Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-01 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «АІА Фінанс Груп» (ТОВ «АІА Фінанс Груп») звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання кредиту від 09 листопада 2018 року № 1789417. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 09 листопада 2018 року між ТОВ «АІА Фінанс Груп» та [PERSON] був укладений договір про надання кредиту № 1789417. Договір укладено в електронній формі на умовах пропозиції (оферти) укладення договору про надання кредиту, що опублікована на веб-сайті credit365.ua, підписана електронним цифровим підписом позивача 06 вересня 2018 року та акцептована відповідачем 09 листопада 2018 року шляхом підписання електронним підписом відповідача. Відповідно до умов укладеного договору на рахунок відповідача було перераховано грошові кошти у розмірі 3000 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 23955 від 09 листопада 2018 року. Згідно укладеного договору термін повернення відповідачем кредиту та нарахованих процентів - до 09 грудня 2018 року. Відповідач продовжив строк користування кредитом до 24 грудня 2018 року, однак у вказаний термін кредит не повернув, проценти не сплатив. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, яка станом на 14 травня 2019 року становить 11274,00 грн., що складається з суми основного боргу в розмірі (згідно заявки) - 3000 грн., заборгованості по процентам (згідно п.п.2.9, 2.11 договору) - 7910,00 грн., інфляційних втрат (згідно ст. 625 ЦК України) -126,00 грн., пені (згідно п.4.2 договору) - 238,00 грн. Ухвалою суду від 12 червня 2019 року позовну заяву ТОВ «АІА Фінанс Груп» прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Представник ТОВ «АІА Фінанс Груп» подав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судові засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку на поштову адресу за зареєстрованим місцем проживання, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву не подав. Причини неявки суду невідомі. Клопотання про розгляд справи за його участі або про відкладення розгляду справи до суду не надходили. Суд враховує також і рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011, згідно якого у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема у позовній заяві), яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280-283 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Перевіривши доводи позовної заяви, дослідивши надані позивачем на підтвердження позовних вимог докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 09 листопада 2018 року між ТОВ «АІА Фінанс Груп» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту № 1789417. Договір укладено в електронній формі на умовах пропозиції (оферти) укладення договору про надання кредиту, що опублікована на веб-сайті credit365.ua, підписана електронним цифровим підписом позивача 06 вересня 2018 року та акцептована відповідачем 09 листопада 2018 року, шляхом підписання електронним підписом відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч. 6 і 12 п. 1 ст. З, ст. 12, п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205 Цивільного Кодексу України) заявки відповідача №1789417 від 09 листопада 2018 року про укладення договору кредиту на обраних [PERSON] умовах. Згідно п.1 ст.205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно п. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно пунктів 12-13 ст. 11 цього ж закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Відповідно до ч.3 ст. 100 ЦПК України учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копія, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Згідно п. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З урахуванням наведених положень, датою укладення договору про надання кредиту є 09 листопада 2018 року. Умови договору містяться в розділі III Оферти. Згідно п. 1.1 договору, кредитодавець надає позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит та сплатити нараховані проценти на умовах, передбачених договором та погодженою кредитодавцем заявкою позичальника. Згідно п. 2.1 договору, договір укладається за кожною окремою погодженою [PERSON] на строк кредиту, визначений в такій заявці. Згідно п. 2.2 договору, сума кредиту та строк повернення кредиту в межах, визначених договором, зазначається в заявці позичальника, що формується позичальником у власному особистому кабінеті на підставі умов договору. Умови кредитування [PERSON] вказані в заявці і є наступними: сума кредиту 3000 грн., строк повернення кредиту - 30 днів, сума процентів 665 грн. Грошові кошти у розмірі 3000 грн. перераховані на рахунок відповідача 09 листопада 2018 року, про що свідчить платіжне доручення №23955 від 09 листопада 2018 року. Згідно п. 2.10 договору позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за кредитом, визначені згідно п. 2.8 договору, в останній день строку користування кредитом, в зв`язку з чим термін для повернення відповідачем кредиту та нарахованих процентів за договором був визначений до 09 грудня 2018 року. [PERSON] у вказаний термін кредит не повернув, проценти не сплатив, натомість скористався послугою продовження строку користування кредитом, умови якої встановлені розділом IV Оферти «Угода про відтермінування повернення кредиту». Згідно п. 1 - п. З розділу IV Оферти, у випадку прострочення строків повернення кредиту позичальник має право укласти з кредитором угоду про відтермінування повернення кредиту за умови сплати комісії за відтермінування строку повернення кредиту (далі - комісія). Розмір комісії, в залежності від строку відтермінування повернення кредиту та суми кредиту розраховується наступним чином: розрахована на підставі вказаних даних сума комісії округлюється до цілих одиниць у сторону зменшення. Для зручності позичальника, в особистому кабінеті міститься калькулятор розрахунку комісії, який відтворює необхідну суму комісії за весь строк відтермінування, розраховану на підставі вказаних умов договору. Угода про відтермінування повернення кредиту вважається укладеною з моменту надходження на рахунок кредитора суми комісії за весь строк відтермінування з призначенням платежу: в період, з моменту отримання кредитором сплаченої позичальником комісії за весь строк відтермінування і до закінчення строку відтермінування, нарахування процентів за користування кредитом згідно п. 2.8 або п. 2.11 договору не здійснюється, неустойка не нараховується. Таким чином термін повернення кредиту та процентів за кредитом був встановлений до 24 грудня 2018 року. Згідно п. 2.11 договору, починаючи з другого дня за останнім днем строку користування кредитом процентна ставка за користування кредитом нараховується щоденно і становить 1,5% від суми кредиту за кожен день з моменту закінчення строку користування, до моменту фактичного повернення кредиту. Обов`язок сплати процентів згідно даного пункту договору виникає у позичальника в день, наступний за днем їх нарахування. Згідно п. 7.4 договору, у випадку припинення дії, або закінчення строку дії договору. Сторони не звільняються від обов`язку виконання зобов`язань, що виникли під час його дії. При цьому непогашені грошові зобов`язання повертаються стороною, що прострочила з урахуванням положень п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, з процентами у розмірі згідно п. 2.11 договору. Заборгованість за договором про надання кредиту у [PERSON] станом на 14 травня 2019 року становить 11274,00 грн., що складається з суми кредиту (згідно заявки) - 3000 грн., заборгованості по процентам (згідно п.п.2.9, 2.11 договору) - 7910,00 грн., інфляційних втрат (згідно ст. 625 ЦК України) - 126,00 грн., пені (згідно п.4.2 договору) - 238,00 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Так, відповідно до ст.ст. 1046,1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст.1049 ЦК Українипозикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що між позивачем та відповідачем був укладений договір про надання кредиту, який ніким не оспорений, [PERSON] порушив зобов`язання за цим договором, тому у позивача виникло право ставити вимогу до нього про повернення кредиту та сплати процентів. За наведених вище обставин суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача також слід стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 1921,00 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 11, 610-612, 625,1046-1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 3, 11-12 Закону України «Про електрону комерцію»,

Outcome: approved