Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фармгейт Україна» (по тексту - ТОВ «Фармгейт Україна», позивач) звернулося до Ізяславського районного суду Хмельницької області з позовною заявою до [PERSON] (по тексту - [PERSON] , відповідач 1), [PERSON] (по тексту - [PERSON] , відповідач 2) про визнання недійсною угоди від 19.05.2017 року про розірвання договору оренди землі від 24.08.2016 року щодо земельної ділянки, кадастровий номер 6822182600:04:017:0451, площею 2, 000 га, що знаходиться на території Клубівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області; скасування державної реєстрації угоди від 19.05.2017 року про розірвання договору оренди землі від 24.08.2016 року щодо земельної ділянки, кадастровий номер 6822182600:04:017:0451, площею 2, 000 га, що знаходиться на території Клубівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області від 19.05.2017 року, здійснену державним реєстратором Ізяславської районної державної реєстрації Хмельницької області, індексний номер рішення: 35354625. Рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 26.04.2021 року в задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Фармгейт Україна» відмовлено повністю. При цьому, до закінчення судових дебатів та ухвалення рішення у справі представником відповідача 1 зроблено заяву про подання протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду доказів про розмір витрат, які [PERSON] , як сторона сплатив або має сплатити у зв`язку з розглядом справи. Адвокатом Домбровською І.О. - представником відповідача [PERSON] у визначені строки та порядку, встановлені нормами ЦПК України, подано заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат. Так, 05.05.2021 року до суду надійшла заява представника відповідача 1 про стягнення з позивача на користь [PERSON] витрат на правову допомогу в розмірі 7000, 00 гривень, в тому числі витрат, понесених на оплату послуг експерта-криміналіста в розмірі 2000, 00 гривень та 5000, 00 гривень витрат на оплату правової допомоги. Суд констатує, що відзив відповідача 1, який подано його представником, містить попередній (орієнтовний) розрахунок сум судових витрат та складав розмір, який і заявлений в заяві про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат. У судовому засіданні представник відповідача 1 свою заяву підтримала та просила її задовольнити з урахуванням викладених обставин та на підставах, які там зазначені. Представник позивача в судовому засіданні вказав на відсутність підстав для ухвалення додаткового рішення, оскільки ані йому, ані самому позивачу, крім самої заяви, не було надано доказів щодо понесення заявником судових витрат, а відтак в порядку ч. 9 ст. 83 ЦПК України суд не може брати до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи. Також просив врахувати, як на додаткову підставу ту обставину, що висновок спеціаліста-криміналіста від 09.10.2019 року не було покладено в основу рішення щодо відмови в задоволенні позовних вимог. Відповідач 2 у судове засідання не з`явився, однак його представником подано письмову заяву про судовий розгляд без їх участі. Заслухавши доводи представників учасників справи, які прибули в судове засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. У відповідності до приписів ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої особи, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (ч. 1 ст. 246 ЦПК України). У ЦПК України визначено види судових витрат. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу, а також витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи (ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України). Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Статтею 60 ЦПК України встановлено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник. Згідно зі ст. 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. У відповідності до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ст. 137 ЦПК України). Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд також враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України). Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом у постановах від 12.02.2020 року у справі № 648/1102/19 і від 11.11.2020 року у справі № 673/1123/15-ц, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення (Постанова Верховного Суду від 23.01.2019 року у справі № 552/2145/16-ц). Так, необхідно наголосити, що при ухваленні 26.04.2021 року рішення Ізяславським районним судом Хмельницької області не вирішено питання про судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи відповідачем [PERSON] понесено витрати на професійну правничу допомогу, що підтверджуються договором б/н про надання правової допомоги від 10.01.2019 року, згідно якого вартість послуг адвоката із повного супроводу справи №675/1843/19, що перебуває в провадженні Ізяславського районного суду Хмельницької області складає 5000, 00 гривень; актом здавання-приймання наданих послуг згідно договору про надання правової допомоги від 10.01.2019 року б/н, складеним 05.05.2021 року, згідно з яким загальна вартість наданих адвокатом послуг становить 5000, 00 гривень та детальним описом робіт (наданих послуг) станом на 05.05.2021 року згідно договору б/н про надання правової допомоги від 10.01.2019 року (додаток до Акту від 05.05.2021 року); квитанцією до прибуткового касового ордеру №21 від 26.04.2021 року на загальну суму 5000, 00 гривень. Суд зазначає, що наданий акт здавання-приймання наданих послуг від 05.05.2021 року містить детальний опис робіт, розрахунок їх загальної вартості та фіксований розмір, що складає 5000, 00 гривень. Таким чином, суд приходить до висновку, що витрати відповідача 1 на професійну правничу допомогу на суму 5000, 00 гривень є документально підтвердженими, вони співмірні зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Разом з цим, суд не вбачає підстав для стягнення з позивача на користь відповідача 1 витрат у розмірі 2000, 00 гривень, понесених із виконанням робіт спеціалістом-криміналістом Гонгало С.Й. по проведенню експертно-криміналістичного дослідження від 09.10.2019 року. Так, суд при ухваленні рішенні від 26.04.2021 року чітко вказав, що такий висновок сформульовано виключно у ймовірній формі з покликанням, що категорична форма можлива лише при судово-почеркознавчому дослідженні оригіналів підписів та наявності достатньої кількості порівняльних зразків, тим самим останній не був покладений в основу рішення суду щодо відмови в задоволенні позову. При цьому суд констатує, що надана копія такого висновку не дає підстав вважати, що таке експертне дослідження проведене та надано виключно у рамках даної справи, а не іншої справи чи цілого ряду справ, про які зазначено в цьому висновку. Доводи представника позивача про наявність підстав для відмови у задоволенні поданої заяви з огляду, що ані йому, ані самому позивачу, крім самої заяви, не було надано доказів щодо понесення заявником судових витрат, суд відхиляє та вважає їх необгрунтованими та не доведеними. Так, надані суду матеріали заяви адвоката Домбровської І.О. - представника відповідача [PERSON] про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат містять докази її направлення, зокрема ТОВ «Фармгейт Україна», що свідчить фіскальний чек АТ «Укрпошта» ЦВПЗ від 05.05.2021 року ФН 3000760160. Більше того, сам представник позивача надав в судовому засіданні в оригіналі вже відкритий конверт з відміткою про отримання поштового відправлення від відповідача 1 із заявою, яка знаходиться в матеріалах справи та є предметом розгляду, з переліком додатків, не надавши, при цьому будь-яких підтверджуючих доказів про їх відсутність. На переконання суду покликання представника позивача на ч. 9 ст. 83 ЦПК України, враховуючи зазначені вище обставини є абсолютно не переконливими. Тим самим, заяву адвоката Домбровської Ірини Олександрівни - представника відповідача [PERSON] про ухвалення додаткового рішення необхідно задовольнити частково та стягнути з позивача на користь відповідача 1 судові витрати в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: partial