Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.12.1999 року, в якому дітей не мають. [PERSON] 19.03.2014 року звернулась з позовом в суд про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя у них не склалося, через несумісність характерів виникали сварки, кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім'ю, чому вони протягом 5 років не підтримують сімейних відносин та проживають окремо один від одного. Зазначила, що ведення спільного господарства припинено, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки це суперечить її інтересам. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на мотиви такого та доповнила, що всі можливості для примирення вичерпані, будь-які підстави для збереження сім'ї відсутні, оскільки протягом останніх п'яти років вони з відповідачем не проживають разом, просить позов задовольнити. Відповідач, який належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду, що стверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, які знаходяться в матеріалах справи, в судове засідання повторно не з'явився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав і про причини своєї неявки суд не повідомив. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Як встановлено судом та доведено матеріалами справи, сторони уклали шлюб 01.12.1999 року у виконкомі Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, актовий запис №36, від шлюбу дітей не мають. Також встановлено, що сторони проживають окремо один від одного з 1999 року, не ведуть спільного господарства, припинили сімейні стосунки. З урахуванням фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову, наведене свідчить про те, що розлад у відносинах сторін носить стійкий характер і продовжується тривалий час, що призвело до втрати почуття любові та перспектив налагодження стосунків немає. Наведене дає підстави для висновку про те, що подальше проживання та збереження сім'ї [PERSON] неможливе, тому суд приходить до переконання, що шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved