Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

ТОВ «Виробничо-комерційна фірма Перечин-Сервіс» звернулося до суду з вищевказаним позовом, який мотивує тим, що йому належить майновий комплекс, що знаходиться за адресою м. Перечин, вул. Ужанська, 10А. Так, у березня 2017 року відповідач [PERSON] звернувся до їх директора з проханням здати в оренду будівлю під літерою «А» вказаного комплексу, на що той при умові підписання відповідного договору оренди погодився. Того ж дня сторони визначили дійсні показники лічильників для обрахування розміру комунальних послуг, які відповідачі за користування орендованим приміщенням зобовязалися сплачувати. Відтоді [PERSON] та [PERSON] договір оренди приміщення так і не підписали, хоча здійснюють у вказаному приміщенні підприємницьку діяльність. Крім цього, останні чинять тиск на директора та вимагають оформити на них право власності на захоплене приміщення. Оскільки дії відповідачів створюють йому перешкоди у реалізації прав власника майна, нанесли шкоду у розмірі 46 982,56 грн. (несплачена орендна плата та спожита електроенергія), тому просить зобовязати [PERSON] та [PERSON] усунути перешкоди у користуванні вказаним нежитловим приміщенням шляхом зобовязання таких звільнити останнє, в тому числі від особистих речей, та передати його власнику. У судове засідання представник позивача адвокат [PERSON] не зявився, однак подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі за наявними матеріалами, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання повторно не зявилися, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причину неявки не повідомили, а тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223, ст. ст. 280-282 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Встановлено, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 84068854 від 03 квітня 2017 року обєкт нерухомого майна № 10а по вул. Ужанській в м. Перечин Закарпатської області на підставі дубліката свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Перечинської міської ради 01 жовтня 2004 року, належить товариству з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма Перечин-Сервіс» (форма власності колективна, правовий режим майна право оперативного управління) (а. с. 7, 8, 9-12, 13-14, 15, 16). Як вбачається з позовної заяви та висновку дільничного офіцера поліції сектору превенцї Перечинського ВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області від 07 листопада 2017 року між представником позивача та відповідачами у березні 2017 року була усна домовленість про взяття в оренду останніми належного ТОВ «Виробничо-комерційна фірма Перечин-Сервіс» приміщення за адресою м. Перечин, вул. Ужанська, № 10а. Однак, [PERSON] та [PERSON], зайнявши за вказаною адресою приміщення № 21 (площею 43.5 кв. м) будівлі А, договір оренди з позивачем не уклали, його письмові претензії залишили без належного реагування, на даний час власників та працівників поліції у таке не пускають (а. с. 26-27, 28-32). Вказане відповідачами у ході розгляду справи не спростоване та будь-які докази у підтвердження протилежного, в тому числі договір оренди чи інший документ, що посвідчує їх право на вказане приміщення, не додані. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 319 цього Кодексу власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 цього Кодексу власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Таким чином, враховуючи вищенаведене та те, що відповідачі безпідставно створюють перешкоди позивачу, як власнику, у користуванні приміщенням № 21 (площею 43.5 кв. м) будівлі А за адресою м. Перечин, вул. Ужанська, № 10а, тому з метою захисту його прав суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем при подачі позовної заяви було сплачено 640 грн. судового збору, тому зважаючи на задоволення позову повністю з відповідачів слід стягнути на його користь по 320 грн. судового збору з кожного. На підставі наведеного та

Outcome: approved