Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

Страхова компанія звернулася в суд із зазначеним позовом, вказуючи, що 28.09.2014 року ПАТ «ПРОСТО-страхування» та [PERSON] уклали поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу «М-2140», реєстраційний номер [NUMBER]. 02.11.2014 року на автодорозі між селами Дзеленці та Юхимівці Волочиського району відбулася ДТП, під час якої [PERSON] перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння та керуючи застрахованим транспортним засобом «М-2140», реєстраційний номер [NUMBER], здійснив зіткнення із т/з «Камаз», реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON]. Згідно вироку Волочиського районного суду від 16.01.2015 року ДТП сталася в результаті порушення ПДР [PERSON], за що його було засуджено за ч.2 ст.286 КК України. Внаслідок даної пригоди потерпіла особа [PERSON], зазнала матеріальної шкоди внаслідок пошкодження його власності. Вартість матеріального збитку, завданого власнику через пошкодження автомобіля становить 5027,04 грн. По заяві [PERSON] від 15.01.2015 року, 18.03.2015 року було складено страховий акт, а 06.05.2015 року позивачем виплачено потерпілому страхове відшкодування в сумі 3511,60 грн. Оскільки відповідач керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, а ними виплачено потерпілому страхове відшкодування, тому просять стягнути з відповідача на їх користь вказану суму в порядку регресу та всі судові витрати по справі. У судове засідання представник позивача не з'явився, подавши заяву про підтримання позову, слухання справи у його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений у встановленому порядку про час і місце розгляду справи (а.с.52), про причини неявки або про відкладення розгляду справи суд не повідомив, що є підставою для заочного розгляду справи, а враховуючи думку представника позивача, проводиться заочний розгляд справи. Неявка сторін у судове засідання є підставою згідно ч.2 ст.197 ЦПК України для розгляду справи у їх відсутності, на підставі наявних у справі матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Вироком Волочиського районного суду Хмельницької області від 16.01.2015 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України за те, що він 02.11.2014 року близько 14.30 години перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, в порушення п.п.2.1 «а», 1.10, 10.1, 11.3, 12.1, 12.1 ПДР без посвідчення водія на право керування транспортним засобом, керуючи автомобілем [NUMBER] по лівому узбіччю відносно напрямку свого руху, змінюючи напрямок руху не перконався, що це буде безпечно для інших учасників дорожнього руху, не надав переваги в русі автомобілю [NUMBER] під керування [PERSON], який рухався в зустрічному напрямку, продовжив рух по зустрічній полосі, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого допустив в районі середини проїзної частини зіткнення правою стиороною автомобіля «Москвич-2140» із передньою правою частиною кабіни автомобіля [NUMBER], внаслідок чого пасажир автомобіля «Москвич-2140» [PERSON] отримав тяжкі тілесні ушкодження. Вказаний вирок набрав законної сили, а згідно ч.4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, щодо якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Внаслідок неправомірних дій відповідача, [PERSON], як власнику автомобіля [NUMBER], було заподіяно шкоду пошкодженням автомобіля, а згідно висновку про вартість збитку від 12.02.2015 року, матеріальний збиток склав 5027,04 грн. Позивачем на підставі поданих [PERSON] належних документів було прийнято рішення і виплачено йому 3511,60 грн. у відшкодування шкоди, заподіяної його майну. Стаття 993 ЦК України передбачає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник, або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Стаття 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та стаття 1191 ЦК України передбачають, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно підпункту 38.1.1 пункту 38.1 ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, після ДТП за його участю вжив алкоголь або якщо він не повідомив страховика про ДТП. Враховуючи викладене, те, що під час ДТП керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, а ними виплачено потерпілому [PERSON] завдані ДТП збитки в розмірі 3511,60 грн., розмір яких підтверджується належними документами та відповідачем не оспорюється, тому суд вважає, що вимоги позивача є обгрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved