Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

Тетіївська ЦРЛ звернулася до суду з названою заявою, в якій просить примусово госпіталізувати [PERSON] до протитуберкульозного закладу, посилаючись на те, що він з 16.04.2009 року перебуває на обліку в туберкульозному кабінеті Тетіївської ЦРЛ із заразною формою захворювання, багаторазово лікувався як амбулаторно так і в умовах стаціонару, але повноцінного курсу ПТХП так і не пройшов, часто порушував лікувальний та протиепідемічний режим, на даний час категорично відмовляється від лікування ,чим становить загрозу розповсюдження хвороби. В судовому засіданні представник заявника лікар-фтизіатр Шукатка В.В. подану заяву підтримав і пояснив, що [PERSON] дійсно з 16.04.2009 року перебуває на обліку в туберкульозному кабінеті Тетіївської ЦРЛ із заразною формою захворювання. Хворий неодноразово лікувався амбулаторно та в умовах стаціонару, проте часто порушував лікувальний режим та не приймав належного лікування. На даний час [PERSON] встановлений клінічний діагноз МРТБ ( 14.01.2013) обох легень ( дисемінований), Дестр +, МБТ+, М+, К+, Резист. I+ (H.R.S.Е) резист II+ (Ofl,Eta), гіст 0, КАть 4, Ког.1 (2013). Форма туберкульозу, якою він хворіє є заразною, проте хворий відмовляється лікуватися,в зв?язку з чим становить загрозу як для своїх близьких, так і для оточуючих. Відповідно до ч.1 ст. 285 ЦПК України розгляд справи проведено у відсутності [PERSON], оскільки за даними Тетіївської ЦРЛ він становить загрозу розповсюдження хвороби. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника заявника, та дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] хворіє на заразну форму туберкульозу, від лікування категорично відмовляється, становить загрозу розповсюдження хвороби, в зв?язку з чим підлягає примусовій госпіталізації до протитуберкульозного закладу. Відповідно до ст. 11 Закону України « Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз» у разі, якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення ( палати) для розміщення таких хворих. Примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. Рішення про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу чи про продовження строку примусової госпіталізації хворих на заразні форми туберкульозу приймається судом за місцем виявлення зазначених хворих або за місцезнаходженням протитуберкульозного закладу та підлягає негайному виконанню. Відповідно до ч.2 ст. 286 ЦПК України рішення суду про задоволення заяви про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу або про продовження лікування є підставою для примусової госпіталізації або подальшого лікування особи в протитуберкульозному закладі на встановлений законом строк. Відповідно до Закону України « Про внесення змін до деяких Законів України щодо посилення боротьби із захворюванням на туберкульоз» № 3537 - IV (3537-15) від 15.03.2006) частину 1 ст. 10 Закону України « Про міліцію» доповнено новим пунктом 21-1 такого змісту : здійснювати за рішенням суду привід осіб, хворих на заразні форми туберкульозу, до протитуберкульозного закладу. Враховуючи вищевикладене обґрунтування, суд приходить до висновку про примусову госпіталізацію [PERSON] до Київського обласного протитуберкульозного закладу строком на три місяці.

Outcome: approved