Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 09 травня 1997 року по 04 травня 2012 року і мають, в тому числі повнолітню дочку [PERSON], 14 липня 2015 року. [PERSON] навчається на денному відділенні медсестринсько-стоматологічного відділення Могилів-Подільського медичного коледжу. Оскільки позивачу самій важко утримувати та навчати дочку, просить стягувати аліменти з [PERSON] в розмірі 500 гривень щомісячно до закінчення дочкою навчання. В судовому засіданні позивач підтримала свою позовну вимогу з підстав, наведених у позовній заяві. Зокрема, зазначила, що спільна з відповідачем дочка [PERSON], [INFO], навчається у Могилів-Подільському медичному коледжі. Через відсутність гуртожитку дочка змушена винаймати житло, на що витрачається 500 гривень в місяць. Вона сама знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, має на утриманні ще одну спільну з відповідачем малолітню дитину, а тому не може сама нести витрати по оплаті навчання, проживання, переїзду, харчування повнолітньої дочки. Вважає, що оскільки відповідач фізично здоровий, протипоказань до роботи не має, не має інших дітей, має постійне місце роботи, то він має матеріальну можливість допомогти дочці із навчанням, а тому вона звернулася до суду з відповідним позовом та просить його задовольнити. У судові засідання на 29 липня, 12 та 26 серпня 2015 року відповідач не зявився. Судові повістки відповідачу не вручені через відсутність його за місцем реєстрації або ж у звязку з відмовою адресата від отримання (а.с. 26-29). Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі.\~У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Позивач вказала адресу відповідача в с. Михайлівці Мурованокуриловецького району. Відповідно до інформації адресно-довідкового підрозділу Мурованокуриловецького РС УДМС (а.с. 14), відповідач зареєстрований в [INFO] з 21.12.1998 року. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за зареєстрованою адресою проживання, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином( абзац 3 ч. 5 ст. 74 ЦПК України). У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Такі приписи містить ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Судом на підставі ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України ухвалено провести заочний розгляд справи. Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, пояснення сторін, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON], підлягає до задоволення, виходячи з наступного: Свідоцтвом про народження (а.с. 5) стверджується, що відповідач є батьком [PERSON], яка 14 липня 2015 року досягла повноліття. З довідки директора Могилів-Подільського медичного коледжу № 456 від 03 червня 2015 року (а.с. 6) вбачається, що [PERSON] є студенткою денної форми навчання медсестринсько-стоматологічного відділення Могилів-Подільського медичного коледжу, період навчання з 01 вересня 2012 року по червень 2016 року. Відповідно до ч. 1 ст. 198 та ст. 199 СК України та п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Приймаючи до уваги, що положеннями ст. 200 СК України передбачена можливість визначення розміру аліментів як у твердій грошовій сумі, так і в частці від заробітку (доходу), тому ініціатива вибору способу визначення розміру аліментів належить позивачу. У звязку з чим, враховуючи пояснення позивача про те, що [PERSON] має нерегулярний дохід, при визначенні способу стягнення аліментів суд відповідно до ст. 184 СК України, погоджується з заявленими вимогами позивача про визначення аліментів у твердій грошовій сумі. Як слідує із пояснень позивача у судовому засіданні, відповідач мав постійне місце роботи, але на даний час їй не відомо про його працевлаштування. Протипоказань до роботи відповідач не має, не має інших, крім їх двох спільних дітей, утриманців. На підставі ст. 182 СК України суд враховує матеріальне становище відповідача, який, зі слів позивача, є платником аліментів на утримання їх спільної малолітньої дочки, має можливість заробити кошти, хоча й має мінливий та нерегулярний дохід, а також враховує матеріальний та сімейний стан позивача (а.с. 7, 8, 9), яка має на утриманні, крім повнолітньої дочки, що продовжує навчання, ще двоє малолітніх дітей, а тому вважає, що розумним і таким, що відповідає інтересам обох сторін та дитини, буде визначення розміру аліментів у сумі 500 гривень щомісячно. Відповідно до положень ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір від сплати державного мита звільняються позивачі за позовами про стягнення аліментів. Частиною 3 ст. 88 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Судовий збір відповідно до підпунктом ч. 1, п. 1.2 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір визначено у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Тобто, станом на день звернення позивача з позовом до суду, мінімальна ставка судового збору за позовами майнового характеру становила 243 гривні 60 копійок. Таким чином судовий збір має бути стягнений з відповідача на користь позивача в розмірі, передбаченому п. 1.1 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір .

Outcome: approved