Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

ТзОВ ФК Європошта (надалі Позивач) звернулося до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] (надалі Відповідач)\~ про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з Відповідача на користь ТзОВ ФК Європошта заборгованість у розмірі\~ 47 973,49 грн., яка складається з: - прострочена заборгованість по кредиту - 6 992,10 грн; - прострочена заборгованість по відсотках за користування кредитом - 37 310,54 грн; - пеня - 3 -670,85 грн. Представником Позивача в позовній заяві зазначено, що в разі неявки в судове засідання відповідача,\~ він не заперечує проти розгляду справи у відсутності\~ уповноваженого представника та винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не сповістила, про дату та час судового засідання повідомлена належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідно яких повістку про виклик до суду вручено адресату. Відзиву на позов до суду не надходило. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України на місці ухвалив про заочний розгляд справи.\~ Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі «ЦПК України») у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши викладені в позовній заяві пояснення Позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне.\~ Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України (надалі «ЦК України») за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 22 вересня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європошта» (далі Позивач або Кредитор) та [PERSON] (далі Відповідач або Позичальник) було укладено договір фінансового кредиту № 99 (далі - Кредитний договір). Відповідно до Кредитного договору (п.п.2.1.-2.3.) [PERSON] отримала кредит у розмірі 7 000 грн. (сім тисяч грн. 00 коп.) готівкою зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,99% в день від розміру кредиту, річний розмір процентів за Кредитним договором складає 361,35% від розміру кредиту. Нарахування процентів здійснюється за кожен календарний день фактичного користування кредитом (за основу береться 365 днів у році) від залишку заборгованості по кредиту. Кінцевий термін повернення кредиту продовжено, що підтверджується додатковим договором до Кредитного договору, та строк повернення кредиту встановлено 23 жовтня 2017 року (згідно Додаткового договору № 1 від 09.10.2017 року до договору фінансового кредиту № 99 від 22.09.2017 р) Підписавши Кредитний договір, Позичальник зобов`язалась повернути кредит, сплатити проценти за користування ним, виконати свої зобов`язання у повному обсязі в порядку та в строки, передбачені Кредитним договором (п. 1.1.). Позичальник підтвердила свою згоду з умовами Кредитного договору, підписавши графік платежів з погашення кредиту та сплати процентів. Також Позичальник своїм підписом підтвердила те, що вона ознайомилась з інформацією про сукупну вартість кредиту для споживача. Ці документи додаються до позовної заяви. Позивач свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме - надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Кредитним договором - 7000 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером № 21 від 22.09.2017 року. Відповідно до п. 6.4. Кредитного договору при порушенні позичальником строку повернення кредиту, вказаного в п. 3.2 Кредитного договору Позичальник повинен сплатити Кредитору пеню в розмірі 0,1% від розміру кредиту за кожний день прострочення/повернення кредиту. Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала, а саме, не повернула кредит в строк 23.10.2017 року, порушивши умови Кредитного договору та статті 525, 526, 530, 1054 ЦК України. 25 жовтня 2017 року та 21 червня 2018 року Відповідачу направлено Вимоги про погашення заборгованості по Кредитному договору, що підтверджується поштовими корінцеми, однак Відповідач ухиляється від сплати прострочених платежу та відсотків. У зв`язку з порушенням зобов`язання за Кредитним договором Відповідач станом на 01.04.2019 року має заборгованість у розмірі 47 973,49 грн., яка складається з: прострочена заборгованість по кредиту - 6 992,10 грн; - прострочена заборгованість по відсотках за користування кредитом - 37 310,54 грн; - пеня - 3 -670,85 грн. Відповідно до частини 1 статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Загальні умови виконання зобов`язань визначено статтею 526 ЦК України. Так, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (частина 1 статті 527 ЦК України). Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (частина 1, 2 статті 612 ЦК України). Як встановлено Судом, [PERSON] неналежно виконувала взяті на себе за договором фінансового кредиту №99 від 22.09.2017 року\~ зобов`язання, що підтверджується наявним в матеріалах справи доказами, а саме: копія Договору фінансового кредиту № 99 від 22.09.2017 року з графіком платежів з погашення кредиту та інформацією про сукупну вартість кредиту; копія Додаткового договору №1 до Договору фінансового кредиту № 99 від 22.09.2017 року від 09.10.2017; копія видаткового касового ордеру № 21 від 22.09.2017 року; копії вимог про погашення\~ заборгованості по Кредитному договору вих.№205/017 від 25.10.2017 року та №141/018 від 21.06.2018 року. Доказів, які б спростовували проведений Позивачем розрахунок заборгованості\~ [PERSON] за вищевказаним договором Відповідачем суду не надано, як і не надано доказів виконання зобов`язань за договір фінансового кредиту № 99 від 22.09.2017 року належним чином та у встановлені строки. Відповідно до частини 1, 2 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідачем в даній справі не було надано доказів на підтвердження відсутності своєї вини у неналежному виконанні умов зобов`язання, визначеного договором фінансового кредиту № 99\~\~ 22.09.2017 року. Враховуючи вищезазначене, Судом встановлено, що станом на 01.04.2019 року по кредиту позичальника [PERSON] існує заборгованість за договором фінансового кредиту № 99 від 22.09.2017 року в розмірі\~ 47 973,49 грн., яка складається з: - прострочена заборгованість по кредиту - 6 992,10 грн.; - прострочена заборгованість по відсотках за користування кредитом - 37 310,54 грн; - пеня - 3 -670,85 грн. Враховуючи вищевказані положення закону, а також факт неналежного виконання [PERSON] зобов`язань за договором фінансового кредиту № 99 від 22.09.2017\~ року, Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ ФК Європошта заборгованості за договором фінансового кредиту № 99 від 22.09.2017\~ року в розмірі\~ 47 973,49 грн.. Проаналізувавши матеріали справи, положення Договору про приєднання до Правил (договірні умови) надання банківських послуг за картковими продуктами,\~ враховуючи вимоги чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що вимога Позивача про стягнення з\~ [PERSON] заборгованості за договором фінансового кредиту № 99 від 22.09.2017\~ року в розмірі\~ 47 973,49 грн., є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, оскільки наявні в матеріалах справи докази підтверджують наявність заборгованості за договором про надання банківських послуг у зазначеному розмірі. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір в розмірі 1921,00\~ грн.. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 524, 526, 527 ч.1, 530, 546 ч.1, 611, 612, 1054 ч. 2, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст.ст.12, 13, 141, 259, 263-265, 268, 280-282,288-289 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved