Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , який зареєстрований міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції 27 січня 2001 року, актовий запис № 49. Свої вимоги мотивує тим, що 27 січня 2001 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою по справі. Від шлюбу народилася донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Спільне сімейне життя між сторонами не склалося. Причиною розпаду сім`ї є, відсутність між сторонами взаєморозуміння та довір`я. На даний час вони не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. Із травня 2020 року проживають окремо. За таких обставин позивач вважає, що шлюб носить формальний характер та подальше його збереження неможливе. Не заперечує, щоб неповнолітня донька [PERSON] залишилась проживати зі своєю матір`ю [PERSON] , відповідачкою по справі. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: Ухвалою суду від 03.03.2021 року відкрито провадження у справі, призначено відкрите судове засідання без виклику учасників справи в порядку спрощеного провадження, встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позов. 11.03.2021 відповідачка подала клопотання про застосування заходів для примирення сторін. Просила суд вжити заходи щодо примирення подружжя, шляхом надання їм часу на примирення на протязі чотирьох місяців для збереження сім`ї, оскільки в шлюбі є двоє неповнолітніх дітей. 29.03.2021 та 30.03.2021 позивач подав клопотання в якому категорично заперечив проти надання строку на примирення, посилаючись на те, що протягом тривалого часу він не веде із відповідачкою спільного господарства та не підтримує шлюбних відносин. Із травня 2020 року сторони проживають окремо, за вказаний період жодних кроків для примирення відповідачка не вчиняла. 30.03.2021 Ухвалою суду відмовлено у клопотанні відповідача [PERSON] про застосування заходів для примирення сторін. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: сторони по справі перебувають у шлюбі з 27 січня 2001 року, який зареєстрований міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 49, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданий 24 лютого 2021 року Калуським місьрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (а.с.5). Як вбачається зі світлокопії свідоцтв про народження серії [NUMBER] , та серія [NUMBER] за час шлюбу у сторін народилися донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , який на даний час досяг повноліття (а.с.10,11). Спір з приводу визначення місця проживання дитини [PERSON] відсутній. Між сторонами виник спір з приводу розірвання шлюбу, який вони, враховуючи наявність неповнолітньої дитини, не можуть розірвати в позасудовому порядку. Оцінка суду: вивчивши зміст позовної заяви, дослідивши письмові заяви та докази, які надані позивачем на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56\~СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частина 2 статті 112\~СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося. Подружні відносини фактично припинені і практично крім шлюбу сторін нічого не зв`язує. Із травня 2020 року сторони проживають окремо, тому відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Також позивач просить доньку [PERSON] , [INFO] залишити проживати з відповідачкою. Виходячи з цього, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати, неповнолітню дитину залишити проживати з відповідачем. На підставі викладеного, ст.ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 114 СК України,

Outcome: approved