overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, який було зареєстровано 25.12.2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Красноградського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №237. Дошлюбне прізвище позивачки [PERSON]. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та після розірвання шлюбу також буде проживати з нею. Причина розпаду сім'ї полягає в тому, що сторони втратили почуття любові, взаємоповагу і розуміння один до одного, у зв'язку з тим, що в сім'ї постійні сварки та конфлікти, разом не проживають з 22.03.2014 року. Спільне господарство не ведеться. Спір про поділ майна відсутній. Від позивачки [PERSON] 26.08.2014 року до суду надійшла письмова заява в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Від відповідача по справі [PERSON] 26.08.2014 року до суду надійшла письмова заява в якій позов про розірвання шлюбу визнає та просить розглянути справу за його відсутності. Враховуючи те, що сторони про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому порядку, та від них надійшли письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін за наявними у справі доказами на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснюючи фіксування судового процесу. Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, так як сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть, строк для примирення їм надавався, під час якого примирення не відбулося, тобто подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. В матеріалах справи в підтвердження позову є свідоцтво про реєстрацію шлюбу між сторонами, копія свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], з якого видно, що її батьками є сторони по справі (а.с. 9). На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, який було зареєстровано 26.09.1991 року в Минківській сільській раді Валківського району Харківської області, актовий запис №05. Дошлюбне прізвище відповідачки [PERSON]. Від шлюбу дітей не мають. Причина розпаду сім'ї полягає в тому, що сторони втратили почуття любові, взаємоповагу і розуміння один до одного через, що в родині виникали сварки та конфлікти, разом не проживають з 2000 року. Спільне господарство не ведеться. Спір про поділ майна відсутній. Позивач в судове засідання не з'явився, від нього 06.10.2014 року до суду надійшла письмова заява в якій просить розглянути справу за його відсутності, позов підтримує в повному об'ємі та проти заочного розгляду справи не заперечує. Так, як відповідачка в судове засідання не з'явилась, про місце та час розгляду справи була повідомлена у встановленому порядку, від неї до суду не надходило заяви про розгляд справи за її відсутності, згідно ст. 224 ЦПК України, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що сторони про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому порядку, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін за наявними у справі доказами на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснюючи фіксування судового процесу. Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як сторони разом не проживають з 2000 року, спільне господарство не ведуть, тобто подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. В матеріалах справи в підтвердження позову є довідка Відділу реєстрації актів громадянського стану Валківського районного управління юстиції Харківської області з якої видно, що сторони по справі зареєстрували шлюб 26.09.1991 року в Минківській сільській раді Валківського району Харківської області, актовий запис №5. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі ,який розірвано 18.01.2012 року.Від шлюбу народився син,[PERSON],[INFO]. Позивачка звернулася до суду з позовом, просить стягнути аліменти на неповнолітню дитину в твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень, так як відповідач матеріально сім'ю не підтримує та грошей на утримування неповнолітньої дитини, не надає. Позивачка в судове засідання подала заяву в якій вказала,що змінює позовні вимоги та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі по 400 грн. та розглянути справу у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву в якій вказує,що аліменти згіден платити в розмірі 400 грн. ,не заперечує щодо його задоволення та просить розглянути справу у його відсутності. За таких обставин суд визнав можливим розглянути справу на підставі наявних у справі матеріалів у його відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає всебічному дослідженню обставин справи та винесенню судом законного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження дитини: [PERSON] [INFO],він являється дитиною позивачки та відповідача (а.с.4). Судом встановлено, що дитина на даний час проживає з матір'ю (а.с.2). Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач матеріально сім'ю не підтримує та грошей на утримування дитини не надає. Позивачка проживає з дитиною, яка перебуває на її утриманні. Відповідач в даний час працездатний, будь яких інших стягнень з нього суду не представив, а тому суд розцінює, що він спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини. Враховуючи викладене, суд вважає можливим стягнути в користь позивачки з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі, а саме в розмірі по 400,00 гривень, щомісячно на дитину так як він має нерегулярний, мінливий дохід.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу з 02 жовтня 2012 року, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Міловського районного управління юстиції у Луганській області про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 400. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей- сина [PERSON] [INFO], та доньку - [PERSON], [INFO]. Сумісне спільне життя з відповідачкою не склалося через втрату почуттів любові та поваги один до одного, різні погляди на життя. Подальше сумісне життя і збереження шлюбу суперечитимуть їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей. У судове засідання позивач не з'явився , але надав до суду письмову заяву в якій просить розглянути справу без його участі. На задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач у судове засіданні не з'явилася, але надала до суду письмову заяву в якій просить розглянути справу без її участі. Проти задоволення позову не заперечує. Суд, вивчивши заяви та матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу з 03 вересня 1994 року. Від спільного життя неповнолітніх дітей не мають. Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу вказавши, що подружнє життя з відповідачем не склалося з причини втрати взаєморозуміння. Сімейні стосунки з відповідачем не підтримують, шлюбні відносини припинені, спільно не проживають. Вважає, що подальше спільне життя неможливе, сім'я фактично розпалася. Просить розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач позов не визнав, заперечує проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши надані докази, суд вважає позов, таким який підлягає задоволенню із наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що вказані позивачем доводи є обґрунтованими, подружжя шлюбні відносини не підтримують, спільно не проживають, подальше спільне проживання та збереження сім'ї є неможливим, тому є підстави для розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу з 03 листопада 1990 року. Від спільного життя неповнолітніх дітей не мають. Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу вказавши, що подружнє життя з відповідачем не склалося з причини втрати взаєморозуміння. Сімейні стосунки з відповідачем не підтримують, шлюбні відносини припинені, спільно не проживають. Вважає, що подальше спільне життя неможливе, сім'я фактично розпалася. Просить розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач позов не визнав, заперечує проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши надані докази, суд вважає позов, таким який підлягає задоволенню із наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що вказані позивачем доводи є обґрунтованими, подружжя шлюбні відносини не підтримують, спільно не проживають, подальше спільне проживання та збереження сім'ї є неможливим, тому є підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

\~\~\~\~\~\~ Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу з 05.09.2008 року. Від шлюбу спільних дітей не мають. До суду звернулася позивачка і просить розірвати шлюбні відносини. Сімя фактично не існує, спільне господарство не ведеться. Шлюб фактично припинено. Позивачка в судове засідання не зявилася, але надала до суду письмову заяву в якій просить розглянути справу без ії участі. На позовних вимогах наполягає. Суд, вивчивши письмову заяву позивачки с проханням розірвати шлюбні відносини, надану до суду позивачкою і на поляганні на задоволенні позовних вимог, вивчивши матеріали позовної заяви, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: \~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно\~\~ до\~ст. 112 ч.2 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання\~\~ шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,\~\~ інтересам\~\~ їхніх\~\~ дітей,\~\~ що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2\~ст.114 Сімейного кодексу України\~-\~\~ у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. \~\~\~\~\~\~\~\~Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. \~\~\~\~\~\~ Відповідно до\~ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.\~\~ Оскільки відповідачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його. \~\~\~\~\~\~ Згідно з ч. 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. \~\~\~\~\~\~ Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. \~\~\~\~\~\~ Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.\~105\~ч.3,\~112,\~113,\~114\~ч.2\~СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

\~\~\~\~\~\~ Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу з 05 жовтня 2012 року. За час спільного проживання з дружиною у шлюбі дітей немає. До суду звернувся позивач з позовом про розірвання шлюбу. Пояснив сімя фактично не існує, спільне господарство не ведеться.Бажання проживати спільно відсутнє. Позивач в судове засідання не зявився, але надав письмову заяву в якій просить розглянути справу без його участі. На задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач в судове засідання не зявилася, але надала до суду письмову заяву в якій просить розглянути справу без її участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, вивчивши письмові заяви, про розірвання шлюбу, надані до суду сторонами і на поляганні на задоволенні позовних вимог, вивчивши матеріали позовної заяви, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: \~\~\~\~\~\~\~ \~Відповідно\~\~ до\~ст. 112 ч.2 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання\~\~ шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,\~\~ інтересам\~\~ їхніх\~\~ дітей,\~\~ що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2\~ст.114 Сімейного кодексу України\~-\~\~ у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. \~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. \~\~\~\~ \~\~Відповідно до\~ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.\~\~ Оскільки відповідачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його. \~\~\~\~\~\~ Згідно з ч. 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. \~\~\~\~\~\~ Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. \~\~\~\~ \~\~ Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.\~105\~ч.3,\~112,\~113,\~114\~ч.2\~СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу з 06.10.2010 року зареєстрований Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції,актовий запис №42. Дітей від спільного проживання не мають. Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що, сім'я розпалася з причини взаємного непорозуміння, сумісне господарство не ведеться, примирення не можливе, мешкають окремо більше півроку. У судовому засіданні сторони сторони надали заяви і просять розглянути справу в їх відсутність, відповідач проти позову не заперечує , а позивач на задоволенні позову наполягає. Суд, вивчивши заяву позивача та матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України , суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст.110 СК України) .Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його про що просить позивач. Згідно з ч. 3 ст 115Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу з 06.11.1999 року, який зареєстровано Троїцьким відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області . Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачкою по справі. Позивач в судове засідання не з'явилася, але надала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. На задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, але був належним чином повідомлений. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав, відповідач постійно не знаходить порозумінь в сім'ї, спільне господарство не ведеться, на даний час проживають окремо і на примирення незгодна. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Враховуючи викладене, та на підставі ст.ст. 105 ч.3, 112, 113, 114 ч.2 СК України,

Outcome: approved