Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

Сторони уклали шлюб 07.09.2013року у виконавчому комітеті Сіверської міської ради Артемівського району Донецької області, актовий запис № 52. Шлюб у позивачки перший. Дошлюбне прізвище [PERSON]. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], 03.10.2014року народження, який знаходиться на утриманні позивачки, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.В теперішній час позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років. Сімейно-шлюбні відносини припинені з тих причин, що в сімї постійно виникали свари, оскільки у подружжя незбіжності характерів та різні погляди на життя, що привело до втрати взаєморозуміння в сімї. Просить розірвати шлюб укладений з відповідачем, стягнути з останнього аліменти у розмірі 1500,00грн. на утримання неповнолітньої дитини до досягнення сина повноліття та стягнути з відповідача аліменти у розмірі 500,00грн. на її утримання до досягнення дитиною 3-х років. Позивачка в судове засідання не зявилась до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутність та просить позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився. Про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, від нього надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність та позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов необхідно задовольнити, з наступних підстав . Згідно свідоцтва про одруження, 07.09.2013року [PERSON], 22.02.1985р.н. уклав шлюб з [PERSON], 13.12.1991року народження та останній надано прізвище «Матківська» у виконавчому комітеті Сіверської міської ради Артемівського району Донецької області, актовий запис № 52. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], 03.10.2014року народження, батьком записано [PERSON]. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України , суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач як на підставу позовних вимог посилалась на ст. 84 Сімейного кодексу України, якою передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Згідно ч. ч. 1-4 ст.75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Вважається, що тимчасова непрацездатність може бути спричинена, зокрема, неможливістю працювати у зв*язку із необхідністю здійснювати догляд за дитиною до трьох років. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, судом встановлено, що примирення між сторонами не можливе, сімя фактично не існує, а тому шлюб необхідно розірвати. Крім того, суд вважає за необхідне задовольнити позов в частині стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] до досягнення останнього повноліття та аліментів на утримання дружини, до досягнення дитиною [PERSON], 03.10.2014року народження трьох років, оскільки батьком неповнолітнього [PERSON], зареєстровано відповідача. Згідно ст.88 ЦПК України, суд вважає, що судові витрати необхідно стягнути з відповідача.

Outcome: approved