Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

ТзОВ «Кредекс фінанс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту №3001/1781SFPRP7 від 19.12.2011 року в сумі 6312 грн.. В обгрунтування свого позову позивач посилається на те, що відповідач не виконує умови договору №3001/1781SFPRP7 від 19.12.2011 року, укладеного нею та ПАТ «Платинум Банк», який передав право вимоги за вказаними договорами ТОВ «ФК «Бізнесфінанс», згідно договору факторингу 20120726-г від 26.07.2012 року, яке в свою чергу згідно договору факторингу №2 від 08.10.2012 року передало право вимоги ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів», яка на підставі договору факторингу №1/15-ФКю від 08.05.2015 року передала це право ТзОВ «Кредекс фінанс». Станом на 29 червня 2015 року заборгованість відповідача перед позивачем за договором №3001/1781SFPRP7 від 19.12.2011 року складає 6312 грн., з яких: 5339,60 грн. заборгованість по тілу кредиту; 380 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; 0 грн. - заборгованість за комісією з обслуговування кредиту; 592,40 грн. пеня за порушення графіку погашення заборгованості, тому позивач просить позов задоволити. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав клопотання про слухання справи у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо зазначені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути по суті за відсутності представника позивача та відповідача, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення, враховуючи, що представник позивача в клопотанні зазначив, що не заперечує проти заочного вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] 19.12.2011 року уклала з ПАТ «Платинум Банк» кредитний договір №3001/1781SFPRP7, за якими [PERSON] отримала кредит в сумі 5658,62 грн. строком на 36 місяців зі сплатою 0,0001% річних. Розрахунку по кредитному договору відповідач не провела і сума боргу станом на 29 червня 2015 року за договором №3001/1781SFPRP7 від 19.12.2011 року складає 6312 грн., з яких: 5339,60 грн. заборгованість по тілу кредиту; 380 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; 592,40 грн. пеня за порушення графіку погашення заборгованості. 26.07.2012 року первісний кредитор- ПАТ «Платинум Банк» на підставі договору про відступлення права вимоги №20120726-Г передав право вимоги за вказаним кредитом ТОВ «ФК «Бізнесфінанс». 08.10.2012 року ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» уклало договір факторингу №2 щодо передачі вимоги за вказаним договором ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів», яка 08.05.2015 року відступила це право за договором факторингу 1/15-ФКю ТОВ «Кредекс фінанс». Дані обставини підтверджуються: кредитним договором №3001/1781SFPRP7 від 19.12.2011 року; копією паспорту позичальника; витягами з реєстру заборгованостей за договором факторингу №1/15 ФКю від 08.05.2015 року; договором факторингу №1/15-ФКю від 08.05.2015 року; листами від 04.06.2015 року №ФК/383 та 08.06.2015 року №50-04-03/13663 про надання інформації щодо відступлення прав вимоги, які відступлені від ПАТ «Платинум Банк» до ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» та до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». У відповідності до положень ст.1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони за плату, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України - за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику(грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 551 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідач умови кредитного договору, строк дії якого закінчився, не виконує, що є підставою для стягнення суми позики, нарахованих за користування кредитом процентів та штрафних санкцій. Судові витрати становлять 243,60грн. і розподіляються відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved