Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 35 079,61 гривень, мотивуючи свої вимоги тим, що 13 листопада 2013 р. між публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER], згідно умов якого відповідач отримав кредит в сумі 29500,00 гривень з яких: на споживчі цілі 25000,00 гривень на придбання послуг у продавця 1 ПАТ «Страхова компанія «Ренесанс Життя» 4500,00 гривень. Кредит надавався строком на 60 місяців з 13 листопада 2013 р. по 13 листопада 2018 р., розмір процентної ставки складає 18 % річних. Відповідно до умов договору факторингу від 22 грудня 2014 року, ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ«ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за вказаним кредитним договором. Відповідач умови договору виконував не належним чином, внаслідок чого заборгованість за кредитним договором станом на 21.08.2015 складає 35\~079,61 гривень, яка складається з: 28\~221,80 гривень залишок заборгованості за кредитом, 3\~437,30 гривень заборгованість по відсоткам за користуванням кредитом, 3\~420,51 гривень комісія за РО. Просив стягнути з відповідача суму заборгованості у загальному розмірі 35 079,61 гривень, судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 218,00 гривень. Представник позивача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки. Представник позивача [PERSON] через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без участі представника позивача, не заперечувала проти постановлення заочного рішення (арк. справи 43). Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином рекомендованим листом із повідомленням, причину неявки не повідомив. Як вбачається з довідок поштового відділення на конверті із поштовими відправленнями судових повісток на 03.12.2015, 05.01.2016, 26.01.2016, 15.02.2016, конверти були повернуті на адресу суду за закінченням терміну зберігання, що свідчить про фактичну відмову відповідача від отримання судових повісток на поштовому відділенні. Відповідно до частини восьмої статті 76 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. За таких обставин, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів в порядку статті 224 ЦПК України. Суд, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, встановив наступне. 13 листопада 2013 р. між публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №2006693730, згідно умов якого відповідач отримав кредит в сумі 29500,00 гривень з яких: на споживчі цілі 25000,00 гривень на придбання послуг у продавця 1 ПАТ «Страхова компанія «Ренесанс Життя» 4500,00 гривень. Кредит надавався строком на 60 місяців з 13 листопада 2013 р. по 13 листопада 2018 р., розмір процентної ставки складає 18 % річних (арк. справи 4 6). Як передбачено умовами п.п 1.4.2, 1.4.3.1, 1.4.4, 1.5.1 вказаного договору, сума отриманого кредиту погашається щомісяця в дату платежу та в розмірі, зазначеному в графіку платежів; проценти за користуванням кредитом нараховуються щоденно, на фактичну суму непогашених кредитних коштів за фактичний час користування такими коштами, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та році, включаючи день видачі та виключаючи день повернення та сплачуються позичальником; за управління кредитом позичальник щомісяця, одночасно з погашенням суми кредиту і процентами, сплачує комісію, розмір якої зазначений в графіку платежів, що є невідємною частиною договору; за порушення позичальником строків або суми сплати щомісячного платежу, з дня, наступного за датою платежу, визначеною графіком платежів, позичальник сплачує штраф у розмірі 25 гривень за кожен факт порушення. До кредитного договору від 13 листопада 2013 р. № [NUMBER] був складений відповідний графік платежів (арк. справи 6 8). Як вбачається з заяви на видачу готівки № 6 від 13 листопада 2013 р., [PERSON] отримала від ПАТ «ОТП Банк» грошові кошти у розмірі 25\~000,00 гривень на підставі кредитного договору від 13 листопада 2013 р. № [NUMBER] (арк. справи 11). Як встановлено судом, відповідач умови договору виконував не належним чином, внаслідок чого заборгованість за кредитним договором від 13 листопада 2013 р. № [NUMBER] станом на 21.08.2015 склала 35\~079,61 гривень, яка складається з: 28\~221,80 гривень залишок заборгованості за кредитом, 3\~437,30 гривень заборгованість по відсоткам за користуванням кредитом, 3\~420,51 гривень комісія за РО, що також підтверджується розрахунком заборгованості (арк. справи 14). 22 грудня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» уклали договір факторингу № 22/12/14/5, відповідно до умов якого ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ«ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором від 13 листопада 2013 р. № [NUMBER] (арк. справи 24 27). 24 грудня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено додаткову угоду до договору факторингу № 22/12/14/5 від 22 грудня 2014 р. (арк. справи 28). Відповідно до реєстру боржників (додаток № 1 до договору факторингу) позивач набув право на заборгованість, яка утворилась за відповідачем по кредитному договору від 13 листопада 2013 р. № [NUMBER] (арк. справи 29). На виконання умов договору факторингу № 22/12/14/5 від 22 грудня 2014 р. , згідно вимог ст. ст. 512 514, 516 ЦК України, ПАТ «ОТП Банк» було направлено [PERSON] лист з повідомленням про відступлення права вимоги до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» по зазначеному в позові кредитному договору (арк. справи 13). Відповідно до статті 1077 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Як передбачено статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України зобов'язання підлягає виконанню у вказаний в договорі строк. Частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов'язання (неналежне виконання). При цьому, за вимогами статті 611 цього Кодексу, при порушенні зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом. На порушення норм закону та умов договору відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, кредит та проценти за користування кредитом у визначений договором строк не повернув, у звязку із чим у позивача наявні підстави вимагати виконання умов договору із застосуванням встановленим цим договором правових наслідків його неналежного виконання. За таких обставин, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог, з огляду на що задовольняє позов у повному обсязі. Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені у розмірі 1 218,00 гривень.

Outcome: approved