Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» звернулось до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог посилалось на те, що 15 липня 2011 року між публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] укладений кредитний договір № ML 904/005/2011. У відповідності до вказаного договору відповідачу [PERSON] публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» видано кредит в сумі 80000,00 гривень на придбання нерухомого майна. Відповідач [PERSON] зобов`язався прийняти, належним чином використати отриманий кредит, сплачувати позивачу відсотки та інші платежі за користування кредитом в розмірах, в терміни та на умовах, передбачених договором, а також погасити кредит в повному обсязі до 15 липня 2026 року. З метою забезпечення повернення кредиту, отриманого [PERSON] , 15 липня 2011, року між публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір поруки, згідно з яким [PERSON] (поручитель) зобов`язалася відповідати перед публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» солідарно з [PERSON] за своєчасне та в повному обсязі виконання всіх зобов`язань по кредитному договору. Однак, відповідач та поручитель порушили вищевказані умови договору, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 95390 грн 13 коп., яка складається з: - загальна сума боргу за кредитним договором 41195, 78 грн; - загальна сума процентів, нарахованих на суму боргу - 24568, 65 грн; - сума збитків з урахуванням встановленого індексу інфляції 23\~701,50 грн; - три проценти річних від простроченої суми 5\~924,20 грн. Позивач вказує, що 19 травня 2017 року між публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» укладено договір про відступлення права вимоги № 19/05/2017, відповідно до умов якого публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» передало, а товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» прийняло права вимоги до [PERSON] та [PERSON] , що випливають із умов кредитного договору від 15 липня 2011 року №ML 904/005/2011, який укладено між акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] . На підставі цього представник позивача звернувся до суду з цим позовом, в якому просить суд стягнути з відповідачів на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати у вигляді сплати судового збору. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з`явилися по невідомій суду причині, незважаючи на те, що були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, причини неявки не повідомили, клопотань про відкладення судового засідання, чи відзиву на позов, до суду не подавали. За таких обставин, суд приходить до висновку про вирішення справи у заочному розгляді, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, судом встановлено, що згідно кредитного договору від 15 липня 2011 №ML 904/005/2011 [PERSON] публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» видано кредит в сумі 80000,00 гривень на придбання нерухомого майна. Відповідач [PERSON] зобов`язався прийняти, належним чином використати отриманий кредит, сплачувати позивачу відсотки та інші платежі за користування кредитом в розмірах, в терміни та на умовах, передбачених договором, а також погасити кредит в повному обсязі до 15 липня 2026 року. З метою забезпечення повернення кредиту, отриманого [PERSON] , 15 липня 2011, між публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір поруки SR-904/005/2011, згідно з яким [PERSON] (поручитель) зобов`язалася відповідати перед публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» солідарно з [PERSON] за своєчасне та в повному обсязі виконання всіх зобов`язань по кредитному договору. З розрахунку заборгованості вбачається, що за відповідачами утворилась заборгованість в сумі 95390 грн 13 коп., яка складається з загальної суми боргу за кредитним договором 41195, 78 грн, загальної суми процентів, нарахованих на суму боргу - 24568, 65 грн, суми збитків з урахуванням встановленого індексу інфляції 23 701,50 грн та трьох процентів річних від простроченої суми 5 924,20 грн. На підставі цього представник позивача звернувся до суду з цим позовом. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Частинами 1 та 2 ст.554 ЦК передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку дії поруки, встановленого договором поруки. Беручи до уваги, що договором поруки передбачено строк дії поруки до строку повного виконання боргових зобов`язань, який на час подання позову не сплинув, судом встановлено обґрунтоване право позивача на пред`явлення вимоги до поручителя щодо виконання забезпечених порукою зобов`язань. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» суму заборгованості за кредитним договором в межах заявлених позовних вимог. Судові витрати суд покладає на відповідачів. На підставі ст.ст. 553, 554, 625, 1049 ЦК України,

Outcome: approved