Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають одну спільну дитину - сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишилися постійно мешкати разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Посилаючись на вищезазначені обставини, а також на те, що відповідач після розірвання шлюбу протягом тривалого часу ніяких стосунків із своєю дитиною не підтримує, його долею не цікавиться, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, ухиляється від виконання своїх обов'язків щодо виховання та матеріального утримання своїх малолітніх дітей, був засуджений за ч.1 ст. 164 КК України, заборгованість по аліментам складає 72520,32 грн., позивачка в поданій заяві просить суд позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO] Позивач у судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився двічі, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень і витягом з журналу реєстрації телефонограм, при цьому про причини неявки не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. Представник органу опіки та піклування в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, надав висоновок органу опіки та піклування. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає необхідним позов задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Так, згідно ст.10 п.3 та ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно вимог ст.150 СК України на батьків покладені обов'язки щодо виховання та розвитку своїх неповнолітніх дітей, а саме - виховання дитини, піклування про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, поважання дитини. При цьому передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст.164 ч.1 СК України «мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Також, відповідно до п.16 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Із наданих позивачем письмових доказів (а.с.4,9-11) судом встановлено, що сторони дійсно перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишився постійно мешкати разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. При цьому відповідач після припинення шлюбних відносин дійсно протягом тривалого часу ніяких стосунків із дитиною не підтримує, його долею не цікавиться, не піклується про фізичний та духовний розвиток малолітніх дітей, ухиляється від виконання своїх обов'язків щодо виховання та матеріального утримання своєї малолітньої дитини. Має заборгованість по стягненню аліментів станом на 01.02.2017 року в сумі 72520,32 грн. ( а.с.6). Також судом враховується й висновок органу опіки та піклування №10 від 15 травня 2017 року, згідно яких позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], є доцільним та таким, що в повному обсязі відповідає правам та законним інтересам малолітньої дитини. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що при таких обставинах позов підлягає задоволенню в повному обсязі, так як судом встановлено, що відповідач дійсно навмисно ухиляється від виконання покладених на нього батьківських обов'язків щодо виховання своєї дитини, забезпечення його навчання, фізичного і духовного розвитку та необхідного медичного догляду та лікування дитинии, що на думку суду негативно впливає на його фізичний розвиток та ставить під загрозу його майбутнє здоров'я та життя. Вирішуючи позов таким чином, а також враховуючи, що позивачка при зверненні до суду сплатила судовий збір у розмірі 640 грн.00 коп. (а.с.1), суд відповідно до ст.88 ЦПК України вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки понесені нею судові витрати у розмірі 640 грн.00 коп. На підставі викладеного, ст.ст.150,164-166,180-184,191 СК України, Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»,

Outcome: approved