overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

ТОВ «Мігфінанс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 3439,84грн. Відповідач в судове засідання викликався належним чином, але не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. Враховуючи думку позивача, у відповідності до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. У відповідності зі ст.11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У судовому засіданні встановлено, що 07.12.2013року позивач передав відповідачу в борг 300грн., які відповідач зобов'язався повернути в строк до 23.12.2013року, що підтверджується договором позики №2013-01-00653 та видатковим касовим ордером від 07.12.2013року, відповідно до п.1Договору позикодавець надає позичальнику позику з нарахуванням відсотків 2% за кожен день користування позичальником грошовими коштами(732%річних). Форма та зміст договору позики між сторонами відповідає вимогам ст.ст.1046,1047 ЦК України. Відповідно до вимог ст.ст. 625, 1049 ЦК України в зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань за договором позики станом на 30.04.2014р. заборгованість складає 3439,84грн., яка складається з: сума основного боргу -300грн., 2% відсотки за користування грошовими коштами 145 днів-870грн., 2% пені за кожен день від суми заборгованості, що накопичилася за невиконання позичальником зобов'язань по поверненню позики-2019,84грн., штраф за прострочення сплати відсотків більше ніж за три дні-250грн. Згідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не надав суду жодного доказу належного та допустимого у відповідності до ст.ст.57,58 ЦПК України щодо заперечень проти позову. Тому суд доходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і повинні бути задоволені. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується правилами ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

ТОВ «Мігфінанс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 4044,64грн. Відповідач в судове засідання викликався належним чином, але не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. Враховуючи думку позивача, у відповідності до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. У відповідності зі ст.11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У судовому засіданні встановлено, що 26.10.2013року позивач передав відповідачу в борг 300грн., які відповідач зобов'язався повернути в строк до 11.11.2014року, що підтверджується договором позики №2013-02-00479 та видатковим касовим ордером від 26.10.2013року, відповідно до п.1Договору позикодавець надає позичальнику позику з нарахуванням відсотків 2% за кожен день користування позичальником грошовими коштами(732%річних). Форма та зміст договору позики між сторонами відповідає вимогам ст.ст.1046,1047 ЦК України. Відповідно до вимог ст.ст. 625, 1049 ЦК України в зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань за договором позики станом на 17.04.2014р. заборгованість складає 4044,64грн., яка складається з: сума основного боргу -300грн., 2% відсотки за користування грошовими коштами 174 днів-1044грн., 2% пені за кожен день від суми заборгованості, що накопичилася за невиконання позичальником зобов'язань по поверненню позики-2700,64грн. Згідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не надав суду жодного доказу належного та допустимого у відповідності до ст.ст.57,58 ЦПК України щодо заперечень проти позову. Тому суд доходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і повинні бути задоволені. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується правилами ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

ТОВ «Мігфінанс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 4704,4грн. Відповідач в судове засідання викликався належним чином, але не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. Враховуючи думку позивача, у відповідності до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. У відповідності зі ст.11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У судовому засіданні встановлено, що 28.12.2013року позивач передав відповідачу в борг 500грн., які відповідач зобов'язався повернути в строк до 03.01.2014року, що підтверджується договором позики №2013-01-00758 та видатковим касовим ордером від 28.12.2013року, відповідно до п.1Договору позикодавець надає позичальнику позику з нарахуванням відсотків 2% за кожен день користування позичальником грошовими коштами(732%річних). Форма та зміст договору позики між сторонами відповідає вимогам ст.ст.1046,1047 ЦК України. Відповідно до вимог ст.ст. 625, 1049 ЦК України в зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань за договором позики станом на 30.04.2014р. заборгованість складає 4704,4грн., яка складається з: сума основного боргу -500грн., 2% відсотки за користування грошовими коштами 124 дні-1240грн., 2% пені за кожен день від суми заборгованості, що накопичилася за невиконання позичальником зобов'язань по поверненню позики-2714,4грн., штраф за прострочення сплати відсотків більше ніж за три дні -250грн. Згідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не надав суду жодного доказу належного та допустимого у відповідності до ст.ст.57,58 ЦПК України щодо заперечень проти позову. Тому суд доходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і повинні бути задоволені. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується правилами ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

ТОВ «Мігфінанс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 5236,08грн. Відповідач в судове засідання викликався належним чином, але не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. Враховуючи думку позивача, у відповідності до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. У відповідності зі ст.11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У судовому засіданні встановлено, що 19.11.2013року позивач передав відповідачу в борг 400грн., які відповідач зобов'язався повернути в строк до 05.12.2013року, що підтверджується договором позики №2013-01-00580 та видатковим касовим ордером від 19.11.2013року, відповідно до п.1Договору позикодавець надає позичальнику позику з нарахуванням відсотків 2% за кожен день користування позичальником грошовими коштами(732%річних). Форма та зміст договору позики між сторонами відповідає вимогам ст.ст.1046,1047 ЦК України. Відповідно до вимог ст.ст. 625, 1049 ЦК України в зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань за договором позики станом на 30.04.2014р. заборгованість складає 5236,08грн., яка складається з: сума основного боргу -400грн., 2% відсотки за користування грошовими коштами 163 днів-1304грн., 2% пені за кожен день від суми заборгованості, що накопичилася за невиконання позичальником зобов'язань по поверненню позики-3282,08грн., штраф за прострочення сплати відсотків більше ніж за три дні-250грн. Згідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не надав суду жодного доказу належного та допустимого у відповідності до ст.ст.57,58 ЦПК України щодо заперечень проти позову. Тому суд доходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і повинні бути задоволені. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується правилами ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

ТОВ «Мігфінанс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 6764,05грн. Відповідач в судове засідання викликався належним чином, але не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. Враховуючи думку позивача, у відповідності до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. У відповідності зі ст.11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У судовому засіданні встановлено, що 20.09.2013року позивач передав відповідачу в борг 340грн., які відповідач зобов'язався повернути в строк до 29.09.2013року, що підтверджується договором позики №2013-01-00316 та видатковим касовим ордером від 20.09.2013року, відповідно до п.1Договору позикодавець надає позичальнику позику з нарахуванням відсотків 2% за кожен день користування позичальником грошовими коштами(732%річних). Форма та зміст договору позики між сторонами відповідає вимогам ст.ст.1046,1047 ЦК України. Відповідно до вимог ст.ст. 625, 1049 ЦК України в зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань за договором позики станом на 30.04.2014р. заборгованість складає 6764,05грн., яка складається з: сума основного боргу -340грн., 2% відсотки за користування грошовими коштами 223 дні-1516,4грн., 2% пені за кожен день від суми заборгованості, що накопичилася за невиконання позичальником зобов'язань по поверненню позики-4837,65грн., штраф за прострочення сплати відсотків більше ніж за три дні-70грн. Згідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не надав суду жодного доказу належного та допустимого у відповідності до ст.ст.57,58 ЦПК України щодо заперечень проти позову. Тому суд доходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і повинні бути задоволені. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується правилами ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

ТОВ «Мігфінанс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 9602,42грн. Відповідач в судове засідання викликався належним чином, але не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. Враховуючи думку позивача, у відповідності до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. У відповідності зі ст.11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У судовому засіданні встановлено, що 04.12.2013року позивач передав відповідачу в борг 1200грн., які відповідач зобов'язався повернути в строк до 20.12.2014року, що підтверджується договором позики №2013-02-00666 та видатковим касовим ордером від 04.12.2013року, відповідно до п.1Договору позикодавець надає позичальнику позику з нарахуванням відсотків 2% за кожен день користування позичальником грошовими коштами(732%річних). Форма та зміст договору позики між сторонами відповідає вимогам ст.ст.1046,1047 ЦК України. Відповідно до вимог ст.ст. 625, 1049 ЦК України в зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань за договором позики станом на 17.04.2014р. заборгованість складає 9602,42грн., яка складається з: сума основного боргу -1200грн., 2% відсотки за користування грошовими коштами 135 днів-3238,24грн., 2% пені за кожен день від суми заборгованості, що накопичилася за невиконання позичальником зобов'язань по поверненню позики-5164,18грн. Згідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не надав суду жодного доказу належного та допустимого у відповідності до ст.ст.57,58 ЦПК України щодо заперечень проти позову. Тому суд доходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і повинні бути задоволені. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується правилами ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

ТОВ «Мікрокредит» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 10 340 гривень 97 коп. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав і пояснив, що між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір від 15 листопада 2016 року № 60551 про надання кредиту в сумі 5000 грн. 00 коп. Відповідач належним чином умов кредитного договору не виконував в зв'язку з чим станом на 11травня 2017 року утворилась заборгованість в сумі 10 340 гривень 97 коп., з яких 6 693 гривень 94 коп. (заборгованість з повернення суми кредиту та процентів за користування кредитом за період з 15.11.2016 р. по 07.02.2017 р.); 2 471 гривні 96 коп. (сума процентів за користування кредитом за період з 08.02.2017 р. по 11.05.2017 р.); 1 175 гривень 07 коп. (сума пені за період часу з 15.11.2016 р. по 11.05.2017р..). Відповідач в судове засідання повторно не з'явився про день слухання справи вважається повідомленим. Заслухавши представника позивача , вивчивши матеріали справи в повному об'ємі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір від 15 листопада 2016 року № 60551 про надання кредиту в сумі 5000 грн. 00 коп. Відповідач належним чином умов кредитного договору не виконував в зв'язку з чим станом на 11травня 2017 року утворилась заборгованість в сумі 10 340 гривень 97 коп., з яких 6 693 гривень 94 коп. (заборгованість з повернення суми кредиту та процентів за користування кредитом за період з 15.11.2016 р. по 07.02.2017 р.); 2 471 гривні 96 коп. (сума процентів за користування кредитом за період з 08.02.2017 р. по 11.05.2017 р.); 1 175 гривень 07 коп. (сума пені за період часу з 15.11.2016 р. по 11.05.2017р..). Дані обставини підтверджуються копією кредитного договору, довідкою про заборгованість по кредитному договору. Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином в установлений строк і одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Також з відповідача підлягає стягненню понесені позивачем судові витрати в сумі 1600 гривень 00 коп. . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

ТОВ «Мікрокредит» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 33614 гривень 84 коп. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав і пояснив, що між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір від 19 лютого 2014 року за № 11816 про надання кредиту в сумі 5000 грн. 00 коп. Відповідачка належним чином умов кредитного договору не виконувала в звязку з чим утворилась заборгованість в сумі 33614 гривень 84 коп., з яких заборгованість по тілу кредиту 1935 гривень 48 коп., заборгованість по сплаті відсотків 1646 гривень 54 коп. , пеня в сумі 29700 гривень 00 коп. Відповідачка в судове засідання не зявилась про день слухання справи повідомлена. В судовому засіданні свідок [PERSON] чоловік відповідачки дав показання в яких вказав, що кредит брався на потреби сімї , і по мірі можливості буде погашатись. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи в повному обємі суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір від 19 лютого 2014 року за № 11816 про надання кредиту в сумі 5000 грн. 00 коп. Відповідачка належним чином умов кредитного договору не виконувала в звязку з чим утворилась заборгованість в сумі 33614 гривень 84 коп., з яких заборгованість по тілу кредиту 1935 гривень 48 коп., заборгованість по сплаті відсотків 1646 гривень 54 коп. , пеня в сумі 29700 гривень 00 коп. Дані обставини підтверджуються копією кредитного договору, довідкою про заборгованість по кредитному договору. Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватись належним чином в установлений строк і одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи , що позивачем визначено розмір неустойки в сумі - 29700 гривень 00 коп., з урахуванням майнового стану відповідачів суд вважає, що розмір неустойки підлягає зменшенню до 1418 гривень. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Також з відповідача підлягає стягненню понесені позивачем судові витрати в сумі 333 гривні 82 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial