Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Юридичні партнери» звернулось до суду з позовом до [PERSON] - про стягнення коштів та неустойки. Позивач в обґрунтування своїх вимог при зверненні до суду посилався на те, що 25 вересня 2013 року між ТОВ «Юридична компанія «Юридичні партнери» та [PERSON] був укладений договір про надання юридичних послуг. Предметом договору є надання юридично-консультативних послуг щодо судового оскарження відмови в перерахунку пенсії відповідачу згідно листа управління ПФУ в Солом'янському районі м. Києва (Лист від 18.09.2014 року). Послуги згідно п. 2 договору, здійснюються шляхом складання адміністративного позову, представництва інтересів відповідача в суді. Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 26 грудня 2014 року: - визнано протиправними дії управління ПФУ в Солом'янському районі м. Києва щодо відмови [PERSON] у перерахунку пенсії з урахуванням довідки про заробітну плату, виданої ВКК «Алко» від 12.04.2001 року № 1-1/433; - зобов'язано управління ПФУ в Солом'янському районі м. Києва здійснити [PERSON] перерахунок та виплату недоплачених сум пенсії відповідно до довідки про заробітну плату, виданої ВКК «Алко» від 12.04.2001 року № 1-1/433 з урахуванням проведених виплат з 19.02.2014 року. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2015 року постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 26 грудня 2014 року залишено без змін. Свої зобов'язання відповідач згідно п. 5.1.3. договору повинен був виконати на протязі 10 днів від дати набрання законної сили постанови Солом'янського районного суду м. Києва від 26 грудня 2014 року. Постанова Солом'янського районного суду м. Києва від 26 грудня 2014 року та ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2015 року набрали законної сили 24 лютого 2015 року. Отже, відповідач повинен був сплатити суму коштів позивачу у розмірі 800 грн. згідно п. 5.1.3. договору 06 березня 2015 року, однак відповідач вказану суму позивачу не сплатив, у зв'язку з цим, з 07 березня 2015 року виникло прострочення боржника за зобов'язанням згдіно п. 5.1.3. договору. В зв'язку із зазначеним позивач з урахування заяви про збільшення розміру позовних вимог просив суд стягнути з відповідача на користь позивача борг за договором про надання юридичних послуг від 25. 09. 2013 року в сумі 2000 грн. та пеню в розмірі 3% за кожен день прострочення зобов'язання в розмірі 6048 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача у якій також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд про задоволення позову та не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки до суду не повідомила, жодних заяв чи клопотань до суду не подавала. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 25 вересня 2013 року між ТОВ «Юридична компанія «Юридичні партнери» та [PERSON] був укладений договір про надання юридичних послуг (а.с. 6). Вбачається, що предметом договору є надання юридично-консультативних послуг щодо судового оскарження відмови в перерахунку пенсії відповідачу згідно листа управління ПФУ в Солом'янському районі м. Києва (Лист від 18.09.2014 року). Послуги згідно п. 2 Договору, здійснюються шляхом складання адміністративного позову, представництва інтересів відповідача в суді. Згідно п. 4.6. відповідач зобов'язався надати на працівників позивача нотаріально посвідчену довіреність від свого імені. 25 вересня 2014 року відповідач видала на працівників позивача нотаріально посвідчену довіреність (а.с. 7). 28 жовтня 2014 року представник відповідача за дорученням подав до Солом'янського районного суду м. Києва адміністративний позов про визнання неправомірними дії управління ПФУ в Солом'янському районі м. Києва щодо відмови в перерахунку пенсії [PERSON] та зобов'язання управління ПФУ в Солом'янському районі м. Києва провести перерахунок пенсії [PERSON] (а.с. 11-13). Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 26 грудня 2014 року: - визнано протиправними дії управління ПФУ в Солом'янському районі м. Києва шодо відмови [PERSON] у перерахунку пенсії з урахуванням довідки про заробітну плату, виданої ВКК «Алко» від 12.04.2001 року № 1-1/433; - зобов'язано управління ПФУ в Солом'янському районі м. Києва здійснити [PERSON] перерахунок та виплату недоплачених сум пенсії відповідно до довідки про заробітну плату, виданої ВКК «Алко» від 12.04.2001 року № 1-1/433 з урахуванням проведених виплат з 19.02.2014 року (а.с. 14-15). Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2015 року постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 26 грудня 2014 року залишено без змін (а.с. 16). Постанова Солом'янського районного суду м. Києва від 26 грудня 2014 року та ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2015 року набрали законної сили 24 лютого 2015 року. Згідно п. 5.1.2. Договору у випадку представництва інтересів замовника працівниками виконавця в суді та інших державних органах, замовник сплачує на користь виконавця оплату в розмірі 400 грн. не пізніше 3 днів до дня вчинення представницької дії. Згідно п. 5.1.3. Договору у випадку вирішення справи на користь замовника, замовник додатково сплачує на користь виконавця грошову винагороду в розмірі 800 грн. не пізніше 10 днів з дня набрання рішення суду законної сили. Вбачається, що після набрання законної сили постанови Солом'янського районного суду м. Києва від 26 грудня 2014 року представником [PERSON] - [PERSON] були вчиненні наступні представницькі дії: подання заяви на отримання копій судових рішень та виконавчого листа; отримання копій судових рішень та виконавчого листа в суді першої інстанції; подання до виконавчої служби заяви про примусове виконання постанови Солом'янського районного суду м. Києва від 26 грудня 2014 року (а.с. 17-18). Судом встановлено, що відповідач не сплатила позивачу грошові кошти за договором про надання юридичних послуг від 25. 09. 2013 року. Вбачається, що загальна сума боргу за зобов'язаннями відповідача по Договору про надання юридичних послуг складає 2000 грн. Свої зобов'язання відповідач згідно п. 5.1.3. Договору повинна була виконати на протязі 10 днів від дати набрання законної сили постанови Солом'янського районного суду м. Києва від 26 грудня 2014 року. Постанова Солом'янського районного суду м. Києва від 26 грудня 2014 року набрала законної сили 24 лютого 2015 року. Отже, відповідач повинна була сплатити суму коштів позивачу, згідно п. 5.1.3. Договору 06 березня 2015 року. У зв'язку з цим, з 07 березня 2015 року виникло прострочення боржника за зобов'язанням згдіно п. 5.1.3. Договору. Відповідно до п. 9 Договору замовник в разі не сплати коштів передбачених п. 5.1.3. Договору, сплачує на користь виконавця пеню в розмірі 3% за кожень день прострочення від загальної суми боргу. Згідно наданого позивачем розрахунку пені за період з 07 березня 2015 року по 13 листопада 2015 року вбачається, що сума пені становить 6048 грн. Суд перевіривши розрахунок позивача вважає його вірним. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 612 боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 1,2 ст. 546, ч. 1, 2 ст. 549, ст. 610, ст. 611, ч. 1 ст. 624 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановленні інші види забезпечення виконання зобов'язання. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Відповідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин та враховуючи, що відповідач не виконала свої зобов'язання за договором про надання юридичних послуг, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, в зв'язку з чим приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням задоволення позову у відповідності до вимог ст.. 88 ЦПК України суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по оплаті судового збору в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved