Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-22 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , позовні вимоги якого зменшила, та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 21 листопада 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 238, визначити місце проживання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з нею, після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] їй не змінювати та судові витрати, понесені у вигляді судового збору, з відповідача не стягувати та залишити за нею. Свої вимоги мотивує тим, що 21.11.2000 вона уклала шлюб з відповідачем. В даному шлюбі вони виховують одного спільного сина [PERSON] , [INFO] . На перших порах життя ніби проходило нормальним руслом, але з часом стосунки між ними стали різко погіршуватись, вони почали не розуміти один одного, у них з`явились різні погляди на життя, між ними часто виникали суперечки, скандали та сварки, що кожен раз приносило їй душевні страждання. Проживають вони окремо, він в селі, а вона в місті Долина. Останні декілька років разом як сім`я не проживають, але навіть при їх нечастих зустрічах вони не можуть знайти спільної мови. Відповідач давно перестав розуміти сутності проблем, які виникають в їх сім`ї, він не здатний підтримувати нормальну моральну атмосферу в ній, піклуватися про побудову сімейних відносин між іншими її членами на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. У них виявились відсутність спільних інтересів, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Таким чином спільне сімейне життя у них не склалося, сім`я їх фактично розпалась, а шлюб носить формальний характер. Проживання з відповідачем стало нестерпним і практично неможливим. Оскільки розлади в їх сім`ї носять стійкий та тривалий характер, то примирення між ними чи подальше сумісне життя і збереження сім`ї надалі є неможливим. Вважає, що причини, які спонукають її наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя їх із відповідачем як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Оскільки їх син є неповнолітнім, то просить визначити місце проживання його з нею, а також після розлучення залишити їй прізвище чоловіка [PERSON] . В підготовчому судовому засіданні позивачка відмовилася від стягнення з відповідача сплаченого нею судового збору, зменшивши таким чином свої позовні вимоги, просила шлюб розірвати, а також прийняти визнання позову відповідачем, а останній відповідно зменшені позовні вимоги визнав, про що подали суду письмові заяви, в яких обидві сторони також клопотали про невідкладне вирішення справи в підготовчому судовому засіданні, а також про закінчення її розгляду у їх відсутності, що відповідатиме їх інтересам та інтересам їхньої дитини. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 26.03.2021 відкрито провадження у даній справі та призначено провести підготовче судове засідання за участю сторін. 19 квітня 2021 року до суду надійшли письмові заяви від позивачки про зменшення позовних вимог та від відповідача про визнання позову, в яких вони також просили ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні та закінчувати справу без них (а.с.19, 20). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, закінчення розгляду даної справи проводиться без фіксування звукозаписувальним технічним засобом. Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що заява відповідача про визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (ч. 4 ст. 200 ЦПК України). Враховуючи, що відповідач позов визнав, визнання ним позову не суперечить інтересам сторін, тому суд приймає визнання ним позову та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: сторони по справі перебувають у шлюбі з 21 листопада 2008 року, який зареєстрований відділом РАЦС Долинського РУЮ В Івано-Франківській області, актовий запис № 238, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 21.11.2008 відділом РАЦС Долинського РУЮ в Івано-Франківській області (а.с.7). Як вбачається зі світлокопій свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 13.01.2015 відділом ДРАЦС реєстраційної служби Чаплинського РУЮ у Херсонській області, за час шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 74 (а.с.8). Сторони тривалий час проживають окремо, не ведуть спільне господарство та не підтримують подружніх відносин. Дитина проживає разом з матір`ю. Спір з приводу визначення місця проживання сина відсутній. Між сторонами виник спір з приводу розірвання шлюбу, який вони, враховуючи наявність малолітньої дитини, не можуть розірвати в позасудовому порядку. Оцінка суду: беручи до уваги письмові заяви сторін та визнання позову відповідачем, дослідивши докази, які надані на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи позивачки про те, що сторони спільно не проживають, між ними припинилися будь-які шлюбні та сімейні відносини, їхній шлюб носить формальний характер. Сторони не бажають зберегти сім`ю, наполягають на розірванні шлюбу, вважають примирення між ними неможливим. Оскільки обидві сторони наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Обидві сторони погодилися щодо визначення місця проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю, позивачкою по справі. Позивачка просить також після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] їй не змінювати, що відповідно до ст. 113 СК України є її правом після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Виходячи з цього, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати, малолітню дитину залишити проживати з матір`ю, якій прізвище чоловіка після розірвання шлюбу залишити без змін. Розподіл судових витрат між сторонами: питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивачка понесла у зв`язку з розглядом справи, остання відносить оплату судового збору у розмірі 908 грн, що підтверджується квитанцією (а.с.9), та приймає до уваги її заяву про зменшення позовних вимог, в якій вона просила з відповідача судові витрати не стягувати, а залишити за нею. На підставі викладеного, ст.ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113, 114 СК України, ст.ст. 200, 206 ЦПК України та

Outcome: approved