Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі з 10.09.2010 року, який зареєстрований Київським відділом РАЦС Одеського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис в Книзі реєстрації актів про одруження № 774. Від даного шлюбу народилися діти : [PERSON],[INFO] та [PERSON], [INFO], які на даний час мешкають з матір'ю. Позивачка у позовній заяві просить суд розірвати шлюб та стягувати з відповідача аліменти на утримання їх малолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 1250 гривень щомісячно на кожного до досягнення ними повноліття, починаючи з дня подання заяви, а також стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини у розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення молодшим сином [PERSON] [INFO] трирічного віку, тобто до [INFO], а також стягнути з відповідача на користь позивачки понесені судові витрати. В обгрунтування позовних вимог позивачка посилалась на те, що між нею та відповідачем виникла відчуженість, втрачено почуття любові й поваги. Відсутність порозуміння з усіх питань, відповідач перестав приймати участь у належному вихованні дітей не допомагає матеріально, що призвело до того, що вони стали чужими, у зв'язку із цим подружні й сімейні відносини не підтримують, шлюб носить формальний характер, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Примирення між ними неможливе. Позивачка не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною, у добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, що стало причиною для звернення до суду з відповідним позовом. Позивачка надала до суду заяву, в якій просила позовні вимоги задовольнити, позовні вимоги підтримує, а також просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд за згодою позивача вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановляє заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей підлягають задоволенню, оскільки при обставинах, вказаних позивачкою у позові дійсно вбачається, що вони не підтримують подружні й сімейні відносини, шлюб носить формальний характер, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Від даного шлюбу у сторін народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження яких, батьком зазначений [PERSON]. Діти зареєстровані та проживають разом з матір'ю та знаходяться на її утриманні. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той з них хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утримані в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від - чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що вищезазначеними нормами закону передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, суд вважає за необхідне позов задовольнити, а саме розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 10.09.2010 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис в Книзі реєстрації актів про одруження №774 та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 1250 гривень, щомісячно, починаючи з 10.01.14 року й до досягнення повноліття [PERSON], тобто до [INFO]; на утримання сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 1250 гривень щомісячно, починаючи з 10.01.14 року й до досягнення повноліття [PERSON], тобто до [INFO]. Також, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки стосовно стягнення аліментів на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень щомісячно зі всіх видів доходів відповідача до досягнення молодшим сином [PERSON], [INFO], трирічного віку, тобто до [INFO] підлягають задоволенню. Суд роз'яснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо сторону на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи викладене, необхідність оплати на користь держави судових витрат покласти на відповідача [PERSON] в розмірі 243,60 гривень. При зверненні позивачки до суду з дійсним позовом, останньою було сплачено судовий збір розміром 243,60 грн., які слід стягнути з відповідача на її користь, оскільки відповідно до вимоги ст.88 ч.1 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах оплати платежу за один місяць. Враховуючи все вищевикладене,

Outcome: approved