Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-08 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» звернулось до Київського районного суду міста Одеси з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якій просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь ТОВ «Кей-Колект» на поточний рахунок: № 26506359049000 в АТ «УкрСиббанк», МФО 351005 : суму заборгованості ( за основним боргом), в розмірі 108000,00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ, станом на 14.12.2017 р., становить : 2944888,92 грн.; суму заборгованості ( за відсотками) , в розмірі: 21114,70 доларів США, що за офіційним курсом НБУ, станом на 14.12.2017 р. становить: 575744,87 грн.; суму сплаченого судового збору, в розмірі: 52809,51 грн. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином у порядку ст.128,130,131 ЦПК України. Представник позивача ТОВ «Кей-Колект» [PERSON] до судового засідання зявився, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачі [PERSON],[PERSON],[PERSON] до судового засідання не зявились, належним чином повідомлялись, причини неявки суду невідомі. До судового засідання зявилась представник відповідача [PERSON] [PERSON], яка надала відзив, яким просить застосувати позовну давність до вимог позивача про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту від 12.03.2017 року та відмовити у позові у повному обсязі./а.с.84/ До судового засідання зявилась представник відповідачів [PERSON],[PERSON] [PERSON], яка надала відзив, яким просить відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «Кей-Колект», оскільки позивач пропустив встановлений законом строк заявлення вимог до поручителів-відповідачів по справі/а.с.90/. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що 12 березня 2007 року між [PERSON] та ПАТ «УкрСиббанк» було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11126787000. Відповідно до укладеного [PERSON] зобов'язався надати позичальнику кредит в іноземній валюті, у сумі: 162000,00 доларів США зі сплатою 13,5% річних та кінцевим строком повернення 12 березня 2017 року, а позичальник зобов'язався в порядку та на умовах , визначених кредитним договором повертати кредит, сплачувати проценти за користування кредитом, комісії, штрафи та інші платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним [PERSON], Додатком № 1 до договору «Графік погашення кредиту» від 12.03.2007 року та Додатковою угодою № 1 від 27.01.2009 року/а.с.12,22,26/ З метою забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором № 11126787000 від 12 березня 2007 року [PERSON] уклав з ПАТ «УкрСиббанк» Договір поруки № 101214 від 12.03.2007 року та [PERSON] уклала з ПАТ «УкрСиббанк» Договір поруки № 101216 від 12.03.2007 року/а.с.30,33/. Відповідно до умов [PERSON] поруки, поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед Банком за виконання умов основного зобов'язання, в повному обсязі, як існуючих на дату укладання [PERSON] поруки, так і тих, що можуть виникнути після укладення [PERSON] поруки, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій. 12 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» було укладено Договір факторингу № 1 та підписано акт приймання-передачі прав вимоги, відповідно до умов яких та у відповідності до глави 73 Цивільного кодексу України ТОВ «Кей-Колект» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ПАТ «УкрСиббанк», включно і за [PERSON] про надання споживчого кредиту № 11126787000 від 12 березня 2007 року/а.с.36,132/ [PERSON], [PERSON], [PERSON] є солідарними боржниками по відношенню до ТОВ «Кей-Колект», які тривалий час не виконують свої обовязки за Кредитним [PERSON] від 12.03.2007 року та Договорами поруки № 101214, № 101216 від 12.03.2007 року щодо повернення кредиту, процентів за користування кредитом, тощо. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Позивач зі своєї сторони виконав договірні зобов'язання в повному обсязі, що сторона відповідачів визнає, відповідачі в свою чергу зобов'язання по кредитному договору належним чином не виконують, у зв'язку з чим станом на 14.12.2017 року заборгованість по\~основній сумі\~кредиту,\~за відсотками\~відповідачів перед\~ТОВ «Кей-Колект»\~ внаслідок\~прострочення сплати\~заборгованості,\~за договором\~про надання\~споживчого кредиту\~№ 11126787000\~від 12\~березня 2007\~року складає\~-\~по основній сумі кредиту: 108000,00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ, станом на 14.12.2017 р., становить 2944888,92 грн.; суму заборгованості за відсотками: 21114,70 доларів США, що за офіційним курсом НБУ, станом на 14.12.2017 р. становить: 575744,87 грн. Всього загальна сума заборгованості по основній сумі кредиту та за відсотками відповідачів перед ТОВ «Кей-Колект» за [PERSON] про надання споживчого кредиту № 11126787000 від 12 березня 2007 року становить: 129114,70 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку становить: 3520633,79 грн. Згідно Довідки-розрахунку залишку заборгованості станом на 14.12.2017 року, наданої ТОВ «Кей-колект», заборгованість виникла за період з 01.08.2010 року по 14.12.2017 року/а.с.6-11/. Суд зазначає про те, що\~відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Разом з\~тим,\~з наданої\~суду Довідки\~-\~розрахунку залишку\~заборгованості вбачається,\~що останній\~платіж по\~кредиту відповідач\~[PERSON] \~сплатив у\~червні 2011 року в сумі 400 доларів США./а.с.9/. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Відповідно до розділу 1 кредитного договору пунктом 1.2.2. сторони встановили графік та порядок погашення суми основної заборгованості шляхом виплати щомісячних платежів протягом усього часу дії договору в розмірі 1350 доларів США в терміни, встановлені графіком погашення кредиту, з кінцевим терміном основного зобовязання до 12 березня 2017 року. Згідно з умовами кредитного договору (п.1.2.2.) позичальник зобов'язаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) у розмірі та строки, визначені додатковою угодою до договору і щомісяця сплачувати проценти за користування кредитом, а також сплатити пеню за порушення строків повернення кредиту та процентів за користування ним. Оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Таким чином, беручи до уваги, що за умовами договору погашення кредиту повинно здійснюватись позичальником частинами не пізніше першого робочого дня кожного місяця, то початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов'язань. Судом встановлено,\~що відповідач\~перестав виконувати\~належним чином\~щомісячні зобов'язання\~з погашення\~кредиту та\~відсотків за\~користування кредитом\~ з\~серпня 2010\~року,\~зокрема останній\~платіж відповідачем\~був зроблений\~у червні\~2011\~року. Судом встановлено, що ТОВ «Кей-колект» було відомо про наявність кредитної заборгованості у відповідача, однак, як вбачається з матеріалів справи, до 26.12.2017 року, позивачем не було вжито будь-яких заходів щодо погашення заборгованості по кредиту відповідачем, зокрема вимоги про дострокове повернення кредиту або письмові вимоги про повернення заборгованості по кредиту на адресу відповідачів не направлялись. Крім того, у позовній заяві позивач не ставив питання про поновлення пропущеного строку позовної давності, поважних причин пропуску строку не зазначає. У судовому засіданні представник банку підтвердив, що з 01.08.2010 року у відповідача утворилась заборгованість за кредитним договором та відповідач останній платіж здійснив у червні 2011 року/а.с.9/. Враховуючи правову позицію висловлену Верховним Судом України у постанові №6-14-цс 14 від 19 березня 2014р., та у постанові №6-1188цс16 від 29 червня 2016 р., відносно того, що якщо відповідно до умов договору повернення кредиту визначено періодичними щомісячними платежами,\~позовна давність повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу,\~та умов кредитного договору та додатковою угодою за № 1 від 27.01.2009 року, що укладена між банком та відповідачем, суд доходить до висновку, що\~банком пропущено строк позовної давності у період до грудня 2014 року. Позов до суду представником банку пред'явлено 26.12.2017 року. Представник відповідача [PERSON] просила суд застосувати строки позовної давності до усіх вимог банку. Крім того, з викладеного вбачається, що банком пропущено строк позовної давності за вимогами про виконання зобовязань за договором поруки. Згідно до ст.559 ЦК України - вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобовязання за договором повинно бути предявлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобовязанням /якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами/ або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого ч.2 ст.1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобовязання /у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем/. Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобовязання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. Пунктом 3.1. договору поруки від 12.03.2017 року був встановлений строк дії договору «до повного припинення всіх зобовязань боржника за основним договором, оскільки кінцевим терміном для предявлення позивачем вимоги до [PERSON] та [PERSON], як поручителів за договором поруки про надання споживчого кредиту № 11126787000 від 12.03.2007 року було 13.09.2017 року, позовна заява була подана до суду 26.12.2017 року, тобто сплив шестимісячний строк подання вимог до поручителів. Відповідно до п. 31 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», зазначено, що з урахуванням положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв`язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. \~ \~ \~ \~За таких обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що у задоволенні заявлених вимог про стягнення заборгованості за період з 01.08.2010 року по 25.12.2014 року слід відмовити у зв'язку зі спливом строку позовної давності. В частині стягнення заборгованості за три роки у період з часу звернення до суду з 26.12.2014 року по 26.12.2017 року суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, з огляду на кінцевий термін основного зобовязання, вказаний у договорі до 12 березня 2017 року, та на довідку-розрахунок від 01.07.2018 року/а.с.146/ стягнути заборгованість за 28 місяців на загальну суму 37800 доларів США, що еквівалентно 1053622,08 грн./1350 доларів щомісячно, що вбачається із графіка погашення додаток № 1/а.с.22/ помножені на 28 місяців/, тобто позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~З урахуванням\~вищевикладеного\~ та\~

Outcome: partial