Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

сторони перебувають у зареєстрованому 14.08.2012р. відділом Державної реєстрації актів цивільного стану по м. Стрию Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області шлюбі, від якого у них народився син [PERSON] [INFO], який проживає з позивачкою та у випадку задоволення позову залишиться на утриманні останньої. Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання сина і своє утримання, покликаючись на те, що вони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб, сімю; з його ініціативи постійно виникали сварки, свідком яких є малолітня дитина; відповідач постійно нехтував сімейними цінностями, не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, що виникають в сімї, не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сімї, піклуватись про побудову сімейних відносин на почуттях любові, поваги, дружби, взаємодопомоги; весь вільний час відповідач присвячує грі на гральних апаратах, іграм в інтернеті та друзям. Відповідач маючи постійне місце праці жодного разу з часу одруження не приніс в сімю повної суми зарплати, матеріально сімю не утримує. Ведення спільного господарства вони припинили з травня 2014р., фактичні шлюбні відносини з вересня 2014р. Відповідач за час окремого проживання перестав надавати їй матеріальну допомогу на утримання дитини до досягнення сином повноліття та на її утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку. Спору щодо поділу спільного майна чи місця проживання дитини між ними немає. Просила суд ухвалити рішення, яким шлюб розірвати; після розлучення залишити їй прізвище [PERSON] та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини та на її утримання в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку. Позивачка в судове засіданні не прибула, подала заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності у звязку з неможливістю прибути в судове засідання, оскільки здійснює догляд за малолітньою дитиною. Відповідач належним чином повідомлявся про місце і час розгляду справи, що підтверджується наявними у справі судовими повістками. Однак, згідно поштової кореспонденції повістка про повторний виклик відповідача в судове засідання 21.12.2015р. повернута за закінченням терміну зберігання, оскільки відповідач для отримання такої в поштове відділення не зявився. У відповідності до вимог ч.5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Окрім цього, вимогами ст.77 ч.1 ЦПК України передбачено, що сторони повинні повідомляти про зміну місця свого проживання (перебування, знаходження) і у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судову адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Оскільки сторони в судове засідання не зявилися, суд, відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України, вирішив справу за відсутності останніх на підставі наявних у ній доказів та ухвалив заочне рішення. Згідно із ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь з справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно із ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно із ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно із ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Частина 3 ст.181 цього Кодексу передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ст.182 цього ж Кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ст.191 ЦК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно із ст.77 СК України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. Відповідно до ч.4 ст.84 СК України право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Стаття 80 цього Кодексу передбачає, що аліменти присуджується одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначених судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Згідно з вимогами ч.1 ст.79 СК України, аліменти на одного з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Судом встановлено, що сторони з 14.08.2012р. перебувають у зареєстрованому відділом Державної реєстрації актів цивільного стану по м. Стрию Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області шлюбі (свідоцтво серії І-СГ №187366 від 14.08.2012р.). Від шлюбу сторони, згідно із свідоцтвом про народження серії 1-СГ №398640, яке видане 17.02.2014р. Любинцівською сільською радою Стрийського району, мають сина [PERSON] 02 лютого 2014р. народження. Останній проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, що підтверджено Довідкою виконкому Любинцівської сільської ради Стрийського району №702 від 12.10.2015р. Судом встановлено, що розлад у сімї є стійким, сторони зі слів позивача приблизно рік разом не проживають, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, що свідчить про втрату ними почуттів любові та поваги один до одного, тому суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивачки так і відповідача. Відтак, суд не вбачає підстав для вжиття передбачених законом заходів для примирення сторін з метою збереження цього шлюбу Аналізуючи заявлені [PERSON] позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини та своє утримання в розмірі 1/3 всіх видів заробітку відповідача, суд прийшов до висновку, що позивачка зазначила загальний розмір аліментів, які вона просить стягувати на своє та дитини утримання. З огляду на те, що це дві різні позовні вимоги, вважає за необхідне визначити конкретно розмір аліментів на кожну з осіб та стягувати на користь позивачки аліменти в розмірі 1/6 частини на утримання дитини та в розмірі 1/6 на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, що відповідатиме вимогам розумності та справедливості при розгляді вимог такої категорії. Відповідач є особою працездатного віку, має постійну роботу та регулярно отримує зарплату - згідно довідки філії бурового управління «Укрбургаз» [PERSON] займає посаду машиніста двигунів внутрішнього згоряння, його середньомісячний заробіток становить 5209,77 грн.; доказів наявності на утриманні відповідача інших непрацездатних утриманців чи аліментних зобовязань судом не здобуто, тому суд вважає, що позов в частині стягнення аліментів сліж задовольнити та стягувати з відповідача щомісячно аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 21 жовтня 2015р. Беручи до уваги, що позивачка доглядає малолітню дитину, у звязку з цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач може таку надавати, суд вважає, що є всі підстави щомісячно стягувати з нього аліменти в розмірі 1/6 його заробітку на утримання дружини, починаючи з дня подачі позову - 21 жовтня 2015р. і до досягнення сином [PERSON] трирічного віку. Спору щодо майна на час розгляду даної справи між сторонами немає. Малолітня дитини залишається на утриманні позивачки. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивачки 487,20 грн. сплаченого судового збору за подання позову про розірвання шлюбу та в користь держави за подання позову про стягнення аліментів на утримання дружини та дитини по 487,20 грн. за кожну позовну вимогу.

Outcome: approved