overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 жовтня 1983 року. Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Від спільного подружнього життя у сторін є діти: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO]. Свої вимоги позивач мотивує тим, що сімейне життя останнім часом не склалося, шлюбні відносини погіршились і фактично не підтримуються. Сторони не зійшлися характерами та поглядами на життя у зв'язку з чим між ними постійно виникають непорозуміння. Тому позивачка змушена звернутися до суду, адже примирення між подружжя не можливе. В судове засідання позивач не з'явилася, проте подала заяву до суду про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоч був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутності в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи про права та взаємовідносини сторін, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України, проти чого позивачка не заперечила. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачем однією сім'єю. Протягом тривалого часу подружжя фактичних шлюбних відносин не підтримує, спільного господарства не веде, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім'ї. Сторони стали чужими один одному. На підставі наведеного суд приходить до висновку, що спільне життя подружжя та збереження шлюбу стали неможливими й суперечили б інтересам подружжя, а тому формально існуючий шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 жовтня 2004 року, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] звернулася з дійсним позовом до суду, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON], посилаючись на те, шлюбно – сімейні відносини припинені з лютого 2012 року, спільне господарство не ведеться, між ними повністю відсутнє взаєморозуміння. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу не є можливим. Позивач [PERSON] надала суду заяву, у якій просила розглядати справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з’явився, причину своєї неявки суду не повідомив, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, так як сім'я сторін розпалася остаточно та поновлена бути не може, подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам: сторони тривалий час як припинили шлюбно-сімейні відносини. Позивачка просила залишити їй прізвище «Жихаренко» після розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 квітня 2010 року. Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Від спільного проживання у сторін народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01.10.2013 року. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що сторони втратили почуття поваги та любові один до одного. Відповідач зрадив позивача, шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Подальше спільне життя є неможливим , у зв'язку з цим позивач просить не давати терміну на примирення. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, проте подала заяву до суду про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоч був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутності в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи про права та взаємовідносини сторін, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України, проти чого позивач не заперечила. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачем однією сім'єю, шлюбні відносини фактично припинені, що свідчить про остаточний розпад сім'ї. На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що спільне життя подружжя та збереження шлюбу стали неможливими й суперечили б інтересам подружжя, а тому формально існуючий шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 квітня 2014 року. У шлюбі сторони мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вважаючи, що фактично шлюб існує формально і не бажаючи підтримувати подружні стосунки, позивач з позовом про розірвання шлюбу звернулася до суду. У судове засідання [PERSON] не зявилася у позовній заяві просила справу слухати у її відсутності (а.с. 2). Відповідач [PERSON] електронною поштою 22 лютого 2017 року направив до суду нотаріально посвідчену заяву, із якої слідує, що він підтверджує свою згоду на розірвання шлюбу із [PERSON], рішення просить винести без його присутності (а.с. 33). З врахуванням положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу за відсутності сторін. Розглянувши справу в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити. Так, свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 4) стверджується, що сторони із 15 квітня 2014 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, а свідоцтвом про народження доводиться, що сторони мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Збереження шлюбу за відсутності згоди одного з подружжя вже є таким, що буде суперечити його інтересам виходячи з положень ч. 1 ст. 24 СК України. Позивач у позовній заяві обґрунтувала свою вимогу про розірвання шлюбу, а відповідач визнав позов і не заперечив проти розірвання шлюбу. Враховуючи, що сторони припинили подружні стосунки, в даний проживають окремо, не бажають примирення чи збереження шлюбу, суд не вбачає підстав для надання їм строку на примирення, оскільки вважає, що цей шлюб вичерпав своє значення для сторін, він не відповідає принципам, встановленим законом і суспільством для такого союзу, а тому його необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про шлюб (а.с. 4), позивач при реєстрації шлюбу своє прізвище Марецька змінила на прізвище чоловіка [PERSON]. У позовній заяві позивач просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, отримане у шлюбі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 липня 2000 року. Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Від шлюбу у сторін є двоє малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28 лютого 2002 року та [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження [NUMBER] від 25 січня 2007 року. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, протягом тривалого часу, приблизно з початку травня місяця 2012 року вона та відповідач не проживають однією сім'єю, незважаючи на те, що зареєстровані за однією адресою, протягом даного періоду не підтримують подружні стосунки. За час спільного проживання сторони переконалися, що у них немає спільних інтересів. Відповідач самоусунувся від виконання покладених на нього батьківських обов'язків, жодної участі в утриманні та вихованні малолітніх дітей не приймає, аліментів не сплачує, спільне господарство не ведеться. Позивач вважає, що подальше перебування у шлюбі є неможливим, тому що у неї немає бажання бути разом із відповідачем. Вони живуть кожен своїм життям, примирення між ними неможливе, шлюб носить суто формальний характер. За цей час в неї до відповідача втратилось почуття любові та поваги. Відповідач зловживає алкогольними напоями, постійно вчиняє сімейні сварки, що в свою чергу унеможливлює спільне проживання як сім'ї. В судове засідання позивач, [PERSON], не з'явилися, проте подала заяву до суду про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоч був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутності в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи про права та взаємовідносини сторін, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачем однією сім'єю. Вони проживають окремо, не підтримують шлюбних стосунків, стали чужими людьми, яких ніщо не поєднює, що свідчить про остаточний розпад сім'ї. На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що спільне життя подружжя та збереження шлюбу стали неможливими й суперечили б інтересам подружжя, а тому формально існуючий шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 липня 2004 року і від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивачка звернулася з позовом у суд про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, покликаючись, що спільне життя у них не склалось, так як між ними немає взаєморозуміння, вони виявилися людьми з різними характерами і поглядами на життя, відповідач зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки і скандали, під час яких висловлюється нецензурними словами в присутності неповнолітньої доньки, що негативно впливає на її психічний стан та що вони подружніх відносин не підтримують, вона втратили до відповідача почуття любові та поваги, чому їх сім'я розпалась остаточно і примирення між ними неможливе. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, покликаючись на мотиви такого та зазначила, що хоча вони з відповідачем проживають в одній квартирі, проте між ними немає взаєморозуміння, відповідач зловживає спиртними напоями, вчиняє скандали та сварки, піднімає на неї руку та що вони тривалий час не підтримують подружніх відносин, вона втратила до відповідача почуття любові та поваги, переконана, що їх шлюб розпався остаточно і примирення між ними неможливе. Просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча належно був повідомлений про час та місце розгляду справи, причину неявки не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, оскільки матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Заслухавши пояснення позивачки та розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки між ними вже тривалий час немає взаєморозуміння, виникали сварки і скандали, вони не підтримують подружніх відносин, що свідчить про стійкість і тривалість конфлікту між ними. Суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, позивачка втратила до відповідача хороші почуття і помиритися з ним не бажає, а тому цей шлюб слід розірвати. На утриманні сторін залишається неповнолітня дитина. На підставі ст.ст.10, 60, 212, 215, 225, 226 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 листопада 2008 року. Від шлюбу спільних дітей не мають. До суду звернулася позивачка і просить розірвати шлюбні відносини. Сімя фактично не існує, спільне господарство не ведеться. Шлюб фактично припинено з 2010 року. Відповідач мешкає в м. Луганську, а позивачка в м. Харкові. Позивач згідно позовної заяви просив розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання не зявився, але був належним чином повідомлений. Суд, вивчивши письмову заяву позивачки с проханням розірвати шлюбні відносини, , і на поляганні на задоволенні позовних вимог, вивчивши матеріали позовної заяви, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: \~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно\~\~ до\~ст. 112 ч.2 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання\~\~ шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,\~\~ інтересам\~\~ їхніх\~\~ дітей,\~\~ що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2\~ст.114 Сімейного кодексу України\~-\~\~ у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. \~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. \~\~\~\~ Відповідно до\~ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.\~\~ Оскільки відповідачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його. \~\~\~ Згідно з ч. 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. \~ Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. \~\~\~ Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.\~ 105\~ч.3,\~112,\~113,\~114\~ч.2\~СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 лютого 2010 року, який зареєстрований відділом РАЦС Амвросіївського районного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 10. Від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO]. Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи, що спільне життя з відповідачем не склалося, вони втратили почуття поваги та любові один до одного. Зараз не проживають разом як подружжя, шлюб існує лише формально. Вважає, що примирення між ними категорично неможливе, просить розірвати шлюб. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просить розірвати шлюб та вказує що вагітна від [PERSON] Батько майбутньої дитини позивачки в судовому засіданні визнав батьківство зачатої дитини позивачки. Відповідач в судове засідання не з'явився але подав письмову заяву про визнання позову, не заперечує проти розірвання шлюбу та просить справу розглянути без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки сторони не проживають як подружжя, шлюб існує формально, на примирення категорично не згідні. Згідно ч. 3 ст. 110 СК України, чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою. В даному випадку батьківство зачатої дитини позивачки визнане [PERSON] з яким позивачка проживає у фактичних шлюбних відносинах, тому розірвання шлюбу потрібне також і в інтересах майбутньої дитини. Згідно ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, наявність реєстрації шлюбу між сторонами без його фактичного збереження суперечить їх інтересам, відтак шлюб потрібно розірвати. Після розірвання шлюбу позивачці змінити прізвище на дошлюбне. Виходячи з викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 лютого 2012 року і від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO]. Позивачка звернулася з позовом у суд про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, покликаючись, що спільне життя у них не склалось, так як між ними немає взаєморозуміння, виникали суперечності і сварки, з 9 червня 2012 року вони проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть, переконана, що їх шлюб розпався остаточно і примирення між ними не можливе. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, покликаючись на мотиви такого та зазначила, що подружнє життя із відповідачем не склалося, з 9 червня 2012 року вони проживають окремо, не підтримують сімейних відносин, вона втратила до відповідача хороші почуття, переконана, що їх шлюб розпався остаточно. Просить позов задовольнити. Відповідач проти розлучення не заперечив та зазначив, що подружнє життя із позивачкою не склалося, з червня 2012 вони проживають окремо і не підтримують сімейних відносин, переконаний, що їх шлюб розпався остаточно. Просить позов задовольнити. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки між ними довгий час немає взаєморозуміння, виникали сварки і з червня 2012 року вони проживають окремо один від одного, не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, що свідчить про стійкість і тривалість конфлікту між ними. Суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, оскільки вони вже тривалий час разом не живуть і не підтримують сімейних відносин, втратили один до одного хороші почуття і помиритись не бажають, а тому цей шлюб слід розірвати. На утриманні сторін залишається неповнолітня дитина. На підставі ст.ст.10, 60, 212, 215 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 серпня 2002 року, який було розірвано 26.01.2010 року. Повторно шлюб було зареєстровано 26.05.2015 року.. Від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] . Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати їх шлюб, стверджуючи, що спільне життя з відповідачкою не склалося, через відсутність взаєморозуміння і взаємоповаги, а також різні погляди на життя, розподілу сімейних обов`язків. На час звернення до суду з позовом проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, неодноразові спроби налагодити сімейні відносини не призвели до позитивного результату. Примирення та збереження шлюбу неможливе, подальше перебування у шлюбі буде суперечити інтересам позивача. Просив шлюб розірвати. В судове засідання сторони не з`явились. Подали суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі. Просили позов задовольнити та шлюб розірвати з зазначених у позовній заяві підстав. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що сім`я сторін фактично розпалась і сумісне проживання подружжя є неможливим, шлюб сторін існує формально. Сторони досягли згоди щодо вирішення майнових питань, а також місця проживання сина, його виховання та матеріального забезпечення. Подальше перебування у шлюбі сторін у справі буде суперечити їхнім інтересам. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам дитини що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд вважає встановленим, що за зазначених вище обставин збереження сім?ї буде суперечити інтересам сторін у справі. Шлюб сторін існує формально і може бути розірваний, у зв`язку з чим позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved