Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-06 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. Позивач [PERSON] просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] , зареєстрований 19.12.2012 у Дашавській селищній раді Стрийського району Львівської області, актовий запис № 22. В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що подружнє життя з відповідачкою не склалося, оскільки між ними постійно виникали сварки та непорозуміння, що призвело до того, що з березня 2020 року вони припинили шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство та стали проживати окремо. Їх сім`я розпалась та існує лише формально, примирення між ними неможливе, як і подальше сімейне життя, оскільки немає почуттів поваги та любові один до одного, а тому він змушений звернутися з вимогою про розірвання шлюбу. Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 28 липня 2021 року матеріали справи передано судді Гулі Л.В. /а.с. 8/. На запит суду щодо доступу до персональних даних відповідача 12 серпня 2021 року на адресу суду надійшла відповідь /а.с. 9/. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 17.08.2021 позовну заяву за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 07.09.2021. Роз`яснено сторонам їх процесуальні права щодо подачі відзиву та доказів у справі /а.с. 10/. Представник позивача адвокат Маципура Г.І. в судовому засіданні позовні вимоги її довірителя підтримала та просила такі задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позов визнала повністю, проти розірвання шлюбу не заперечила. Згідно з ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 3 ст. 13, ч. 2 ст. 49, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачкою слід прийняти, позов задовольнити. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 19.12.2012 сторони уклали шлюб, який був зареєстрований у Дашавській селищній раді Стрийського району Львівської області, актовий запис № 22 /а.с. 6/. У шлюбі в подружжя народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] /а.с. 7/. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. У пункті 35 рішення від 12 березня 2009 року в справі «Плахтєєва та Плахтєєв проти України» (заява № 20347/03; рішення від 12 березня 2009 року) Європейський суд з прав людини вкотре наголосив на гарантованому кожній особі праві на звернення до суду з позовом щодо її прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 51 Конституції України та ч. 1 статті 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Сім`я фактично розпалася, а шлюб існує тільки формально, так як сторони з березня 2020 року разом не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин. Розлад у сім`ї є стійким і тривалим. Поновлювати сімейні стосунки та миритися сторони не бажають, про що ствердила відповідачка, визнавши позов про розірвання шлюбу та погодившись на його розірвання. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви. Аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розлучення та з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що розлад у сім`ї є стійким і тривалим, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам сторін та їх малолітньої доньки, оскільки її повноцінний розвиток і виховання у сім`ї, де відсутнє взаєморозуміння, є неможливим, а тому позов підлягає до задоволення. Щодо судових витрат. Крім того, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Судові витрати зі сплати судового збору слід залишити за позивачем на його вимогу.

Outcome: approved