Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» звернулося до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що 12.11.2013 року між ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» та [PERSON] укладено кредитний договір №IKAPUG.189780.001 на купівлю автотранспортного засобу, відповідно до якого банк надав [PERSON] кредит в сумі 180 200,00 грн., а позичальник зобов`язався повернути кредит в порядку і на умовах, зазначених у договорі. У забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» та [PERSON] укладено договір застави транспортного засобу №ZXА019500.189780.002 від 12.11.2013 року, за умовами якого в заставу банку передано транспортний засіб марки Mercedes-Benz ML 350, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до договору застави вартість предмету застави складає 277 000,00 грн. З позову також вбачається, що 06.03.2019 між ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» та ТОВ «Глобал Спліт» укладено договір про відступлення прав вимог, відповідно до умов якого до ТОВ «Глобал Спліт» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №IKAPUG.189780.001 від 12.11.2013 року. Всупереч умов кредитного договору позичальник своєчасно не здійснював платежів по кредиту, внаслідок чого виникла заборгованість. Заочним рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда по справі №404/4972/19 від 12.11.2019 року стягнуто заборгованість за кредитним договором №IKAPUG.189780.001 від 12.11.2013 року в розмірі 259 502,67 грн., а також 3 892,55 грн. судового збору. Представник позивача зазначає, що предмет застави по даному кредитному договору - автомобіль марки Mercedes-Benz ML 350, 2007 року випуску, був відчужений та 21.03.2014 року на підставі довідки рахунку №ВІАЗ379044 від 21.03.2014 зареєстрований на нового власника [PERSON] . У подальшому 03.06.2015 року вказаний транспортний засіб був перереєстрований на ім`я [PERSON] , а з 05.04.2016 року по теперішній час власником автомобіля є [PERSON] . Таким чином, як зазначає представник позивача, дії заставодавця призвели до відчуження та переходу предмета застави до відповідача з обтяженням. З огляду\~на викладене\~у позовній\~заяві,\~представник ТОВ\~«Глобал Спліт» просить суд в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором №IKAPUG.189780.001 від 12.11.2013 року згідно з рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда по справі №404/4972/19 від 12.11.2019 року про стягнення заборгованості за кредитним договором від 12.11.2013 року в розмірі 259 502,67 грн. звернути стягнення на предмет застави автомобіль марки Mercedes-Benz, моделі ML 350, 2007 року випуску, що належить на праві власності [PERSON] , шляхом його продажу на публічних торгах, встановивши початкову ціну на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 07.07.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача ТОВ «Глобал Спліт» в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду невідомі, відповідач відзив на позовну заяву до суду не направляв. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе, за згодою представника позивача, провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності та кожен окремо, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 12 листопада 2013 року між ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» та [PERSON] укладено кредитний договір №IKAPUG.189780.001, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 180 200,00 грн. під заставу автомобіля. Термін користування кредитом до 11 листопада 2017 року. Відповідно до п.п. 2.2 кредитного договору у забезпечення виконання грошових зобов`язань відповідач передав в заставу банку рухоме майно, а саме автомобіль Mercedes-Benz ML 350, 2007 року випуску, р.н. [NUMBER] . Дане підтверджується і договором застави рухомого майна №ZXА019500.189780.002 від 12.11.2013 року. Заочним рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 листопада 2019 року позов ТОВ «Глобал Спліт» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено: стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Глобал Спліт» заборгованість за кредитним договором №IKAPUG.189780.001 від 12.11.2013 року у розмірі 259 502,67 грн., з яких: сума простроченого основного боргу за кредитом 78 934,23 грн., сума заборгованості за відсотками 164 890,14 грн., комісія 15 678,30 грн., а також 3 892,55 грн. сплаченого судового збору. Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №70894357 змінено обтяжувача рухомого майна з ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» на ТОВ «Глобал Спліт» на підставі договору про відступлення прав вимоги №392 від 06.03.2019. Об`єктом обтяження є автомобіль марки Mercedes-Benz ML 350, 2007 року випуску, номер державної реєстрації [NUMBER] . Підстава обтяження договір застави №ZXА019500.189780.002 від 12.11.2013 року. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Застава є видом забезпечення виконання зобов`язань (ст. 546 ЦК України). В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (стаття 1 Закону України «Про заставу» та стаття 572 ЦК України). Частиною четвертою статті 577 ЦК України передбачено, що моментом реєстрації застави є дата та час внесення відповідного запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Відповідно до\~ст.\~20\~Закону України\~«Про заставу»\~заставодержатель набуває\~право звернення\~стягнення на\~предмет застави\~в разі,\~якщо в\~момент настання\~терміну виконання\~зобов`язання,\~забезпеченого заставою,\~воно не\~буде виконано,\~якщо інше\~не передбачено\~законом чи\~договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Статтею 589 ЦК України передбачено право заставодержателя звернути стягнення на предмет застави у разі невиконання зобов`язання, що нею забезпечено. В силу ст. 19 Закону України «Про заставу», ч. 2 ст. 589 ЦК України за рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 3 ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження. Позивачем вищевказана вимога Закону була виконана, що підтверджується Витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Згідно зі статтею 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги, на іншу особу. Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Згідно зі ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» предмет обтяження, право власності на який належить боржнику, може бути відчужений останнім, якщо інше не встановлено законом або договором. Якщо законом або договором передбачена згода обтяжувача на відчуження боржником рухомого майна, яке є предметом обтяження, така згода не вимагається в разі переходу права власності на рухоме майно в порядку спадкування, правонаступництва або виділення частки у спільному майні. У разі відчуження предмета обтяження боржником він зобов`язаний негайно письмово повідомити про це обтяжувача, який протягом п`яти днів з дня отримання цього повідомлення повинен зареєструвати відповідні зміни у відомостях про обтяження згідно зі статтею 13 цього Закону. Якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 Цивільного кодексу України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (далі - Державний реєстр) відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. Як вбачається з витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна відомості про обтяження внесені 13.11.2013 за №14008782. За відомостями Головного сервісного центру МВС станом на 02.07.2020 року згідно з інформацією, яка міститься в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів, на ім`я [PERSON] 07.11.2013 року був зареєстрований транспортний засіб Mercedes-Benz, 2007 року випуску, н.з. [NUMBER] , придбаний в торговельній організації за довідкою-рахунком №ВІА113028 від 07.11.2013 року. 21.03.2014 року вказаний транспортний засіб був перереєстрований на ім`я [PERSON] за довідкою-рахунком №ВІАЗ379044 від 21.03.2014 року. 03.06.2015 року вказаний транспортний засіб був перереєстрований на ім`я [PERSON] за довідкою-рахунком № [NUMBER] від 03.06.2015 року, а з 05.04.2016 року вказаний транспортний засіб перереєстрований на ім`я [PERSON] за договором купівлі-продажу №2145-2016-219 від 05.04.2016 року. Згідно зі статтею 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. За таких обставин реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи. Наведене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, викладеними у постановах: від 03 квітня 2013 року у справі № 6-7цс13, від 19 листопада 2014 року у справі № 6-168цс14 та в постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 463/3582/17 (провадження № 61-13383св19). Згідно зі статтею 42 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» держателем Державного реєстру є уповноважений центральний орган виконавчої влади. Порядок ведення Державного реєстру визначає Кабінет Міністрів України. Частиною четвертою статті 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що відомості про звернення стягнення на предмет обтяження згідно зі статтею 24 цього Закону реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі заяви обтяжувача, в якій зазначається реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України або індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб платників податків та інших обов`язкових платежів та посилання на звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до частин першої, другої статті 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» записи до Державного реєстру вносяться держателем або реєстраторами Державного реєстру протягом робочого дня, в який подано заяву обтяжувача. Моментом реєстрації обтяження є день, година та хвилина внесення відповідного запису до Державного реєстру, а моментом припинення реєстрації обтяження є день, година та хвилина реєстрації в Державному реєстрі відомостей про припинення обтяження. Записи зберігаються в Державному реєстрі протягом п`яти років з моменту їх внесення. Обтяжувач має право в будь-який час подати заяву про припинення обтяження і подальше виключення запису або про продовження строку дії реєстрації на не більш як п`ятирічний строк. Таким чином, відповідно до вимог чинного законодавства України застава зберігає свою силу для нового власника майна за умови наявності у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відповідних відомостей про обтяження, які внесені до такого реєстру перед відчуженням предмета застави. У протилежному випадку набувач вважається добросовісним і набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. Судом встановлено, що на момент відчуження рухомого майна боржником відомості про обтяження цього рухомого майна були внесені до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Відтак, в силу вимог ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника рухомого майна [PERSON] , що є предметом обтяження, а саме автомобіля марки Mercedes-Benz, 2007 року випуску, н.з. [NUMBER] . Аналогічний правовий висновок у подібних правовідносинах викладений Верховним Судом у постановах: від 06 лютого 2018 року у справі № 333/6700/15-ц (провадження № 61-2859св18), від 11 вересня 2019 року у справі № 573/1105/17 (провадження № 61-29747св18), від 25 листопада 2019 року у справі № 757/17150/17-ц (провадження № 64-45097св18), від 18 грудня 2019 року у справі № 619/4033/18 (провадження № 61-16542св19). У постанові Верховного Суду від 03 березня 2021 року в справі № 544/425/19 (провадження № 61-10034св20) міститься висновок, що «звернення стягнення на предмет застави на підставі чинного договору застави та зареєстрованого обтяження у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна є належним та ефективним способом реалізації прав позивача, передбаченим статтями 16, 589 ЦК України, статтею 20 Закону України «Про заставу». Враховуючи викладене\~та оцінюючи\~належність,\~допустимість кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності,\~розглянувши справу\~в межах\~заявлених вимог,\~суд дійшов\~висновку про\~обґрунтованість вимог\~позивача та\~можливість звернення\~стягнення на\~предмет застави\~у зв`язку\~із тим,\~що позичальник\~ [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором № IKAPUG.189780.001 від 12.11.2013 року та договором застави рухомого майна №ZXА019500.189780.002 від 12.11.2013 року не виконав. На підставі\~ст.\~141\~ЦПК України\~з відповідача\~на користь\~позивача підлягає\~стягненню судовий\~збір в\~сумі 2\~270,00 грн., сплачений позивачем при зверненні до суду, що підтверджено документально. З огляду на викладене та

Outcome: approved