Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

ТОВ «Споживчий центр» звернулося до суду з вищевказаним позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 21.10.2018-010000011 від 21.10.2018 року, що утворилася станом на 21.12.2018 року, загальною сумою 3560 грн. 00 коп. На обгрунтування вимог представник позивача Мусійчук О.В. у позові зазначив, що на підставі вказаного договору №08.10.2018-100004543 від 08.10.2018 року відповідач отримав споживчий кредит в розмірі 2000 грн. на строк до одного місяця (п.8.1. договору), на будь-які законні цілі, включаючи перекредитування, підприємницьку, незалежну професійну діяльність або виконання обов`язків найманого працівника (п.1.2 договору), внаслідок чого цей договір не є договором про споживчий кредит та на нього не поширюється дія Закону України «Про споживче кредитування». Кінцевим терміном повернення кредиту є 21.10.2018р., плата за користування Кредитом складає 560 грн. 21.10.2018 року між Товариством та [PERSON] було укладено кредитний договір №21.10.2018-010000011 з аналогічними умовами. За заявою позичальника про перекредитування/зарахування від 21.10.2018р., сторони провели зарахування рівних зустрічних однорідних вимог. Вимогу позичальника про видачу суми кредиту у розмірі 2000 грн. за кредитним договором №21.10.2018-010000011 було зараховано в рахунок вимоги кредитора про повернення суми кредиту у розмірі 2000,00 грн. за кредитним договором №08.10.2018- 100004543 від 08.10.2018 року. Відповідно до п.п.4.1 договору Позичальник зобов`язується забезпечити своєчасне повернення Кредиту та Процентів за користування ними шляхом внесення в касу Кредитора готівкою або перерахування на рахунок кредитора в такі терміни: а) повернення кредиту до 04.11.2018; Проценти за користування кредитом - в день повернення кредиту або в останній день строку, на який Кредит пролонгований; в) штрафні санкції, які можуть бути нараховані Кредитором за несвоєчасне виконання зобов`язань за цим Договором, - негайно, з моменту пред`явлення Кредитором вимоги (усної чи письмової) про нарахування таких санкцій. Проте, взятих на себе зобов`язань по поверненню кредитних коштів, а у випадку порушення договору сплаті пені та штрафів, не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість, яку добровільно не погашає, що і стало підставою звернення до суду з позовом. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги визнає. Таке визнання позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), а тому, з огляду на положення ч.4 ст.206 ЦПК України, вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.І ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.І ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За положенням ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.І ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання неналежне виконання). За приписом п. 3 ч.І ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ч.2 ст.549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пунктом 5.4 договору передбачено, що у випадку невиконання/неналежного виконання Позичальником грошових зобов`язань за Договором Кредитор залишає за собою право нарахування штрафу, розмір якого щодня зростає на 2%, починаючи від 2% у перший день невиконання. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За представленим розрахунком загальна сума заборгованості, яка утворилась станом на 21.12.2018 року становить 3560 грн. 00 коп. (а.с.4). Оскільки добровільно кредит не погашається, то вказану заборгованість слід стягнути примусово. За приписом ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні у порядку, встановленого законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, решту - стягнути з відповідача, як того вимагає ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved