Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

ТОВ «Кредекс фінанс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалося на те, що 23 березня 2011 року між ПАТ «Платинум банк» та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір №64/3022SFPRP7, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 3 463.98 гривень із щомісячним поверненням кредиту згідно графіку платежів. Також, 05 жовтня 2011 року між ними був укладений другий кредитний договір №480/3022SFPRP7, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 1 867,4 гривень із щомісячним поверненням кредиту згідно графіку платежів. Банк належним чином виконав зобов'язання по видачі кредиту, однак відповідач порушив умови кредитного договору і станом на 02 липня 2015 року за кредитним договором №64/3022SFPRP7 складає 2 053,4 грн., в тому числі: заборгованість за основною сумою боргу - 1 808 грн.; заборгованість за відсотками - 0 грн.; заборгованість за пенею - 245,4 грн. За кредитним договором №480/3022SFPRP7 складає 1 775,9 грн. в тому числі: заборгованість за основною сумою боргу - 1 087,4 грн.; заборгованість за відсотками - 280 грн.; заборгованість за пенею - 408,5 грн. Вказує на те, що воно набуло право вимоги за вищевказаними кредитними договорами на підставі договору факторингу 1/15-ККю від 08 травня 2015 року, що був укладений з ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів», а остання, набула право вимоги на підставі договору факторингу від 08 жовтня 2012 року, що був укладений з ТОВ «ФК «Бізнесфінанс», яке в свою чергу уклало договір факторингу 20120926-Г від 26 вересня 2012 року із ПАТ «Платинум Банк». У зв'язку з наведеним позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №64/3022SFPRP7 від 23 березня 2011 року в сумі 2 053,4 та за кредитним договором №480/3022SFPRP7 від 05 жовтня 2011 року в сумі 1 775,9, а також судові витрати. Представник позивача Яворський Р.І. в судове засідання не з'явився, проте від нього до суду надійшла заява, відповідно до якої він позовні вимоги підтримує в повному обсязі, підтверджує обставини викладені в позовній заяві, просить суд позов задовольнити та розглянути справу у відсутності представника позивача. Вiдповiдач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилася, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, причину неявки в судове засідання не повідомила і не просила суд відкласти розгляд справи. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Кредекс фінанс» є обґрунтовані та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 23 березня 2011 року між ПАТ «Платинум банк» та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір №64/3022SFPRP7, відповідно до якого відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 3 463.98 гривень та 05 жовтня 2011 року був укладений кредитний договір №480/3022SFPRP7, відповідно до якого відповідач [PERSON]отримала кредит у розмірі 1 867,4 гривень. 26 вересня 2012 року між ПАТ «Платинум банк» (первісним кредитором за кредитним зобов'язаннями) та ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» було укладено договір факторингу 20120926-Г. 08 жовтня 2012 року між ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» та ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів», також було укладено договір про відступлення права вимоги, яка в свою чергу на підставі договору факторингу від 08 травня 2015 року № 1/15ФКю відступила своє право вимоги за вищевказаними кредитними договорами новому кредитору - позивачу по справі. Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Статтями 514, 516 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням. Отже, позивач ТОВ «Кредекс фінанс» є новим кредитором у зобов'язаннях відповідача [PERSON] Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №64/3022SFPRP7 складає 2 053,4 грн., в тому числі: заборгованість за основною сумою боргу - 1 808 грн.; заборгованість за відсотками - 0 грн.; заборгованість за пенею - 245,4 грн. За кредитним договором №480/3022SFPRP7 складає 1 775,9 грн. в тому числі: заборгованість за основною сумою боргу - 1 087,4 грн.; заборгованість за відсотками - 280 грн.; заборгованість за пенею - 408,5 грн. Вказані розміри заборгованості виникли на підставі умов, передбачених кредитним договором та підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи. Згiдно ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки грошове зобов'язання виконано боржником не було, то мало місце порушення вимог ст. 1054 ЦК України, за якою позичальник зобов'язаний повернути банку суму кредиту в строки й у порядку, встановленому договором. Стаття 612 ЦК України вказує, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Таким чином, вимоги позивача являються обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до вимог ст. ст. 79, 88 ЦПК України суд вважає, що з відповідача слід стягнути судові витрати у справі. На пiдставi викладеного, ст.ст. 509, 524-526, 530, 532, 533, 536, 546, 612, 1050, ЦК України,

Outcome: approved