Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» звернулося до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 05 вересня 2006 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк») та [PERSON] було укладено кредитний договір №2101/0906/88-002, відповідно до умов якого він отримав кредитні кошти в сумі 240000,00 доларів США.? В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором 05 вересня 2006 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] було укладено іпотечний договір, відповідно до умов якого останній передав в іпотеку належне йому на праві власності нерухоме майно: житловий будинок загальною площею 365,2 кв.м за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,0958 га, кадастровий номер [NUMBER] за адресою: [ADDRESS]. 28 листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» були укладені договір факторингу №15 та договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, відповідно до умов яких усі права кредитора за кредитним договором та усі права іпотекодержагеля за договором іпотеки належать ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс». До даного часу [PERSON] кредит не сплачений, мається значна заборгованість по сплаті процентів та тіла кредиту, а в липні 2015 року позивачу стало відомо про те, що боржником було незаконно відчужено частину предмету іпотеки - земельну ділянку. Також, [PERSON] було здійснено поділ земельної ділянки площею 0,0958 га, кадастровий номер [NUMBER] без зміни цільового призначення на 2 земельні ділянки: кадастровий номер [NUMBER] площею 0,0367 га; кадастровий номер [NUMBER] площею 0,0591 га. В результаті поділу вищевказаної земельної ділянки було видано 2 окремих державних акта на право власності на земельну ділянку. Крім того [PERSON] було змінено адресу земельних ділянок на нову адресу: [ADDRESS] 26 березня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] були укладені договори купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0367 га кадастровий номер [NUMBER], та земельної ділянки площею 0,0591 га кадастровий номер [NUMBER], відповідно до умов яких власником зазначених земельних ділянок став [PERSON]. Таким чином, [PERSON], маючи на меті незаконне відчуження предмету іпотеки, в тайні від іпотекодержателя розділив земельну ділянку, що є предметом іпотеки, на дві земельні ділянки з іншими кадастровими номерами, змінив поштову адресу земельних ділянок і реалізував їх. У зв'язку з цим, ані ТОВ «Сведбанк», ані ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» не надавали згоди на відчуження земельних ділянок, позивач вважає, що правочини щодо відчуження земельних ділянок є недійсними, так як укладенні з порушенням чинного законодавства. Тому позивач звернувся до суду з даним позовом та просить суд визнати недійсними правочини щодо відчуження предмету іпотеки: Договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0367 га, кадастровий номер [NUMBER] від 26 березня 2015 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] (серія та номер [NUMBER]); Договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0591 га, кадастровий номер [NUMBER] від 26 березня 2015 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] (серія та номер 380). Стягнути з відповідачів на користь позивача суму сплаченого судового збору. Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав, зазначених в позові. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнала, надала заперечення на позовну заяву, згідно яких просила у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Третя особа - приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Маршалова Л.В. в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнала, проти їх задоволення заперечувала. В останнє судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON], його представник, відповідач [PERSON], треті особи: [PERSON], представник ТОВ «Інвест-Компані», представник третьої особи Управління Держкомземагентства у м.Херсоні в судове засідання не з'явились, про розгляд справи повідомлені у встановленому законом порядку. Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання, що заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.ст.60, 61 ЦПК України сторони зобов'язані надати докази та довести ті обставини, які обґрунтовують їх вимоги і заперечення та мають значення для справи, крім тих, які визнаються сторонами, є загальновідомими та встановлені рішенням суду. Судом встановлено згідно кредитного договору №2101/0906/88-002 (кредит фізичній особі - під заставу нерухомості), укладеного 05 вересня 2006 року між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON], останній отримав грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 240000,00 доларів США на строк з 05.09.2006 року по 05.09.2011 року та зобов'язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 14% річних за весь строк фактичного користування кредитом (а.с.8-14 т.1). Згідно п.2.1 Кредитного договору забезпеченням виконання зобов'язання по погашенню заборгованості за кредитом, сплаті процентів за користування кредитом, пені за несвоєчасну сплату процентів і несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, відшкодування збитків у зв'язку з порушенням умов даного договору та інших витрат Банку, пов'язаних з одержанням виконання, виступає іпотека - земельна ділянка та житловий будинок, розташований за адресою - [ADDRESS]. Згідно Додаткової угоди №1 про внесення змін і доповнень до Кредитного Договору №2101/0906/88-002 від 05 вересня 2006 року вбачається, що Відкрите акціонерне товариство «Сведбанк» є правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк» (а.с.10). Згідно Іпотечного договору, укладеного 05.09.2006 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON], в забезпечення виконання позичальником зобов'язань за Кредитним договором №2101/0906/88-002 від 05.09.2006 року іпотекодавець надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: -жилий будинок під [ADDRESS], який йому належить на підставі Договору дарування, посвідченого 31.08.2000р. приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Скульським А.А., за реєстровим №3999; -земельну ділянку площею 0,0958 га, що розташована в [ADDRESS] яка йому належить на підставі Державного акту на право приватної власності на землю. Вартість предмета іпотеки складає 1731761 гривень (а.с.12-14 т.1). Згідно Державного акту на право приватної власності на землю, виданого 27.07.2001 року, [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Херсонської міської Ради народних депутатів від 17 липня 2001 року за №268 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0958 гектарів в межах згідно з планом на території [ADDRESS] (а.с.22 т.1). Згідно Додаткового договору №1 до іпотечного договору від 05.09.2006 року, укладеного 17.02.2009 року між ВАТ «Сведбанк», яке виступає правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк», та [PERSON] змінено п.10 Основного договору та предмет Іпотеки оцінено в 322204,00 долари США, що еквівалентно 2509969,00 гривень за офіційним курсом НБУ станом на 25 грудня 2008 року (а.с.11 т.1). Відповідно до Договору факторингу №15 від 28.11.2012 року Публічне акціонерне товариство «Сведбанк», яке виступає правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Сведбанк», відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, в тому числі й договору, укладеному з [PERSON] (а.с.15-19 т.1). Відповідно до договору про відступлення прав за іпотечними договорами від 28.11.2012 року, Публічне акціонерне товариство «Сведбанк», яке виступає правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Сведбанк», яке в свою чергу виступає правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк», відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» всі права первісного іпотекодержателя за Іпотечними договорами, в тому числі й договору, укладеному з [PERSON] (а.с.20-21 т.1). З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №35895742 від 03.04.2015 року вбачається, що накладено заборону відчуження приватним нотаріусом Воєводіною І.М. на підставі Іпотечного договору від 05.09.2006 року на нерухоме майно, а саме житловий будинок та земельну ділянку, кадастровий номер: [NUMBER], за адресою: [ADDRESS], власником яких є [PERSON] (а.с.26-27 т.1). З Договору купівлі-продажу від 26.03.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Маршаловою Л.В., вбачається, що [PERSON] придбав у Товариства з обмеженою відповідальністю «ИНВЕСТ-КОМПАНИ» домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] (а.с.199-200 т.1). Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №40050600 від 03.07.2015 року вбачається, що власником житлового будинку з кафе та земельної ділянки , площею 0,0591 га по [ADDRESS] є [PERSON] (а.с.23-24 т.1). Крім того, з відомостей, внесених до Державного реєстру речових прав вбачається, що з 01.09.2015 року власником житлового будинку [ADDRESS] є [PERSON] (а.с.278 т.1). Вищевказаний житловий будинок [ADDRESS] належав ТОВ «ИНВЕСТ-КОМПАНИ» на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 31.10.2014 року, що також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №28871083 від 31.10.2014 року (а.с.202, 203 т.1). З Договору купівлі-продажу від 26.03.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Маршаловою Л.В., за реєстровим №380, вбачається, що [PERSON] придбав у Товариства з обмеженою відповідальністю «ИНВЕСТ-КОМПАНИ» земельну ділянку, загальною площею 0,0591 га, кадастровий номер [NUMBER],що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.234-235 т.1). З Договору купівлі-продажу від 26.03.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Маршаловою Л.В., за реєстровим №371, вбачається, що [PERSON] придбав у [PERSON] земельну ділянку, загальною площею 0,0367 га, кадастровий номер [NUMBER],що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.250 т.1). Згідно Договору купівлі-продажу від 05.03.2015 року земельна ділянка [ADDRESS], загальною площею 0,0367 га, ТОВ «ИНВЕСТ-КОМПАНИ» був проданий [PERSON] (а.с.253-254 т.1). З Витягу за результатом пошуку інформації про зареєстровані речові права, їх обтяження на об'єкт нерухомого майна у порядку доступу нотаріусів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №91248331 від 26.03.2015 року та Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 13.01.2014 року, реєстровий №700, укладеного між ТОВ «БВВ ЛЮКС» та ТОВ «ИНВЕСТ-КОМПАНИ» вбачається, що попереднім власником спірної земельної ділянки за адресою: [ADDRESS], було Товариство з обмеженою відповідальністю «БВВ ЛЮКС» (а.с.236-237 т.1). Згідно зі статтею 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визнання правочину недійсним є одним з передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів осіб, а загальні вимоги щодо недійсності правочину передбачені статтею 215 цього Кодексу. Так, відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (частини друга, третя статті 215 ЦК України). При вирішенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину підлягають застосуванню загальні приписи статей 3, 15, 16 ЦК України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину й має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, передбачених законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене, в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається необхідний спосіб захисту порушеного права, якщо таке порушення відбулось. Відповідно до статті 12 Закону України «Про іпотеку» У разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. У разі порушення іпотекодавцем обов'язків щодо збереження чи страхування предмета іпотеки іпотекодержатель може скористатися правами, визначеними згідно з частиною першою цієї статті, або вжити заходів для збереження чи страхування предмета іпотеки у власних інтересах та за власний кошт. Іпотекодавець зобов'язаний негайно на вимогу іпотекодержателя відшкодувати останньому всі витрати, понесені у зв'язку з вжиттям заходів щодо збереження та страхування предмета іпотеки. Правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним. Згідно Витягів за результатами пошуку інформації про зареєстровані речові права, їх обтяження на об'єкт нерухомого майна у порядку доступу нотаріусів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно судом встановлено, що на дні укладання договорів про відчуження спірних будинку та земельних ділянок по [ADDRESS] відомості щодо їх обтяжень в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні, про що також зазначено в договорах купівлі-продажу (а.с.210, 246, 262 т.1). Крім цього, згідно ст.132 Земельного кодексу України та ст.18 Закону України «Про іпотеку» вимоги до структури, змісту та формату оформлення результатів робіт із землеустрою в електронному вигляді (обмінного файлу), затверджених Наказом Держкомзему України №573 від 02 листопада 2009 року, та п.2 Тимчасового порядку присвоєння кадастрового номера земельній ділянці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 18 серпня 2010 року №749, ідентифікуючими ознаками земельної ділянки є: її місце розташування, площа, цільове призначення, склад угідь, правовий режим, кадастровий номер тощо. Ідентифікуючі ознаки земельної ділянки за адресою: [ADDRESS], переданої в іпотеку [PERSON] за кредитним договором №2101/0906/88-002 від 05.09.2006 року, та земельних ділянок за адресою: [ADDRESS] в м.Херсоні, відчужених за договорами купівлі-продажу від 26 березня 2015 року реєстровий №371 та реєстровий №380 відмінні. З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов переконання, що позивачем не надано суду належних доказів того, що спірні земельні ділянки, які на теперішній час належать [PERSON], були предметом іпотеки [PERSON] за кредитним договором №2101/0906/88-002 від 05.09.2006 року. З урахуванням наведеного, що заявлені позивачем позовні вимоги не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому задоволенню не підлягають в повному обсязі.

Outcome: dismissed