Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за опалення та підігрів води. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідач є власником квартири [ADDRESS], для якої ТОВ «Краматорськтеплоенерго» здійснює поставку теплової енергії й підігрів води. У період з 01.09.2004 року по 01.09.2013 року відповідач ухилявся від оплати за отриману теплову енергію й гаряче водопостачання, внаслідок чого утворилася заборгованість у сумі 12721,12 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за поставлену теплову енергію на опалення та підігрів води у сумі 12721,12 грн. та судові витрати. У судове засідання представник позивача за довіреністю - Горлаковська Т.І. не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність та застосувати термін позовної давнини. Вислухав пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню. Правовідносини по позову регулюються Житловим кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених ПКМ України від 21 липня 2005 року №630. Згідно ст.ст.156, 162 Житлового кодексу України, власник та члени його сім'ї зобов'язані вчасно вносити плату за комунальні послуги по встановленому у законному порядку тарифам. Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45, власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктами 17 і 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типовим договором про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України №630 від 21 липня 2005 року передбачено, що послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку води. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. З матеріалів справи встановлено, що письмовий договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води між позивачем та відповідачем не укладався, тому плату за послуги з теплопостачання відповідач зобов'язаний був вносити щомісяця не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Позивач - ТОВ «Краматорськтеплоенерго», обслуговує житловий фонд, у якому знаходилась квартира відповідача, та здійснює поставку теплової енергії по затвердженим виконкомом Краматорської міської ради тарифам. Як вбачається з довідки по особовому рахунку [NUMBER], відкритому на ім'я відповідача [PERSON], за період з 01.09.2004 року по 01.09.2013 року відповідачем оплата за надані послуги взагалі не проводилась, заборгованість складає 12721,12 грн. (а.с.4-6). Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.3 ст. 267 ЦК позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за період з 01.09.2004 року по 01.09.2013 року, тобто, поза межами позовної давнини. Відповідач надав суду заяву про застосування строку позовної давнини. Таким чином, позовні вимоги про стягнення заборгованості за період з 01.09.2004 року по 01.12.2010 року включно не підлягають задоволенню, у зв'язку з пропуском позовної давнини. Як вбачається з довідки по особовому рахунку, за період з 01.12.2010 року по 01.09.2013 року, відповідачем оплата за надані послуги не проводилася, заборгованість за цей період складає 5895,54 грн. (а.с.5-6). Враховуючи викладене, у межах строку позовної давнини, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у сумі 5895,54 грн., яка утворилася за період з 01.12.2010 року по 01.09.2013 року. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь відповідача також підлягає стягненню судовий збір у сумі 229,40 грн.

Outcome: partial