Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

Сторони та їх представники у судове засідання не зявилися, надавши письмові заяви у яких позов підтримали та визнали у повному обсязі і просили справу розглянути без їхньої участі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. 04.04.1959 року народився [PERSON] Встановлено (свідоцтво про народження серії І-ТД №418416, виданого 16.06.1979 року Котовською сільською радою Свердловського району Орловської області, в книзі реєстрації актів про народження проведено запис №19 від 08 травня 1959 року). Згодом, 29.04.1961 року народився [PERSON] (свідоцтво про народження серії І-ТД №418590, виданого Єропкінською сільською радою Свердловського району Орловської області, в книзі реєстрації актів про народження проведено запис №60 від 16 травня 1961 року). Відповідно до записів у вказаних свідоцтвах про народження батьками вищевказаних осіб - братів записано батьком - [PERSON] та матірю - [PERSON]. Так, згідно свідоцтва на право на спадщину за законом виданого селищною радою смт. Ювілейне, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області 04.11.2003 року, після смерті [PERSON], померлого 30.07.1998 року, спадкоємцями в рівних частках є наступні особи: син - [PERSON], син - [PERSON] та донька [PERSON]. Після чого, 03.02.2014 року спадкоємець [PERSON] помер (свідоцтво про смерть серії І-КИ №539263 від 06.02.2014 року, виданого виконавчим комітетом Волоської сільської ради Дніпропетровського району, Дніпропетровської області, актовий запис №02 від 06.02.2014 року). Так, після смерті [PERSON], залишилась спадщина, що складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 1.270 га, розташованої за адресом: Дніпропетровська область, Дніпровський (Дніпропетровський) район, с. Волоське (державний акт №182818, виданий 02.06.2005 року головою Дніпропетровської райдержадміністрації Дніпропетровської області). Згідно довідки виданої виконкомом Новоолександрівської сільської ради №6033 від 12.09.2016 року заповіт від імені [PERSON] [INFO], який помер 03.02.2014 року сільською радою не посвідчувався. Після чого, спадкоємець [PERSON], [INFO] звернувся до Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області, з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, однак постановою завідувача Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори від 27.08.2016 року йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом після смерті брата [PERSON], померлого 03.02.2014 року, оскільки ним пропущений строк на прийняття спадщини. Як встановлено у судовому засіданні, вказаний строк [PERSON] пропущено з поважних причин. Так, 03.02.2014 року, на час смерті [PERSON] з ним мешкали: співмешканка [PERSON], [INFO], невістка співмешканки - [PERSON], [INFO] та онук співмешканки [PERSON], [INFO]. Після смерті [PERSON], його співмешканка [PERSON] виїхала доглядати свою матір в с. Липа, Долинського району, Івано - Франківської області і забрала з собою всі документи необхідні для звернення до нотаріуса: свідоцтво про смерть, свідоцтво про народження та державний акт на земельну ділянку видані на ім'я [PERSON]. Тільки в липні 2016 року [PERSON] повернулася до с. Волоське, Дніпропетровського району і надала документи позивачу. Таким чином, позивач [PERSON] без вказаних документів не міг в передбачений законом строк, звернутись до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини. Так, на підставі ст. 1220 Цивільного Кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. На підставі ст. 1270 Цивільного Кодекс України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяці, який починається з часу відкриття спадщини. Виходячи з норм чинного законодавства, [PERSON], як особа, що бажає прийняти спадщину, повинен був на протязі шести місяців після відкриття спадщини звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте позивач був позбавлений можливості звернутися до нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини у встановлений законом термін з причини відсутності у нього оригіналів необхідних документів звернення до нотаріуса, які перешкоджали йому належним чином переоформити на себе спадкове майно. Згідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від ЗО травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. За таких обставин, суд вважає, що строк для прийняття спадщини пропущено позивачем з поважної причини і він бажає прийняти спадкове майно, тому слід визначати йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю у 3 (три) місяці, вважаючи такий строк достатнім для подання відповідної заяви.

Outcome: approved