Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

Стислий виклад позовних вимог. 18 лютого 2020 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 25.04.2012 року Дубівською сільською радою Ковельського району Волинської області, актовий запис №06. Позовні вимоги мотивовано тим, що шлюб між сторонами зареєстровано 25.04.2012 року, від шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] . 29.12.2015 року позивач змінила своє прізвище та ім`я на [PERSON] . Позивач вказує, що подружні відносини між ними припинено у 2016 році. Причиною цьому були різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри, розходження у поглядах на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Позивач переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме її інтересам. Вважає, що шлюб існує лише формально, сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо. Враховуючи викладене позивач просить в судовому порядку шлюб розірвати. Рух справи в суді. Позовну заяву подано до суду 18 лютого 2020 року. Ухвалою судді від 19.02.2020 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 23.03.2020 року. Одночасно, відповідачу надано строк для подачі відзиву на позовну заяву. Позиція учасників судового розгляду. Відзиву на позовну заяву відповідачем не подано. У судове засідання позивач не з`явилась, у телефонному режимі (у зв`язку із карантином) повідомила, що просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, у телефонному режимі (у зв`язку із карантином) повідомив, що не заперечує проти розгляду справи у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини справи. Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого Дубівською сільською радою Ковельського району Волинської області [PERSON] 25.04.2012 року зареєстрував шлюб із [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис №06. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження дитини. Згідно свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] виданого 29.12.2015 року відділом ДРАЦСу по Ковельському району Ковельського МРУЮ у Волинській області, позивач змінила прізвище та ім`я [PERSON] на [PERSON] . Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Дружина і чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Вимогами ч.3, ч.4 ст.56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Стаття 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на викладені правові норми, обставини у справі та позицію сторін щодо неможливості збереження сімейних стосунків, суд вважає, що збереження сім`ї в даному випадку буде нічим іншим, як примушуванням сторін до збереження шлюбних відносин. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, в сім`ї втрачена взаємоповага та розуміння, шлюб існує лише формально й зберегти сім`ю не можливо. Зважаючи на дійсні причини розірвання шлюбу, зазначені позивачем, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та інтересам неповнолітньої дитини. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи ту обставину, що сторони виявили взаємну згоду на розірвання шлюбу, суд вважає недоцільним надавати подружжю термін на примирення.

Outcome: approved