Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Регіон Черкаси» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за його зобовязаннями, а також 3% річних та інфляційні витрати у загальній сумі 99487,29 грн. Свої вимоги позивач мотивував тим, що ТОВ «Регіон-Черкаси» здійснило поставку товару, а саме: паливно-мастильних матеріалів фізичній особі-підприємцю [PERSON] Відповідач після отримання товару від підписання видаткових накладних відмовився, на неодноразові вимоги позивача про підписання видаткових накладних та сплати боргу за поставлений товар не реагував та від виконання своїх зобовязань ухиляється. Позивач наполягає, що на підставі вказаних видаткових накладних [PERSON] скористався податковим кредитом, чим визнав факт одержання товару на вказану суму. В подальшому відповідач припинив статус фізичної особи-підприємця, що стверджується відповідним Витягом із єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, який додано до матеріалів справи, та уникає будь-яких дій спрямованих на виконання своїх зобовязань та погашення заборгованості перед позивачем. За таких обставин останній змушений був звернутися до суду із вказаним позовом для захисту своїх прав. Розгляд вказаної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження, заочно, на підставі ухвали Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 11.05.2018 року. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. При цьому суд виходить з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно із\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Позивач стверджує, що ним було здійснено поставку відповідачу паливно-мастильних матеріалів, що стверджується видатковими накладними, які додані до матеріалів справи та досліджені судом в судовому засіданні. Крім того, згідно з повідомленням Головного управління ДФС у Черкаській області від 02.05.2018 року, №1353/23-01-08-0109 відповідно до бази даних ДПІ у м. Черкаси ГУ ДФС у ЧО до податкового кредиту декларації з ПДВ за серпень 2015 року включено податкові накладні від ТОВ «Регіон Черкаси» на загальну суму 33432,80 грн., в тому числі ПДВ 5572,14 грн., до податкового кредиту декларації з ПДВ за вересень 2015 року включено податкові накладні від ТОВ «Регіон Черкаси» на загальну суму 30715,60 грн., в тому числі ПДВ 5119,27 грн., до податкового кредиту декларації з ПДВ за жовтень 205 року включено податкові накладні від ТОВ «Регіон Черкаси» на загальну суму 8768,90 грн., в тому числі ПДВ 1461,48 грн. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Нормами статей 12 та 13 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином вбачається, що на підставі вказаних податкових накладних фізична особа-підприємець [PERSON] скористався податковим кредитом, чим визнав факт одержання товару на вказану суму, а тому суд приходить до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги позивача підтверджені відповідними доказами, які знаходяться в матеріалах справи, досліджені судом та сумнівів у собі не викликають. В свою чергу відповідач суду жодних заперечень чи доказів щодо спростування заявлених позовних вимог позивачем до суду не направив, доказів зворотного матеріали справи не містять. Як вбачається із листа №501 від 22.02.2017 року ТОВ «регіон Черкаси» направляло відповідачу відповідну вимогу про підписання видаткових накладних та сплату боргу, однак остання залишилася відповідачем проігнорованою. Нормами \~ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання повинен сплатити суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як встановлено судом відповідач належним чином свої зобовязання по поверненню коштів за використаний ним товар не виконує та ухиляється від їх сплати. Згідно із статями 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 610 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач правомірно нараховує 3% річних та інфляційні витрати. Розрахунок позивача щодо стягнення 3% річних та суми інфляції за весь час прострочення перевірений судом, відповідає нормам чинного законодавства та сумнівів у собі не викликає. Таким чином суд дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що загальний розмір заборгованості відповідача складає 99487,29 грн., з яких: - 80564,59 грн. - основна заборгованість; - 3615,45 грн. - 3% річних; - 15307,25 грн. - інфляційні витрати. Отже, у судовому засіданні встановлено, що відповідач належним чином не виконує умови договору, а тому у суду є всі підстави для стягнення суми заборгованості за кредитом у примусовому порядку. Нормами ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивач здійснив оплату судового збору у сумі 1600.0 грн., що стверджується відповідною квитанцією від 24.04.2017 року. За таких обставин,

Outcome: approved