Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» (ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс») в листопаді 2013 року заявили позов до [PERSON], за яким просили в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №1101/0307/71/195, що був укладений між сторонами 22.03.2007 року, в сумі 551368, 65 грн., звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру [ADDRESS], що належить на праві приватної власності [PERSON], шляхом продажу квартири на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження з початковою ціною, встановленою в процесі здійснення виконавчого провадження, а також просили постановити рішення про виселення з даної квартири всіх осіб які в ній проживають зі зняттям їх з реєстраційного обліку. Від представника позивача Качан Н.А. надійшла заява, за якою він на вимогах позову наполягала, проти винесення заочного рішення не заперечувала, просила розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Оскільки, у справі достатньо даних про права взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе постановити заочне рішення у справі. Судом встановлено таке. 22 березня 2007 року між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №1101/0307/71/195 за яким, банк надав грошові кошти на умовах передбачених Договором у розмірі 53600 доларів США на строк з 22 березня 2007 року по 21 березня 2017 року зі сплатою 14% річних за користування кредитом. Відповідно до Договору, позичальник зобов'язаний повернути кошти, одержані в рахунок кредитної лінії, сплатити проценти за користування кредитною лінією та виконати свої зобов'язання у повному обсязі у строки передбачені договором. Проте, взятих на себе зобов'язань позичальник не виконав, а тому станом на 31.10.2013р. банком за договором облікована заборгованість в сумі 317928 грн. 29 коп. яких: заборгованість за кредитом - 317928 грн. 29 коп.; заборгованість по процентам - 139049 грн. 35 коп.; пеня - 94391 грн. Разом з тим, в забезпечення зобов'язань позичальника, які випливають з кредитного договору №1101/0307/71/195 між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] був укладений іпотечний договір б/н за реєстровим №1739 від 22.03.2007 року, відповідно до якого відповідач передав в іпотеку банку належну йому квартиру [ADDRESS]. Відповідно до договору факторингу від 28.11.2012р №15 Публічне акціонерне товариство «Сведбанк», що є правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк», уступив Товариству з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» право вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за спірним. Згідно з п. 11 Договору іпотеки, іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання позичальником умов кредитного договору. Відповідно п. 12.1 договору іпотеки, звернення стягнення на предмет іпотеки та його реалізація здійснюється або за рішенням суду, або на підставі виконавчого напису нотаріуса - у позасудовому порядку. Статтею 12 Закону України «Про іпотеку», передбачено, у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно з ч.1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 35 ч.1 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Ч. 2 ст. 35 зазначеного Закону передбачено, що положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. З матеріалів справи вбачається, що на адресу боржника, 22.03.2007 р. Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» надіслано письмову вимогу про усунення порушень, однак боржником дану вимогу проігноровано. Згідно ст. 38 Закону України «Про іпотеку», якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків Відповідно до ст. 39 Закону України, «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються, зокрема, загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки, та початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації. За таких фактів та відповідних їм правовідносин, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позову в частині звернення стягнення на предмет іпотеки і можливість задоволення у спосіб запропонований позивачем. Що стосується інших вимог позову, то в їх задоволенні слід відмовити, як таким, що заявлені не конкретно, тобто в позовній заяві не вказані особи які підлягають виселенню. Крім того, відповідно до ст. 109 ч. 3 ЖК України, зверненню до суду з вимогою про виселення осіб з житла, що є предметом іпотеки, має передувати письмова вимога іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Такої вимоги, матеріали справи не містять. Отже, позов може бути задоволено частковою. За такого рішення, судові витрати понесені позивачем відповідно до ст. 88 ЦПК України мають бути розподілені між сторонами пропорційно частці задоволених вимог.

Outcome: partial