Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказує що за договором № 1600/2171CLPS2 укладеним 23 листопада 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк»(далі ПАТ «Платинум Банк») та [PERSON] відповідачеві було надано кредит у розмірі 3098,03 грн. Між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» було укладено договір про відступлення права вимоги, за яким право вимоги по вищезазначеному кредитному договору було відступлене ТОВ «ФК «Бізнесфінанс». 08 жовтня 2012 року між ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» та ТОВ «ФК « Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №2 у відповідності до умов якого , ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» відступило позивачу право вимоги від відповідача коштів (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), право на одержання яких належить ТОВ «ФК «Бізнесфінанс», а ТОВ «ФК « Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги грошових коштів від відповідача. Відповідно до виписки з реєстру боржників від 08.10.2012 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 4122,57 грн., яка складається з заборгованості по кредиту - 2821,67 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 888,03 грн., пеня - 412,87 грн. Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 4122,57 грн. та покласти на відповідача витрати пов'язані з розглядом справи у суді. В судове засідання представник позивача не з»явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутності не надала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224-226 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Позивач посилається на те, що за договором № 1600/2171CLPS2 укладеним 23 листопада 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк»(далі ПАТ «Платинум Банк») та [PERSON] відповідачеві було надано кредит у розмірі 3098,03 грн. За твердженням позивача, між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» було укладено договір про відступлення права вимоги, за яким право вимоги по вищезазначеному кредитному договору було відступлене ТОВ «ФК «Бізнесфінанс». 08 жовтня 2012 року між ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» та ТОВ «ФК « Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №2 у відповідності до умов якого , ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» відступило позивачу право вимоги від відповідача коштів (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), право на одержання яких належить ТОВ «ФК «Бізнесфінанс», а ТОВ «ФК « Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги грошових коштів від відповідача. (а.с. 18-20) Статтею 512 ЦК України передбачено можливість зміни кредитора у зобов'язанні, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Як вбачається із ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (частина перша статті 517 ЦК України). До матеріалів справи надано лише ксерокопію договору № 1600/2171CLPS2 від 23.11.2011 року, та договору факторингу №2 від 08 жовтня 2012 року, вказані копії договорів не засвідчені. Оригінали договорів для засвідчення їх копій судом не надано. Договору по відступлення права вимоги між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» до суду не надано. Згідно ч.2 ст.516 ЦК країни, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ч 2 ст. 517 ЦК України, боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні. Доказів повідомлення відповідача про перехід до нового кредитора прав у зобов'язанні позивачем суду не надано. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Відповідно до ст. 212 КПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед установленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності. На підставі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за їх недоведеністю.

Outcome: dismissed