Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»звернувся з позовом до [PERSON], третя особа - Перший Київський відділ ДВС м.Одеса ГТУЮ в Одеській області, про зняття арешту з майна, в якому просить скасувати арешт нерухомого майна, а саме квартири за адресою: [ADDRESS], що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», накладений постановою про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження серія та номер ВП № 52225781 від 16.09. 2016 року, Київський ВДВС міста Одеси ГТУЮ в Одеській області (номер запису про обтяження-16424592), а також постановою ДВ-3 серія та номер АА 648064 від 15.03.2010 року, Перший Київський ВДВС ОМУЮ (номер запису про обтяження 25428567). Представник позивача посилається на те, що 18 жовтня 2006 року між [PERSON] та ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» було укладено Кредитний договір №231/06ф. 20 жовтня 2006 року між ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» (Іпотекодержатель) та [PERSON] було укладено іпотечний договір. Відповідно до умов іпотечного договору, [PERSON] (Іпотекодавець) в якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №231/06ф передає в іпотеку ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» (ілотекодержатель) нерухоме майно, а саме: квартиру [NUMBER], що знаходиться за адресою [ADDRESS]. 09 лютого 2018 року між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та TOB «ФК «Дніпрофінансгруп» було укладено договір №8766 про відступлення прав вимог за іпотечним договором. За умовами даного договору, Банк відступає шляхом продажу Новому іпотекодержателю права вимоги Банку до іпотекодавця - [PERSON] за іпотечним договором від 20 жовтня 2006 року. До нового кредитора TOB «ФК «Дніпрофінансгруп» за вищевказаним кредитним договором перейшли всі права первісного кредитора ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. 22.03.2018 року було проведено реєстрацію права власності TOB «ФК «Дніпрофінансгруп» на об'єкт нерухомого майна, а саме квартиру [NUMBER], що знаходиться за адресою [ADDRESS]. В травні 2018 року позивач бажав реалізувати своє право на продаж предмета іпотеки з метою погашення заборгованості, однак дізнався з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав про наявні арешти нерухомого майна. Відповідно до отриманої інформації, постановою ДВ-3 Першого ВДВС ОМУЮ, серія та номер АА 648064 від 15.03.2010 року було накладено арешт на нерухоме майно, а саме квартиру [NUMBER], що знаходиться за адресою [ADDRESS] (номер запису обтяження - 25428567). Також постановою про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження Київського ВДВС міста Одеси ГТУЮ в Одеській області серія та номер ВП №52225781 від 16.09.2016 року було накладено арешт на зазначене вище нерухоме майно (номер запису обтяження - 16424592). Обтяження у вигляді іпотеки на спірне нерухоме майно було накладено 20.10.2006 року, що підтверджується відповідними відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Натомість, арешти нерухомого майна, зазначені вище, що були накладені постановами Державної виконавчої служби, були зареєстровані лише 15.03.2010 року та 16.09.2016 року відповідно, тобто пізніше, ніж іпотека. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце його проведення повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила, заяв та клопотань про відкладення слухання справи до суду не надходило. Представник третьої особи Першого Київського відділу державної виконавчої служби м.Одеси ГТУЮ в Одеській області не з'явився, про час та місце його проведення повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. 18 жовтня 2006 року між [PERSON] та ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» було укладено Кредитний договір №231/06ф. 20 жовтня 2006 року між ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та [PERSON] укладено іпотечний договір. Відповідно до умов іпотечного договору, [PERSON] в якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №231/06ф передає в іпотеку ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» нерухоме майно, а саме: квартиру [NUMBER], що знаходиться за адресою [ADDRESS]. 09 лютого 2018 року між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та TOB «ФК «Дніпрофінансгруп» було укладено договір №8766 про відступлення прав вимог за іпотечним договором. За умовами даного договору, Банк відступає шляхом продажу Новому іпотекодержателю права вимоги Банку до іпотекодавця - [PERSON] за іпотечним договором від 20 жовтня 2006 року. До нового кредитора TOB «ФК «Дніпрофінансгруп» за вищевказаним кредитним договором перейшли всі права первісного кредитора ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. 22.03.2018 року було проведено реєстрацію права власності TOB «ФК «Дніпрофінансгруп» на об'єкт нерухомого майна, а саме квартиру [NUMBER], що знаходиться за адресою [ADDRESS] Відповідно до ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону. Іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов'язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності. Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 575 Цивільного кодексу України іпотека є видом застави. Згідно ст. 27 Закону України «Про заставу», застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги, на іншу особу. Згідно з ч. 3 ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки, іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено законом. За ст. 14 цього Закону, пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Згідно положень ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотеко держатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень», іпотека є обтяженням, яке виникає на підставі договорів, укладених в порядку, встановленому законом, та підлягає державній реєстрації. При цьому, пріоритет встановлюється з моменту його реєстрації. Як зазначається в ст. 1 Закону України «Про іпотеку», пріоритет - переважне право однієї особи на те ж саме нерухоме майно. Такої ж правової позиції дотримується і Вищий спеціалізований суд з. розгляду цивільних і кримінальних справ, зазначаючи також, що пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації (Ухвала від 01.11.2017 р., справа № 712/3681/16- Д). Враховуючи, що позивач зареєстрував обтяження на спірне майно в Державному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, у нього виник пріоритет на це майно стосовно інших осіб. Відповідно до висновку Верховного Суду України від 15.05.2013р. у справі № 6- 26цс13, який в силу вимог ст. 360-7 (404) ЦПК України є обов'язковим до виконання, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з майна боржника може бути знятий за рішенням суду. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved