Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

ТОВ «Кредекс Фінанс» (далі Товариство) звернулось до суду з позовом в обґрунтування якого зазначило, що 17.09.2008 між АКІБ «УкрСиббанк», який в подальшому змінив найменування на ПАТ «УкрСиббанк», (далі Банк) та Зионг Куанг Кує (далі Позичальник) укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11395190000 (далі Договір), згідно якого Позичальник отримав кредит у розмірі 67000 доларів США, що на час його надання еквівалентно 325023,00 грн. за курсом НБУ, зі сплатою 15% на рік за користування кредитними коштами строком до 17.09.2015. В забезпечення виконання зобов'язань за Договором Банк прийняв, а Позичальник надав в заставу транспортний засіб «Lexus GX 470», р.н. [NUMBER], номери агрегатів шасі [NUMBER], інформація про що внесена до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Заставна вартість автомобіля склала 361451,00 грн. 20.04.2012 між ПАТ «УкрСиббанк» і ТОВ «Кредекс Фінанс» укладено договір факторингу № 05/12, за яким останній набув права кредитора та заставодержателя відносно Позичальника за Договором і в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна змінено обтяжувача, а саме замінено ПАТ «УкрСиббанк» на нового заставодержателя - ТОВ «Кредекс Фінанс», а також продовжено термін обтяження. Предмет застави належав Позичальнику на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого ВРЕР № 1 ГУМВС України м. Харків. Як стало відомо позивачу право власності на автомобіль перейшло до [PERSON] згідно свідоцтва [NUMBER], виданого ВРЕР № 2 ГУМВС України м. Харкова 03.10.2013, отже остання є правонаступником Позичальника у правовідносинах з Товариством і має заборгованості за Договором в сумі 369907,89 грн. В порушення п.п. 1.2.2. Договору Відповідач не повертає кредитні кошти і не сплачує відсотки за користування ними, в зв'язку з чим позивач просить звернути стягнення на заставний автомобіль. До суду представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполіг на ухваленні заочного рішення. [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про дату і час слухання справи сповіщався належним чином, що, враховуючи заяву представника позивача, дає змогу розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані докази, встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини: 17.09.2008 між АКІБ «УкрСиббанк» та Зионг Куанг Кує укладено Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11395190000, за яким Банк надав Позичальнику кредит в сумі 67000,00 доларів США під 15% річних з остаточним терміном погашення кредиту до 17.09.2015 (а.с. 4-9). В забезпечення виконання грошових зобов'язань за Договором Банк прийняв, а Позичальник надав в заставу Банку транспортний засіб «Lexus», модель GX 470, р.н. [NUMBER], 2008 р.в., номери агрегатів шасі [NUMBER]. 20.04.2012 між ПАТ «УкрСиббанк» і Товариством укладено договір факторингу № 05/12, відповідно до якого останнє набуло права кредитора та заставодержателя за Договором, в зв'язку з чим в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна було змінено обтяжувача та заставодержателя з ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «Кредекс Фінанс» і продовжено термін обтяження (а.с. 12-24). Предмет застави належав Позичальнику на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого ВРЕР №1 ГУМВС України м. Харкова, однак згідно даних автоматизованого обліку УДАІ ГУМВС України в Харківській області право власності на автомобіль, номерний знак якого змінено на АХ 7770 ЕМ, перейшло до [PERSON] згідно свідоцтва серії [NUMBER], виданого ВРЕР № 2 ГУМВС України м. Харкова 03.10.2013 (а.с. 10, 75). Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Частина 2 ст. 1050 ЦК України передбачає, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи. У відповідності до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває права звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Як вказують ч.ч. 1, 3 ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» (далі Закон) звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Статтею 10 Закону передбачено, що у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі ст. 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. З погляду на вищевикладене, враховуючи положення ст.ст. 25, 26 Закону, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved