Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: 16 грудня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 23 листопада 2019 року Долинським РВ ДРАЦС ГТУЮ в Івано-Франківській області, актовий запис № 213, та при розірванні шлюбу змінити їй прізвище на дівоче [PERSON] . Свої вимоги мотивує тим, що 23.11.2019 вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу дітей у них немає. Спільне життя з відповідачем не склалося, тому що у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутня повага, розуміння та довіра один до одного. На підставі цього в сім`ї відбувалися сварки, які призвели до того, що вони стали чужими людьми. Можливості зберегти сім`ю немає. Спільне господарство вони не ведуть, спільного нажитого майна немають. За вказаних обставин вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Строк на примирення просить не надавати та при розірванні шлюбу змінити її прізвище на дівоче - [PERSON] . У судове засідання позивачка не з`явилася, однак подала заяву, в якій просить вирішувати справу без її участі, шлюб розірвати, оскільки вони з грудня 2020 року не проживають разом, прізвище їй змінити, судові витрати з відповідача не стягувати. Відповідач у судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву на позов суду не подавав. Спір між сторонами не вирішений. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 17.12.2020 відкрито провадження у даній справі та призначено провести підготовче судове засідання за участю сторін. Відповідач відзиву, будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань, жодних доказів на спростування обґрунтувань позивача суду не надав, хоча був повідомлений про розгляд даної справи. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Ухвалою суду від 22.01.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 04 березня 2021 року від позивачки надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, в якій вона також не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання суду не надав, в силу положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. Враховуючи, що відповідач, хоча і був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву на позов не подавав, позивачка не заперечила проти заочного розгляду справи, а тому ухвалою суду від 04.03.2021 суд постановив провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, розгляд даної справи проводиться у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом на підставі письмових доказів, наявних в матеріалах справи. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: сторони по справі перебувають у шлюбі з 23 листопада 2019 року, який зареєстрований Долинським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ в Івано-Франківській області, актовий запис № 213, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 23.11.2019 Долинським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ в Івано-Франківській області (а.с.2). Як повідомила позивачка, з 19.12.2020 вони проживають окремо, не ведуть спільне господарство та не підтримують подружніх відносин. Спільних дітей у подружжя немає. Між сторонами виник спір з приводу розірвання шлюбу. Оцінка суду: вивчивши зміст позовної заяви, дослідивши докази, які надані на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, сторони з моменту пред`явлення позову в суд проживають окремо, не спілкуються між собою, позивачка не бажає зберігати сім`ю за умов, які склалися між подружжям, відповідач заперечень з даного приводу чи будь-яких інших заяв та клопотань не заявляв, тому відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Крім того, позивачка просить змінити їй прізвище [PERSON] на дівоче [PERSON] , що відповідно до положення ст. 113 СК України є її правом після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Виходячи з цього, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати та після розірвання шлюбу змінити позивачці прізвище чоловіка на її дошлюбне. Розподіл судових витрат: питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивачка понесла у зв`язку з розглядом справи, остання відносить оплату судового збору у розмірі 840,80 грн, що підтверджується квитанцією (а.с.5) та приймає до уваги її заяву, щоб судові витрати з відповідача не стягувати. На підставі викладеного, ст.ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113, 114 СК України,

Outcome: approved