Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи: 20 грудня 2018 року [PERSON] звернулася до суду із заявою в порядку окремого провадження, в якій просила встановити факт проживання [PERSON], померлого [INFO] року однією сім'єю з [PERSON], померлою [INFO] року не менше як п'ять років до відкриття спадщини після її смерті, а саме: з 1960 року і по час смерті [PERSON] - [INFO] року. Встановлення вказаного факту має для неї юридичне значення, так як дозволить реалізувати право на оформлення спадщини за заповітом після смерті [PERSON], до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,4269 га, що належала йому як спадщина після смерті його цивільної дружини [PERSON], та яку він не встиг юридично оформити у зв'язку зі смертю. Нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю документів, які б підтверджували факт родинних відносин між ними чи факт проживання однією сім'єю більше п'яти років зі спадкодавцем. Чинним законодавством не встановлено позасудового порядку встановлення вказаного факту, тому вона змушена звернутися до суду з цією заявою. У судовому засіданні заявниця [PERSON] заяву підтримала і просила задовольнити, посилаючись на викладені в ній обставини. Додатково зазначила, що [PERSON] була її рідною тіткою. Проживала з [PERSON] в цивільному шлюбі, вони разом побудували будинок і проживали в ньому в [ADDRESS]. Тітка померла [INFO] року, [PERSON] здійснив всі заходи щодо її поховання. Сам [PERSON] помер [INFO] року . Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. 20 грудня 2018 року постановлено ухвалу про прийняття заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, призначено розгляд справи на 14 год. 00 хв. 15 січня 2019 року. Копію ухвали про відкриття провадження та призначення справи до судового розгляду надіслано учасникам справи. Представник заінтересованої особи - територіальної громади Пустовійтівської сільської ради Роменського району Сумської області у судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за його обов'язкової участі суду не надав. (а.с.23,28). Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Зі свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] вбачається, що дошлюбне прізвище заявниці «[PERSON]», яке вона змінила на «[PERSON]» після укладення шлюбу 08 червня 1991 року із [PERSON] (а.с.9). У свідоцтві про народження заявниці серії [NUMBER], виданому 19 січня 1965 року, її батьками вказані: [PERSON], [PERSON] (а.с.9). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], [PERSON] помер [INFO] року в с. Вовківці Роменського району Сумської області (а.с.7). Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], що посвідчує право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,4269 га, розташовану на території Пустовійтівської сільської ради, виданий [PERSON] (а.с.13) Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] року в с. Вовківці Роменського району Сумської області (а.с.6). Відповідно до довідки-характеристики, яка видається у зв'язку із оформленням спадкових прав від 25.07.2018 року гр. [PERSON], яка народилася [INFO] року в с. Вовківці Роменського району Сумської області, до дня смерті [INFO] року була зареєстрована і проживала в [ADDRESS]. Все майно, належне спадкодавиці, згідно даних Пустовійтівської сільської ради, під забороною, арештом, не перебуває. Заповіт від імені [PERSON] виконавчим комітетом Пустовійтівської сільської ради не посвідчувався. За вищевказаною адресою спадкодавиця [PERSON] на день смерті була зареєстрована та проживала разом з [PERSON] (а.с.11). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], [PERSON] помер [INFO] року в с. Вовківці Роменського району Сумської області (а.с.5). Відповідно до заповіту, посвідченого 04 жовтня 2011 року Пустовійтівською сільською радою Роменського району Сумської області, зареєстрованого в реєстрі за № 104, [PERSON] своє майно заповідав [PERSON] (а.с.10). Заявниця своєчасно звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої було заведено спадкову справу, № у спадковому реєстрі - 62812574 (а.с.12). [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], у зв'язку відсутністю документів, які підтверджують факт родинних відносин чи факт проживання однією сім'єю більше п'яти років [PERSON] разом із [PERSON] (а.с.14). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що проживає в [ADDRESS] Померлі [PERSON] та [PERSON] жили разом однією сім'єю в [ADDRESS] все життя ще з 60 років. [PERSON] померла десь років 7-8 тому, а [PERSON] у минулому році. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона проживає в [ADDRESS]. [PERSON] та [PERSON] жили недалеко від неї, проживали разом однією сім'єю ще з 1980 року. З проаналізованих обставин, судом встановлено, що їм відповідають правовідносини щодо встановлення факту проживання спадкоємця разом із спадкодавцем однією сім'єю не менше п'яти років до відкриття спадщини. При розгляді даної заяви судом застосовані норми права: Відповідно до ст.4 ЦПК України та ст. 20 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду з метою захисту своїх цивільних прав, свобод чи інтересів у разі їх порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.2 ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження. Частиною 7 ст.19 ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч.2 ст.293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені розділом IV ЦПК України. Частиною 2 ст. 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, що респондується з відповідною позицією Верховного Суду України, викладеною у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де вказано, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, а встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Згідно ч. 2, ч. 4 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. В п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. № 7 «Про су\-дову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Правила статті 1264 ЦК не стосуються дітей, влаштованих у прийомні сім'ї та дитячі будинки сімейного типу. До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін. Стаття 89 ЦПК України встановлює, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1); жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч. 2); суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. 3). У ч. 7 ст. 294 ЦПК України оговорено, що при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Мотиви суду З досліджених вище письмових матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'єю з 60-го року до дня смерті останньої. Відсутність документів про встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], чи факту їх проживання однією сім'єю більше п'яти років разом, заважає [PERSON] реалізувати свій законний інтерес, спрямований на оформлення спадщини, що являється підставою для задоволення даної заяви. Крім того, на підставі пояснень свідківта досліджених документів, проаналізувавши докази в їх сукупності, суд вважає встановленою обставину, що [PERSON], померлий [INFO] року, проживав однією сім'єю з [PERSON], [INFO] року, однією сім'єю не менше як п'ять років до відкриття спадщини після її смерті, а саме: з 1960 року по час смерті [PERSON] - [INFO] року. Встановлення даного факту створює заявниці умови для здійснення особистого майнового права - отримання спадщини. Відповідно до ч.1 ст.259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Судом також застосовані інші норми процесуального права, а саме: ст. ст. 5, 12, 13, 19, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 280-284 ЦПК України. Суд

Outcome: approved