Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 17 березня 2011 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Кам'янець-Подільському Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 129. Від подружнього життя народився син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Позивачка, звернувшись до суду з цим позовом вказує, що з відповідачем шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинили з січня 2014 року. Причиною розірвання шлюбу є те, що під час спільного проживання між ними постійно виникали непорозуміння, сварки, відсутність спільних поглядів на вирішення сімейних питань. Відповідач сімейними питаннями не цікавиться, господарством не займається, матеріально сім'ю не забезпечує. Кожний проживає окремо, живе своїм життям. Шлюб існує формально. Збереження шлюбу не можливе. Вони втратили взаєморозуміння. Просить розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище [PERSON]. Позивачка подала заяву в якій просить справу розглядати в її відсутності. Позов підтримує. Відповідач також подав заяву в якій просить справу розглядати в його відсутності. Позов визнає. Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню, оскільки оснований на законі, доведений в суді, визнаний відповідачем. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17 березня 2011 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Кам'янець-Подільському Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 129. Від подружнього життя народився син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Як встановлено судом, сторони шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинили з січня 2014 року. Причиною розірвання шлюбу є те, що під час спільного проживання між ними постійно виникали непорозуміння, сварки, відсутність спільних поглядів на вирішення сімейних питань. Відповідач сімейними питаннями не цікавиться, господарством не займається, матеріально сім'ю не забезпечує. Кожний проживає окремо, живе своїм життям. Шлюб існує формально. Збереження шлюбу не можливе, оскільки сторони остаточно втратили почуття любові та поваги один до одного. Збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам малолітньої дитини. При таких обставинах, суд вважає, що дана сім'я розпалась остаточно і зберегти її вже не можливо, оскільки сторони самі цього не бажають. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 18 СК України способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення. Згідно ст.55 СК України подружжя зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги; спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечило б інтересам одного з них. Як встановлено судом, збереження шлюбу явно суперечить інтересам сторін та їх малолітньої дитини, які спільного господарства не ведуть, разом не проживають, шлюбні стосунки не підтримують, миритися не бажають. Отже, є всі підстави цей шлюб розірвати. Згідно ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони, понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача слід стягнути на користь позивачки витрати по оплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп.. На підставі ст.ст.18,55,56,110-112 СК України,

Outcome: approved