Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 16 вересня 2015 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та відповідачем було укладено кредитний договір № 810856981. 14.07.2017 між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення права вимоги № 20170714, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «ЦФР» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «ЦФР» права грошової вимоги до Боржників за Кредитними Договорами вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між Кредитором і Боржниками. Згідно з п. 1.2. Договору відступлення права вимоги, внаслідок передачі (відступлення) Портфеля Заборгованості за цим Договором, ТОВ «ФК «ЄАПБ» заміняє ТОВ «ФК «ЦФР» у Кредитних Договорах, що входять до Портфеля Заборгованості та відповідно вказані у Реєстрі Боржників, та набуває прав грошових вимог ТОВ «ФК «ЦФР» за цими Кредитними договорами, включаючи право вимагати від Боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань Боржників за Кредитними договорами, (витяг з Договору факторингу додається). Відповідно до Реєстру Боржників до Договору відступлення права вимоги №20170714 від 14.07.2017 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 64594,60 грн, з яких: - 32335,30 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 3726,22 грн - сума заборгованості за відсотками; - 12365,43 грн - сума заборгованості за платою за управління кредитом; - 16167,65 грн - сума заборгованості за пенею. Згідно з п. 6.2.3. Договору відступлення права вимоги, Права Вимоги переходять до ТОВ «ФК «ЄАПБ» з моменту підписання сторонами цього Договору, після чого ТОВ «ФК «ЄАПБ» стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх заборгованості. При цьому виконання ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «ФК «ЦФР» умов, що визначені цим пунктом, є необхідною та достатньою підставою для оформлення відступлення Права Вимоги. Додаткового оформлення відступлення Права Вимоги у цих випадках не вимагається. За пунктом 3.1. Договору відступлення права вимоги, ТОВ «ФК «ЦФР» гарантує, що йому належить Право Вимоги за Портфелем Заборгованості до Боржників, зазначених у Реєстрі Боржників. На виконання п. 6.6. Договору відступлення права вимоги, згідно вимог ст.ст. 512 - 514, 516 ЦК України, на адресу відповідача, зазначену в Кредитному договорі, простою кореспонденцією через відділення «Укрпошти» від імені ТОВ «ФК «ЦФР» направлено повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ» (копія повідомлення додається). Згідно з умовами Кредитного договору Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому Кредит в строки, передбачені Кредитним договором. Згідно з ч. 2. ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини Кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів. У зв`язку з істотними порушеннями відповідачем умов Кредитного договору, позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу відповідача було направлено повідомлення про порядок погашення заборгованості по Кредитному договору та включення персональних даних відповідача до бази персональних даних разом з вимогою про погашення загальної суми боргу (копія повідомлення додається). Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК«ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 14.07.2017 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК«ЄАПБ» за кредитним договором № 810856981 від 16 вересня 2015 року в сумі 64594,60 грн, з яких: - 32335,30 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 3726,22 грн - сума заборгованості за відсотками; - 12365,43 грн - сума заборгованості за платою за управління кредитом; - 16167,65 грн - сума заборгованості за пенею. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», на задоволенні позовних вимог наполягав. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Котар С.В. у судове засідання не з`явились, про дату час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомили. Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона зазначила про часткове визнання відповідачем позову, а саме: розмір заборгованості за основною сумою боргу відповідач визнає в сумі 22635,30 грн, а не як зазначає позивач 32335,30 грн, та вважає, що позивач у своєму розрахунку не врахував проплати на загальну суму 9700,00 грн. Разом з цим, враховуючи, що позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення пені після спливу строку позовної давності, відповідач просить застосувати позовну давність до вимог банку про стягнення пені. Крім того, у своєму відзиві представник відповідача посилається на незаконність нарахування та стягнення позивачем плати за управління кредитом, оскільки таке положення договору про споживчий кредит є несправедливим. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При цьому згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. З урахуванням встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку, що спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями Цивільного кодексу України, в частині, що стосуються питання виконання зобов`язань за кредитним договором. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Матеріалами справи підтверджено, що 16.09.2015 року [PERSON] звернулась до ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» із заявою на отримання кредиту в сумі 32335,30 гривень. 16.09.2015 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 810856981 та визначено умови надання кредиту: сума кредиту - 32335,30 гривень, строк на який надається кредит - 36 місяців, та встановлено наступні відсоткові ставки: щомісячні проценти - 2,69 річні проценти - 11,99 %, щоденна пеня - 0,3 %. ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» свої зобов`язання, щодо надання кредиту виконав. Проте відповідач свої зобов`язання належним чином не виконувала, в результаті чого виникла заборгованість. 14.07.2018 року між ТОВ фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ТОВ фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення прав вимоги №20170714. За умовами даного договору до ТОВ фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» переходить право вимоги за грошовими зобов`язаннями відповідача по кредитному договору №810856981 від 16.09.2015 на суму основного боргу - 32335,30 гривень, заборгованість за відсотками 3726,22 гривень, заборгованість за платою за управління кредитом в сумі 12365,43 гривень, заборгованість за пенею в сумі 16167,65 гривня, а всього 64594,60 гривень. Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Разом з цим, за приписами ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Враховуючи відсутність оплати за кредитом з боку відповідача, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача суми заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 32335,30 грн. Разом з цим, суд не приймає позицію відповідача, що зазначена у відзиві на позовну заяву, відносно відсутності в розрахунку позивача, здійсненої нею проплати на суму 9700,00 грн, оскільки вказана сума врахована позивачем і в довідці від 14.07.2017 (а.с. 12), і в розрахунку заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Так, за умовами договору відповідач зобов`язана була сплачувати відсотки за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач до позовної заяви надав розрахунок процентів за користування кредитом станом на 20.07.2017 в сумі 3726,22 грн, тому враховуючи, що відповідачем не надано жодних доказів на заперечення даного розрахунку, власного розрахунку нею також не подавалося, суд вважає доведеним наявність заборгованості за відсотками у визначеному розмірі. Також судом встановлено, що відповідно до змісту вищевказаної заяви сторони визначили, що у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту позичальник зобов`язаний сплатити на користь банку щоденну пеню в розмірі 0,3 % від загальної суми прострочення. У відзиві на позовну заяву відповідач просить застосувати строк позовної давності до штрафних санкцій, зокрема до нарахованої позивачем пені. Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. При цьому, початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, станом на 20 липня 2017 року заборгованість по сплаті пені складає 16167,65 грн. Остання оплата по кредиту проведена відповідачем 05 серпня 2016 року, що підтверджується довідкою № 1158176-SG від 14.07.2017 (а.с. 12) та розрахунком заборгованості (а.с. 13). Позовна заява ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» надійшла до суду 05.06.2018. Враховуючи, що матеріали справи не містять доказів збільшення строку передбаченого ч. 2 ст. 258 ЦК України, строк позовної давності щодо пені закінчився в серпні 2017 року. А тому, позовні вимоги щодо стягнення пені не підлягають задоволенню. Щодо вимоги позивача про стягнення заборгованості по платі за управління кредитом у сумі 12365,43 грн, суд приходить до таких висновків. Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 (чинних на момент виникнення спірних правовідносин), банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Позивач нарахував відповідачу плату за послуги за управління кредитом не вказавши які саме послуги за вказану плату надаються позичальнику, разом з цим, у кредитному договорі взагалі не зазначено щодо такої умови. Враховуючи, що стягнення плати за послуги, що супроводжують кредит, у даному випадку за управління кредитом, є незаконним, суд приходить до висновку, що в даній частині позову позивачу також слід відмовити, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду України від 16.11.2016 у справі № 6-1746цс16. Відповідно до договору відступлення прав вимоги № 20170714 укладеного 14.07.2017 між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» ТОВ «ФК «ЦФР» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «ЦФР» права грошової вимоги до Боржників за Кредитними Договорами вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між Кредитором і Боржниками. Згідно з п. 1.2. Договору відступлення права вимоги, внаслідок передачі (відступлення) Портфеля Заборгованості за цим Договором, ТОВ «ФК «ЄАПБ» заміняє ТОВ «ФК «ЦФР» у Кредитних Договорах, що входять до Портфеля Заборгованості та відповідно вказані у Реєстрі Боржників, та набуває прав грошових вимог ТОВ «ФК «ЦФР» за цими Кредитними договорами, включаючи право вимагати від Боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань Боржників за Кредитними договорами. Як вбачається з повідомлення про відступлення права вимоги, відповідач був повідомлений про відступлення права вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ». Згідно з ч. 2. ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини Кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. У зв`язку з вище викладеним, суд приходить до висновку про те, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, а саме: вимоги про стягнення заборгованості за основною сумою боргу 32335,30 грн та заборгованості за відсотками в сумі 3726,22 грн, а вимоги щодо стягнення заборгованості за пенею в сумі 16167,65 грн та заборгованості за платою за управління кредитом в сумі 12365,43 грн задоволенню не підлягають. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 983,68 грн (36061,52 грн х 1762 грн: 64594,60 грн).

Outcome: partial