Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

Сторони перебували в шлюбі, від якого мають сина [PERSON] [INFO] народження, який мешкає з позивачкою і на утримання якого за рішенням Первомайського міського суду від 16.03.2012р., з відповідача на користь позивачки стягнуті аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 31.01.2012 року. У заяві позивачка посилаючись на те, що відповідач з 31.01.2012 року по серпень 2013 року не сплачує аліменти, просить суд стягнути з нього неустойку (пеню) за період з 31.01.2012 року по 01.11.2013р., у сумі 22234.53грн. У судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позов. Відповідач позов визнав частково, посилаючись на те, що до 01.06.2013р., вони з позивачкою проживали разом і тому згоден на нарахування неустойки (пені) за несплату аліментів починаючи з 01.06.2013р. Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові матеріали справи вважає необхідним позов задовольнити частково з наступних підстав. Так, згідно ст.10 п.3 та ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В судовому засіданні сторонами прийнято без заперечень і це підтверджується матеріалами справи ( л.с. 10), що сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] народження, який мешкає з позивачкою і на утримання якого за рішенням суду відповідач повинен сплачувати аліменти в розмірі 1/4частини всіх видів заробітку, починаючи з 31.01.2012 року( л.с.11-12). При цьому, згідно ч.1 ст.196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов»язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки ( пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Із наданих позивачкою документів судом встановлено, що відповідач не своєчасно та не в повному обсязі за зазначений вище період сплачував аліменти на користь позивачки, та має заборгованість станом на 01.11.2013р., у сумі 7418.26грн. ( л.с.13-14). З пояснень у судовому засіданні представника ВДВС Первомайського МУЮ Полухіної О.Ю. встановлено, що за її викликом у червні 2012р., до неї з»явився відповідач, якому було повідомлено про обов»язок по сплаті аліментів та щомісячні суми які необхідно сплачувати, а також повідомлено про суму боргу на той час. Відповідача попереджали про відповідальність за прострочення сплати аліментів, але аліменти він і після цього не сплачував. Ці обставини також підтвердив у судовому засіданні відповідач. Відповідно до роз»яснень п.22 Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. « Про ви користування судами деяких норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки, настає лише при вині цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. З пояснень відповідача у судовому засіданні встановлено, що він не сплачував аліменти на користь позивачки у зв»зку з знаходженням на лікуванні, однак доказів цього суду не надав. Верховний Суд на засіданні Судової палати у цивільних справах 11 вересня 2013 розглянув справу № 6 - 81цс13, предметом якого була суперечка про стягнення заборгованості по аліментах та пені від суми несплачених аліментів. При розгляді цієї справи ВСУ зробив правовий висновок про те, що оскільки зобов'язання по сплаті аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів за кожним з цих періодичних платежів, встановити термін, в який кожен з цих зобов'язань має бути виконане, і з урахуванням встановленого обчислити розмір пені , виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку по їх сплаті до дня прийняття судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожний з прострочених платежів і визначивши її загальну суму. Ствердження відповідача про те, що після рішення суду і до 01.06.2013р. вони з позивачкою проживали разом, на думку суду не звільняло відповідача від обов»язку по сплаті аліментів на користь позивачки, тому суд вважає за правильне нараховувати неустойку (пені) з часу, коли відповідач дізнався про цей борг, а саме з 01 числа наступного місяця до якого відповідач повинен сплатити аліменти починаючи з червня місяця 2012р. На підставі висновку ВСУ, які є обов»язковими для застосування, суд не згоден з розрахунком та розміром пені наведеного позивачкою у позовній заяві і вважає за правильне застосувати наступний розрахунок: Заборгованість по аліментам у 2012р.: червень - 340.20грн.х 1% =3.40 х 30дн.= 102грн.; липень - 343.20грн. х 1% =3.43 х 31дн.= 106.33грн.; серпень - 343.20грн. х 1% =3.43 х 31дн.= 106.33грн; вересень - 343.20грн. х 1% =3.43 х 30дн.= 102.90грн.; жовтень - 348.30грн. х 1% =3.48 х 31дн.= 107.88грн.; листопад - 348.30грн. х 1% =3.48 х 30дн.= 104.40грн.; грудень - 359.10грн. х 1% =3.59 х 31дн.= 111.29грн.; Заборгованість по аліментам у 2013р.- січень - 363.00грн. х 1% =3.63 х 31дн.= 112.53грн.; лютий - 363.00грн. х 1% =3.63 х 28дн.= 101.64грн.; березень - 363.00грн. х 1% =3.63 х 31дн.= 112.53грн.; квітень - 363.00грн. х 1% =3.63 х 30дн.= 108.90грн.; травень - 363.00грн. х 1% =3.63 х 31дн.= 112.53грн.; червень - 363.00грн. х 1% =3.63 х 30дн.= 108.90грн.; липень - 363.00грн. х 1% =3.63 х 31дн.= 112.53грн.; серпень - 363.00грн. х 1% =3.63 х 31дн.= 112.53грн.; вересень - 363.00грн. х 1% =3.63 х 30дн.= 108.90грн.; жовтень - 363.00грн. х 1% =3.63 х 31дн.= 112.53грн., таким чином загальна сума неустойки (пені) за вище зазначений період боргу по сплаті аліментів, буде складати 1844.65грн., які суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки, задовольнивши таким чином її позов частково. Суд не бере до уваги при розрахунку неустойки ( пені) кошти у розмірі 500грн., які як встановлено у судовому засіданні, відповідач сплатив у грудні 2013р., в якості аліментів на користь позивачки, так як вони не входять у заявлений позивачкою період боргу. Вирішуючи справу таким чином суд вважає за необхідне в порядку ст..ст. 79,81 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивачки, понесені нею і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 229.40грн.,та витрати на правову допомогу у сумі 1000грн. ( л.с. 1, 19,20, 28,29). На підставі викладеного, ст.ст.180,196 СК України, роз»ясненням Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р., правового висновку ВСУ від 11.09. 2013 по справі № 6 - 81цс13,

Outcome: partial