Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-28 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» (далі - ТОВ «ФК «Паріс») звернулося до суду із позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Паріс» 3% річних нарахованих за період 10 грудня 2017 року по 09 грудня 2020 року, що складає 2 461,71 доларів США 97 центів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач покликається на те, що 15 січня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Банк «Демарк» (далі - ВАТ «Банк «Демарк», ВАТ «Банк «Демарк») та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 38-074. Відповідно до умов укладеного Кредитного договору банк зобов`язувався надати відповідачу кредит у розмірі 20 000,00 доларів США, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом та інші платежі. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав надавши [PERSON] кредитні кошти на умовах визначених кредитним договором. Згідно результатів відкритих торгів (аукціону), які проводилися у відповідності до вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з метою продажу майна неплатоспроможного банку (Протокол електронних торгів №UA-EA-2019-04-02-000005-b від 11 квітня 2019 року), 13 травня 2019 року між ВАТ «Банк «Демарк» та ТОВ «ФК «Паріс» було укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №19-056. Як вбачається з протоколу електронних торгів № UA-EA-2019-04-02-000005-b від 11 квітня 2019 року сума, яка підлягала сплаті TOB «ФК «Паріс» ВАТ «Банк «Демарк» складає 5 000 000,00 грн. Відповідно до платіжного доручення № 197 від 17 квітня 2019 року TOB «ФК «Паріс» було сплачено ПАТ «Банк «Демарк» за всі лоти, в тому числі за договором про відступлення (купівлі - продажу) прав вимоги № 38-074 від 13 травня 2019 року. З цих підстав, ПАТ «Банк «Демарк» та TOB «ФК «Паріс» уклали Акт прийому-передачі документів до договору № 38-074 від 13 травня 2019 року про відступлення прав вимоги. У зв`язку з цим, правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ «Банк «Демарк» стало ТОВ «ФК «Паріс», яке набуло право вимоги заборгованості за Кредитним договором № 38-074 від 04 червня 2008 року. Зокрема, п. 2.2 Договору визначено, що Сторони домовились, що Права вимоги включають всі права вимоги за кредитними договорами, договорами забезпечення, а також всі похідні вимоги з цих договорів або такі, що випливають з них, в тому числі, але не виключно: вимоги по нарахуванню та стягненню процентів, неустойки, штрафів, індексу інфляції, трьох відсотків річних та/або збитків, вимоги про застосування наслідків недійсності правочинів, вимоги по отриманню коштів від реалізації заставного та іншого майна Боржників, вимоги, які випливають з розірвання та/або визнання недійсним договорів, права, що випливають із судових справ, в тому числі справ про банкрутство, виконавчих проваджень, в тому числі щодо майна, яке не було реалізоване на торгах та передане стягувачу в погашення боргу, мирових угод, договорів з арбітражними керуючими, охоронними організаціями, права кредиторів, права участі в колегіальних органах, в тому числі в комітеті кредиторів, права на отримання повернутих (невикористаних) авансових внесків, сплачених судових зборів тощо. Згідно договору відступлення права вимоги позивач набув права грошової вимоги до відповідача на загальну суму 44 556,11 дол. США. У зв`язку з простроченням грошового зобов`язання у сумі 27 351,13 дол. США ТОВ «ФК «Паріс» нараховано 3% річних за користування грошовими коштами за період з 10 грудня 2017 року по 09 грудня 2020 року, що складає 2461,71 доларів США. Враховуючи наведене, а також те, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів ТОВ «ФК «Паріс», представник позивача просить позов задовольнити шляхом стягнення з [PERSON] 2461,71 доларів США та сплаченого судового збору в розмірі 2270,00 грн. Ухвалою судді від 23 березня 2021 року відкрито провадження у справі № 607/4928/21 та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання представник позивача ТОВ «ФК «Паріс» не з`явився подав заяву, у якій просив суд про розгляд справи без його участі за наявними у справі матеріалами. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву на позовну заяву не надав суду. Тому суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів із винесенням заочного рішення. За вказаних обставин, з підстав, визначених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 червня 2008 року між ВАТ «Банк «Демарк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк «Демарк»), та [PERSON] було укладено кредитний договір №38-074, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит на придбання автомобіля марки VOLKSVAGEN TRANSPORTER, 2004 року випуску, у розмірі 20 000,00 доларів США, зі сплатою 16% річних, з кінцевим строком погашення основного боргу - 03 червня 2013 року. Відповідно до п. 6.1. договору позичальник зобов`язується виконувати вимоги цього договору та несе відповідальність за невиконання цього договору згідно з положеннями цього договору та чинним законодавством України. Згідно виписки по рахунку № [NUMBER] [PERSON] 04 червня 2008 року було видано кошти готівкою згідно кредитного договору № 38-074 від 04 червня 2008 року у розмірі 20 000 доларів США. Як слідує з протоколу електронного аукціону № UA-EA-2019-04-02-000005-b від 11 квітня 2019 року переможцем аукціону є ТОВ «ФК «Паріс», сума, яка підлягає сплаті переможцем банку - 5 000 000, 00 грн. Вказана сума сплачена ТОВ «ФК «Паріс» на рахунок ПАТ «Банк «Демарк» згідно платіжного доручення № 197 від 17 квітня 2019 року. За змістом договору № 38-074 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 13 травня 2019 року ПАТ «Банк «Демарк» відступає шляхом продажу новому кредитору ТОВ «ФК «Паріс» належні банку, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги банку первісного кредитора до позичальників/іпотекодавців/заставодавців/поручителів, зазначених у додатку № 1 до цього договору. У додатку № 1 до договору № 38-074 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 13 травня 2019 року боржником зазначений [PERSON] за кредитним договором № 38-074 від 04 червня 2008 року, укладений між Банк «Демарк» та [PERSON] та за договором застави № 38-074/3 від 22 червня 2008 року, укладений між Банк «Демарк» та [PERSON] . Розмір прав вимоги, які переходять до нового кредитора станом на 13 травня 2019 року за кредитним договором № 38-074 від 04 червня 2008 року, який укладений з [PERSON] з усіма наступними змінами та доповненнями до нього, загальна заборгованість становить 44 110,09 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ на 13 травня 2019 року становить 1 155 944,03 грн, в тому числі: заборгованість по кредиту за період з 04 червня 2008 року по 13 травня 2019 року включно - 18 392, 16 дол. США, що в еквіваленті за курсом НБУ на 13 травня 2019 року становить 481 982,87 грн; заборгованість за процентами за період з 04 червня 2008 року по 13 травня 2019 року включно - 25 717,93 дол. США, що в еквіваленті за курсом НБУ на 13 травня 2019 року становить 673 961,17 грн. 11 грудня 2020 року ТОВ «ФК «Паріс» надіслало на адресу [PERSON] повідомлення № 38-074-1 про необхідність з 20 травня 2019 року здійснювати усі платежі за реквізитами нового кредитора. Також 11 грудня 2020 року ТОВ «ФК «Паріс» надіслало на адресу [PERSON] вимогу № 38-074-2 про необхідність погасити протягом 30 днів з моменту отримання вимоги прострочену заборгованість за кредитним договором/рішенням суду в розмірі 27 351,13 дол США та 3 % річних за користування грошовими коштами за період з 10 грудня 2017 року по 09 жовтня 2020 року у розмірі 2 461,74 дол. США. Вказані вище вимоги відповідачем не були виконані, а тому позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. Відтак, до виниклих між сторонами правовідносин підлягають застосуванню наступні норми права. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. За змістом ст. 512 ЦК України, у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником. Отже, ТОВ «ФК «Паріс» за договором № 38-074 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 13 травня 2019 року набуло прав нового кредитора за кредитним договором № 38-074 від 04 червня 2008 року, укладеним між ВАТ «Банк «Демарк» та [PERSON] . Наведене свідчить, що ТОВ «ФК «Паріс» вправі звертатися до суду із позовними вимогами до відповідача [PERSON] . Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. У відповідності до частин першої, третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В оцінці застосування наведених норм права Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, викладений у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), (п.54), згідно з яким право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України у кредитному договорі може бути передбачено сплату процентів за неправомірне користування боржником грошовими коштами як наслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання. Такі проценти може бути стягнуто кредитодавцем і після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України. Як вбачається із матеріалів справи, відповідачу направлялася вимога про необхідність погасити протягом 30 днів з моменту отримання вимоги прострочену заборгованість за кредитним договором/рішенням суду в розмірі 27 351,13 дол. США та 3 % річних за користування грошовими коштами за період з 10 грудня 2017 року по 09 жовтня 2020 року у розмірі 2 461,74 дол. США. Однак дані вимоги залишилась без відповідного реагування зі сторони [PERSON] . Вищенаведені обставини підтверджують факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором, що дає право на стягнення 3 відсотків річних від простроченої суми за кредитом з [PERSON] .. Відтак, станом на 09 грудня 2020 року позивачем нараховано 3% річних за користування грошовими коштами за період з 10 грудня 2017 року по 09 грудня 2020 року, що складає 2461,71 доларів США. З огляду на те, що [PERSON] прострочив погашення кредиту за договором №38-074 від 04 червня 2008 року, належним чином не повернув отримані в кредит грошові кошти, тобто не виконав взятих на себе за договором зобов`язань, тому суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних нарахованих за період 10 грудня 2017 року по 09 грудня 2020 року, що складає 2 461,71 доларів США 97 центів. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 2 270 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved