Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-28 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11.08.2012 року, від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач, [PERSON] , звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, [PERSON] , мотивуючи свої позовні вимоги тим, що подружні відносини між ними фактично припинені з 2019 року, з цього часу вони проживають окремо, кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Позивач зазначає, що вони вирішили розірвати шлюб у власних інтересах та в інтересах їхньої дитини, оскільки фактично їхня сім`я припинила своє існування. Подружжя спільного господарства не веде. Позивач стверджує, що тривалий час вони з відповідачем разом не проживають та подружні відносини не підтримують, тому вважає, що збереження шлюбу, який носить лише формальний характер, та примирення між ними, є неможливим. [PERSON] також переконана, що подальше їхнє спільне життя і перебування в шлюбі суперечитиме не тільки їхнім інтересам, але й інтересам дитини. Просить позов задовольнити. Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 02.04.2021 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. 19.04.2021 року позивачем, на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху, подано письмову заяву про усунення недоліків. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 22.04.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, вирішено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Доповнила, що з вересня 2020 року вони разом з чоловіком спільно не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Просить не надавати їм строку для примирення, оскільки переконана, що таке неможливе. Відповідач, який належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи, в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, відзиву у визначений судом п`ятнадцятиденний строк не подав, заяви про поновлення строку для подання такого до суду також не подано. За таких обставин, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12. 2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, сторони зареєстрували шлюб 11.08.2012 року у Залізничному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 258. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Також в судовому засіданні встановлено, що сторони з вересня 2020 року разом не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач примирення вважає неможливим, її рішення про розірвання шлюбу є остаточним. З урахуванням фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову, категоричної позиції позивача щодо розірвання шлюбу, наведене свідчить про те, що розлад у відносинах сторін носить стійкий характер і продовжується тривалий час, що призвело до втрати почуттів та перспектив налагодження стосунків немає. Наведене дає підстави для висновку про те, що подальше спільне проживання та збереження сім`ї сторін неможливе, тому суд приходить до переконання, що їх шлюб слід розірвати. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача 908, 00 грн. судового збору.

Outcome: approved