Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЖЕНЕВА» (далі - позивач, ТОВ «ФК «ЖЕНЕВА») звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] )в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 117/07/13-А від 21.06.2007 року у розмірі 107 516,00 грн.; понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 1 921,00 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 03.12.2020 року в позові відмовлено. 08.02.2021 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача - адвоката Ковальова В.М., в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України, надійшла заява про розподіл витрат на правничу допомогу (ухвалення додаткового рішення), оскільки рішенням Печерського районного суду м. Києва від 03.12.2020 року в задоволенні позову відмовлено, а у відзиві він заявив про попередній розмір витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зробила правовий висновок про те, що вимога, передбачена ч. 8 ст. 141 ЦПК, застосовується і до справ, що розглядаються у спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні. Заява про ухвалення додаткового рішення була направлена на адресу суду 00.02.2021 року, що підтверджується відбитком штаму поштового відділення на конверті. Зважаючи на те, що рішення ухвалено 03.12.2020 року, а копію вступної та резолютивної частині рішення представник відповідача отримав 04.02.2021 року, суд вважає, що заява подана в межах п`ятиденного строку після ухвалення рішення суду. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Аналізуючи викладене, суд вважає за можливе вирішити питання про ухвалення додаткового рішення без виклику учасників справи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши заяву про ухвалення додаткового рішення, перевіривши зміст судового рішення та матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Так, за наслідком розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільної справи за позовом ТОВ «ФК «ЖЕНЕВА» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, 03.12.2020 року ухвалено рішення про відмову в позові. Разом з тим, під час ухвалення рішення судом не вирішено питання про розподіл судових витрат, зокрема витрат на професійну правничу допомогу понесених стороною відповідача. Як визначено у п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Як визначено у ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представник відповідача надав такі документи: договір про надання правової допомоги від 05.02.2019 року, укладений між [PERSON] (Замовник) та адвокатом Ковальовим В.М. (Виконавець), та додаткову угоду від 30.05.2019 року до договору про надання правової допомоги від 05.02.2019 року. Згідно з п. 2 додаткової угоди, Замовник сплачує Виконавцю (адвокатському об`єднанню) грошові кошти у наступному розмірі: здійснення правового аналізу документів у спірних правовідносинах - 1 000 грн.; ознайомлення з матеріалами судової справи - 1 000 грн.; складання відзиву на позовну заяву ТОВ «ФК «Женева» у суді 1-ї інстанції - 3 000 грн.; здійснення представництва інтересів замовника у суді першої інстанції 1 500 грн. за кожне судове засідання, (якщо судове' засідання не відбулось з незалежних від Виконавця причин (суддя захворів, суддя в нарадчій кімнаті по іншій справі тощо) - 500 грн. за кожен випадок; складання проекту відзиву на апеляційну або касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечень, апеляційної скарги, касаційної скарги, заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, заяви про перегляд заочного рішення - 4 000 грн. за кожен процесуальний документ; надання правової допомоги поза межами судового засідання (збирання доказів, участь в переговорах, ознайомлення з судовою практикою з аналогічних категорій справ, складання договорів тощо) - 1 000 грн. за 1 час надання послуг; гонорар у випадку прийняття рішення про відмову у задоволенні позовних вимог до [PERSON] у справі № 761/17290/19 (часткового задоволення, але рішення прийняте в інтересах Замовника) гонорар становить 5 000 грн. тощо. У пункті 3 додаткової угоди сторони погодили, що оплата здійснюється шляхом видачі готівкових грошових коштів або шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Виконавця (адвоката) після надання відповідних послуг. Під час здійснення представництва інтересів позивача у цій справі були надані наступні послуги: здійснено правовий аналіз документів у спірних правовідносинах (в т.ч. проаналізовано судову практику з аналогічної категорії справ); 05.11.2019 року здійснено ознайомлення з матеріалами судової справи та здійснено їх фотофіксування (докази/розписка в матеріалах справи); підготовлено, оформлено та подано в суд відзив на позовну заяву ТОВ «ФК «Женева» від імені адвоката та відзив від імені [PERSON] ; прийнято участь у судовому засіданні 03.12.2020 року о 14-00 год в Печерському районному суді м. Києва; виїзд до Печерського районного суду м. Києва для прийняття участі в судових засіданнях, які були призначені судом, але не відбулись з незалежних від відповідача причин, а саме 03.02.2020 року о 10-00 год., 14.05.2020 року о 12-30 год., 09.09.2020 року о 10-00 год.; Результатом розгляду справи № 761/17290/19 є рішення Печерського районного суду м. Києва від 03.12.2020 року про відмову в задоволенні позову. Цей факт підтверджено звітом від 03.02.2021 року про виконання договору щодо надання правової допомоги (детальний опис правничої допомоги), а також актом прийому-передачі наданих послуг від 03.02.2021, підписаних сторонами без зауважень. Згідно з умовами додаткової угоди від 30.05.2019 року та акта прийому-передачі наданих послуг від 03.02.2021 року, вартість вищевказаної правничої допомоги у справі № 761/17290/19 з врахуванням гонорару адвоката за позитивне рішення суду складає 13 000,00 грн. та ці витрати сплачені [PERSON] , що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 1 від 03.02.2021 року. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16 визначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунки таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Розглядаючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Відповідно до статей 1, 26, 27, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, за яким, зокрема, клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. У статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України). Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування іншою стороною витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу зменшення відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша та третя статті 81 ЦПК України). ТОВ «ФК «ЖЕНЕВА» клопотання про зменшення розміру понесених відповідачем витрат на правничу допомогу суду не подало. За таких обставин, зважаючи на те, що під час ухвалення рішення по суті позовних вимог не було вирішено питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу, суд вважає за необхідне прийняти додаткове рішення у справі № 757/65178/19-ц та стягнути з позивача на користь відповідача 13 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved