overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

Сторони 08 листопада 2013 року зареєстрували шлюб у Водянобалківській сільській раді Диканського району Полтавської області, від якого мають малолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Вказуючи на те, що спільне життя із відповідачем не склалося через надмірне вживання алкогольними напоями відповідачем, ненадання останнім грошової допомоги на утримання дітей та через різні погляди на життя, позивач звернулася з позовом до суду про розірвання шлюбу та стягнення на її користь на утримання малолітніх синів аліментів в розмірі 1/3 частини від заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилися, але на адресу суду надіслала письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити в її відсутність та задоволити її позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоча про час слухання справи був повідомлений шляхом направлення поштового повідомлення за зареєстрованим місцем проживання в порядку, визначеному ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Причини своєї неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не подав. За вказаних обставин розгляд справи був проведений без участі сторін на підставі наявних в справі доказів. Розглянувши матеріали позовної заяви, дослідивши наявні докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні спільне життя сторін в подальшому не можливе і відновлювати сімейні стосунки вони наміру не мають. Вказане свідчить, що подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам кожного з них, а тому відповідно до ст. 112 СК України шлюб між ними слід розірвати. Крім того, сторони від шлюбу мають малолітніх дітей, на утримання яких відповідач не надає позивачу матеріальної допомоги, хоча, відповідно до закону батьки зобовязані утримувати своїх малолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Тому, суд вважає необхідним стягти з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітніх дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку та доходів, але не менше 30% суми прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, суд вважає за необхідне стягти з відповідача на користь позивача згідно ст. 88 ЦПК України сплачений останньою судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

Сторони 08 серпня 1998 року зареєстрували шлюб у відділі РАГС Диканської райдержадміністрації Полтавської області, від якого мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Вказуючи на те, що спільне життя із відповідачем не склалося через несумісність характерів, у зв'язку з чим виникали постійні сварки, позивач звернулася з позовом до суду про розірвання шлюбу. При цьому позивач просить стягти на її користь з відповідача понесені нею судові витрати у вигляді сплаченого судового збору. Позивач та відповідач в судове засідання не з'явилися, але на адресу суду від них надійшли письмові заяви в яких позивач свої позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити, а відповідач позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Враховуючи те, що позивач позов підтримала, відповідач його визнав, розгляд даної справи по суті був проведений, відповідно до ст. 130 ч.4 ЦПК України, у попередньому судовому засіданні. Розглянувши матеріали позовної заяви, дослідивши наявні докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні спільне життя сторін в подальшому не можливе і відновлювати сімейні стосунки вони наміру не мають. Вказане свідчить, що подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам кожного з них, а тому відповідно до ст. 112 СК України шлюб між ними слід розірвати. Судові витрати, згідно ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Сторони 09. 09. 1994 року зареєстрували шлюб у Диканському райвідділі ЗАГС Полтавської області, від якого мають малолітнього сина [PERSON], 10. 03. [INFO]. Вказуючи на те, що спільне життя із відповідачем не склалося у зв'язку із несумісністю характерів, позивач звернулася з позовом до суду про розірвання шлюбу. Позивач та відповідач в судове засідання не з'явилися, але на адресу суду від них надійшли письмові заяви, в яких позивач вказує, що вона свої позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити, а відповідач позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Враховуючи те, що позивач позов підтримала, відповідач його визнав, розгляд даної справи по суті був проведений, відповідно до ст. 130 ч.4 ЦПК України, у попередньому судовому засіданні. Розглянувши матеріали позовної заяви, дослідивши наявні докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні спільне життя сторін в подальшому не можливе і відновлювати сімейні стосунки вони наміру не мають. Вказане свідчить, що подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам кожного з них, а тому відповідно до ст. 112 СК України шлюб між ними слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

Сторони 09 жовтня 2004 року зареєстрували шлюб. Від спільного проживання 25 травня 2005 року народилась дочка [PERSON] . Позивач просить шлюб розірвати мотивуючи тим, що сімейне жиггя з відповідачем не склалось через непорозуміння один одного . Він створив нову сім»ю, проживає в незаресстрованому шлюбі з [PERSON], яка вагітна. він є батьком дитини . В судовому засіданні позивач позов підтримав, відповідач позов визнала. Сторони наполягають на розірванні шлюбу. Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч.4 ст.174 ЦПКУ у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Підставами для розірвання шлюбує його формальне існування , оскільки сторони проживають окремо . позивач створив нову сім'ю. проживає в незареєстрованом шлюбі з [PERSON]. яка вагітна, він є батьком дитини . Відповідно до ч.З ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

Сторони 09 листопада 2012 року уклали шлюб. За час перебування у шлюбі в них [INFO] року народився син [PERSON]. 15 квітня 2016 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. На обґрунтування позовних вимог зазначила, що спільне життя не склалося через різні характери, інтереси в житті. На протязі останніх років сімейне життя з відповідачем погіршувалося, неодноразово виникали конфлікти. Переконана, що примирення та подальше проживання із відповідачем неможливе. Просить розірвати шлюб між нею і відповідачем, після розлучення залишити їй прізвище [PERSON]. Позивач при розгляді справи позовні вимоги підтримала повністю, наполягає на розлученні та пояснила, що останнім часом відповідач зловживав спиртними напоями, вчиняв насильство, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце слухання шляхом публікації в пресі оголошення про його виклик, повторно у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не подав, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв. У зв'язку з цим суд, відповідно до ст. 224 ч.1 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, враховуючи відсутність заперечень з боку позивача проти заочного розгляду справи, вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, дійшов до висновку, що позов підлягає до повного задоволення. Судом установлено, що сторони з 09 листопада 2012 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що стверджено свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). За час перебування у даному шлюбі в подружжя [INFO] року народився син [PERSON] (свідоцтво про народження (а.с. 6). Згідно ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позивач має право на звернення до суду із позовом про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини і поновлення їх неможливе. Відповідач на розгляд справи не з'явився, заперечень проти позову не подав, що свідчить про його небажання зберегти сім'ю, а тому шлюб носить формальний характер. Стосунки, що склалися між ними на даний час, дають підстави суду відповідно до ст. 112 СК України для розірвання шлюбу, оскільки збереження його суперечить інтересам позивача і це має істотне значення. Суд, згідно ст. 113 СК України, після розлучення залишає позивачу прізвище [PERSON], оскільки всі її документи виготовлені на це прізвище. Задовольняючи позов, суд не стягує із відповідача в користь позивача понесені нею судові витрати, оскільки остання таких вимог не заявляла.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

Сторони 09 серпня 1997 року зареєстрували шлюб у Чапаєвській сільській раді Диканського району Полтавської області, від якого мають малолітніх дітей - сина [PERSON], 15. 10. [INFO], сина [PERSON], 18. 07. [INFO] та повнолітнього сина [PERSON], 08. 07. [INFO]. Вказуючи на те, що спільне життя із відповідачем не склалося через постійні суперечки, приниження один одного, у зв'язку з чим постійно виникали сварки, тому позивач звернулася з позовом до суду про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але на адресу суду від неї надійшли письмова заява в якій позивач свої позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоча про час слухання справи був повідомлений відповідно до чинного законодавства. Разом з тим відповідач про причини своєї повторної неявки суд не повідомив, належних та допустимих доказів суду не надав, заперечень проти позову не подав. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України, в разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. За вказаних обставин розгляд справи був проведений без участі сторін на підставі наявних в справі доказів. Розглянувши матеріали позовної заяви, дослідивши наявні докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні спільне життя сторін в подальшому не можливе і відновлювати сімейні стосунки вони наміру не мають. Вказане свідчить, що подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам кожного з них, а тому відповідно до ст. 112 СК України шлюб між ними слід розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

Сторони 09 серпня 2001 року зареєстрували шлюб у відділі ДРАЦС Диканського районного управління юстиції, але надалі вказуючи на те, що спільне життя із відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, позивач [PERSON] звернувся з позовом до суду про розірвання шлюбу. В судове засідання сторони не з'явилися, а до суду вони подали заяви, в яких просять розгляд справи провести в їхню відсутність, при цьому позивач вказує, що позовні вимоги він підтримує в повному обсязі, а відповідач вказує, що проти задоволення позовних вимог позивача вона не заперечує. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні спільне життя сторін в подальшому не можливе і відновлювати сімейні стосунки вони наміру не мають. Вказане свідчить, що подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам кожного з них, а тому відповідно до ст. 112 СК України шлюб між ними слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

Сторони 09 серпня 2008 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Диканського районного управління юстиції Полтавської області, від якого мають малолітніх дітей - доньку [PERSON], 07. 09. [INFO] та доньку [PERSON], 01. 11. [INFO]. Вказуючи на те, що спільне життя із відповідачем не склалося через зловживання відповідачем алкогольними напоями, у зв'язку з чим виникали постійні сварки, позивач звернулася з позовом до суду про розірвання шлюбу. Позивач та відповідач в судове засідання не з'явилися, але на адресу суду від них надійшли письмові заяви в яких позивач свої позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити, а відповідач позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Враховуючи те, що позивач позов підтримала, відповідач його визнав, розгляд даної справи по суті був проведений, відповідно до ст. 130 ч.4 ЦПК України, у попередньому судовому засіданні. Розглянувши матеріали позовної заяви, дослідивши наявні докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні спільне життя сторін в подальшому не можливе і відновлювати сімейні стосунки вони наміру не мають. Вказане свідчить, що подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам кожного з них, а тому відповідно до ст. 112 СК України шлюб між ними слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Сторони 09 серпня 2008 року уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Камінь-Каширського районного управління юстиції. Подружжя має двох дітей: Артура, [INFO], та Дарину, [INFO]. 08 вересня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. На обґрунтування позовних вимог зазначив, що спільне життя не склалося через несумісність характерів, внаслідок чого між ними постійно виникають сварки. З весни 2015 року припинили спільне проживання однією сімєю і відповідач із дітьми переїхали проживати до її батьків. Просить розірвати шлюб між ним і відповідачем. Представник позивача при розгляді справи позовні вимоги підтримала повністю, наполягає на розлученні між сторонами. Відповідач позов визнала, згідна на розлучення та пояснила, що сімя розпалася, позивач проживає в Російській Федерації, збереження шлюбу неможливе. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом установлено, що сторони з 09 серпня 2008 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що стверджено свідоцтвом про шлюб (а.с. 7). Подружжя має двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO] (свідоцтва про народження (а.с. а.с. 8, 9). Згідно ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позивач має право на звернення до суду із позовом про розірвання шлюбу. В судовому засіданні встановлено, що сторони з весни 2015 року проживають окремо та припинили шлюбні відносини і поновлення їх неможливе. Відповідач позов визнала, що свідчить про її небажання зберегти сімю, а тому шлюб носить формальний характер. Стосунки, що склалися між ними на даний час, дають підстави суду відповідно до ст. 112 СК України для розірвання шлюбу, оскільки збереження його суперечить інтересам позивача і це має істотне значення. Суд після розірвання шлюбу залишає відповідачу прізвище [PERSON], оскільки питання про відновлення їй дошлюбного прізвища вона не ставить. Задовольняючи позов, суд не стягує із відповідача в користь позивача понесені ним судові витрати у вигляді сплаченого судового збору, оскільки останній таких вимог е заявляв.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

Сторони 10.11.2017 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу дітей не мають. Сімейне життя з січня 2019 року погіршилося, сімейні відносини з цього часу припинені через відсутність порозуміння, протилежність характерів, психологічну несумісність, різні погляди на життя. Спільне господарство сторони не ведуть. Відповідач відмовляється розривати шлюб у органі РАЦСу. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до положень статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 105 ч. 3 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Відповідно до ст. 110 ч. 1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умов, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку вимог статті 81 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, причини розлучення, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально-правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини виявилися безрезультатними. Крім того, подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена, збереження їх сім`ї є неможливим та суперечить інтересам одного з подружжя. Заява відповідає дійсній волі позивача, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

Сторони 10 вересня 2006 року уклали шлюб. За час перебування у шлюбі в них 17 квітня 2008 року народився син [PERSON] та 24 червня 2014 року син [PERSON]. 19 травня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. На обґрунтування позовних вимог зазначила, що спільне життя не склалося із-за протилежних поглядів на шлюб, сімю та життя. Протягом останнього часу сімейне життя значно погіршилося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Просить розірвати шлюб укладений між нею і відповідачем 10 вересня 2006 року, судові витрати покласти на відповідача. Позивач при розгляді справи позовні вимоги підтримала повністю, наполягає на розлученні, оскільки більше двох років разом не проживають, сімя розпалася остаточно, просить шлюб розірвати, залишити їй прізвище [PERSON] та стягнути с удові витрати. Відповідач позов не визнав та пояснив, що бажає жити з позивачем, однак, яким чином він бажає зберегти сімю, не пояснив. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає до повного задоволення. Судом установлено, що сторони з 10 вересня 2006 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що стверджено свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). За час перебування у даному шлюбі в подружжя 17 квітня 2008 року народився син [PERSON] та 24 червня 2014 року син [PERSON] (свідоцтва про народження (а.с. а.с. 7, 8). Згідно ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позивач має право на звернення до суду із позовом про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини більше двох років назад і поновлення їх неможливе, оскільки позивач не бажає збереження сімї так як вона розпалася остаточно, вона проживає в Горохівському районі з дітьми. Покликання відповідача на те, що він бажає жити з позивачем, не заслуговує на увагу, оскільки він будь-яких мір для цього протягом двох років не вжив, а тому не має підстав для надання терміну на примирення. Стосунки, що склалися між ними сторонами на даний час, дають підстави суду відповідно до ст. 112 СК України для розірвання шлюбу, оскільки збереження його суперечить інтересам позивача і це має істотне значення. Суд, згідно ст. 113 СК України, після розлучення залишає позивачу прізвище [PERSON]. Задовольняючи позов, суд, відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягує із відповідача в користь позивача понесені нею судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 640 грн. (а.с. 1).

Outcome: approved