Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-03 00:00:00

ТОВ «Вердикт Капітал» звернулось з позовом до [PERSON] свої вимоги мотивуючи тим, що 29.07.2017 між [PERSON] та ПАТ «Альфа-Банк» укладено кредитний договір № 490921724, за яким відповідачка отримала 12920,07 грн. кредитних коштів під 39,90% річних. 21.06.2016 ПАТ «Альфа-Банк» відступило право вимоги за цим кредитним договором ТОВ «Кредитні ініціативи», яке у свою чергу, 26.12.2018 відступило право вимоги ТОВ «ФК «ВЕСТА». 16.01.2019 ТОВ «ФК «ВЕСТА» відступило право вимоги ТОВ «Вердикт Капітал». Станом на 13.01.2021 розмір кредитної заборгованості складає 69092,50 грн., з яких: 12849,66 грн. за тілом кредиту, 22394,45 грн. - за відсотками на дату відступлення права вимоги та 10380,96 грн. відсотків з дати відступлення права вимоги по дату розрахунку заборгованості, пеня 18000 грн., нараховані 3 % річних - 1157,53 грн., втрати від інфляції - 2332,21 грн., подвійна облікова ставка НБУ - 1977,69 грн. Посилаючись на обов`язок позичальниці повернути кредитні кошти разом з нарахованими процентами та штрафними санкціями та на своє право вимоги за кредитним договором, ТОВ «Вердикт Капітал» просило стягнути з відповідачки вказану суму. Крім цього, стягнути 20000 грн. витрат на правову допомогу та 2270 грн. сплаченого судового збору. Відповідач [PERSON] позов не визнала. У поданому відзиві зазначала, що зі змісту договорів факторингу, укладених між ПАТ «Альфа-Банк» і ТОВ «Кредитні ініціативи» 21.06.2016, та між ТОВ «Кредитні ініціативи» і ТОВ «Вердикт Капітал» 16.01.2019 не вбачається переходу прав саме за її кредитним договором, оскільки жодного додатку до вказаних договорів не додано. У зв`язку з долученням до позовної заяви тільки витягу з договору факторингу від 16.01.2019, неможливо встановити наявність чи відсутність у ТОВ «Кредитні ініціативи» права на наступне відступлення права вимоги третім особам. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 29 липня 2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 490921724, за яким відповідачка отримала 12920,07 грн. кредитних коштів під 39,90% річних, строком до 30 липня 2019 року (а.с. 10-11). Також до матеріалів справи додано графік повернення кредиту за весь період дії кредитного договору, підписаний [PERSON] та ПАТ «Альфа-Банк» (а.с. 14-17). Розрахунок заборгованості проведено ТОВ «Вердикт Капітал» за період з 16.01.2019 по 13.01.2021. До розрахунку увійшли 12849,66 грн. тіла кредиту, 22394,45 грн. заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги, 18000 грн. пені та 10380,96 відсотків, а також 3 % річних - 1157,53 грн. та інфляційні втрати - 2332,21 грн. (а.с. 20-25). 21 червня 2016 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу № 1, за яким в порядку та на умовах, визначених цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт зобов`язується відступити Факторові свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, перелік яких міститься в Додатку № 1 до договору (а.с. 26). 26 грудня 2018 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «ФК «ВЕСТА» укладено договір факторингу № 2019-1КІ/ВЕСТА (а.с. 27-41). 16 січня 2019 року ТОВ «ФК «ВЕСТА» відступило право вимоги № 16-01/19/1 ТОВ «Вердикт Капітал» за договором (а.с. 42-53). До вказаного договору додано витяг з реєстру договорів, права вимоги за якими відступлено. У даному витягу зазначено договір № 490921724 від 29 липня 2014 року, укладений з позичальницею [PERSON] (а.с. 54). Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України, - кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Частиною першою статті 513 ЦК України, - правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора в зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (частина друга статті 516 ЦК України). Водночас відсутність доказів повідомлення боржника про заміну кредитора з огляду на частину другу статті 516ЦК України не звільняє боржника від обов`язку належно виконати зобов`язання за кредитним договором. Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Договір факторингу має на меті фінансування однієї сторони договору іншою стороною шляхом надання їй визначеної суми грошових коштів. Ця послуга згідно з договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором. При цьому право грошової вимоги, передане фактору, не є платою за надану останнім фінансову послугу. Натомість відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом. З вищенаведеного можна зробити висновок про те, що відступлення права вимоги - це одна з підстав заміни кредитора в зобов`язанні. Факторинг є фінансуванням під відступлення права грошової вимоги. У договорі факторингу фактором виступає виключно банк або інша фінансова установа. Відповідно до частини другої статті 1082 ЦК України, - боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Положеннями статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі статтею 638ЦК України, - договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як вбачається з копії витягу Додатку №1-2 до Договору відступлення прав вимоги № 16-01/19/1 від 16.01.2019 (а.с. 54), на момент передачі права вимоги від ТОВ «ФК «ВЕСТА» до ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість відповідача складалася з 12849,66 грн. тіла кредиту, 22394,45 грн. заборгованості за відсотками, 18000 грн. пені. В матеріалах справи відсутня виписка з рахунку, яка б відображала зняття коштів, нарахування процентів та штрафних санкцій, погашення заборгованості позичальницею, що дало б суду можливість перевірити правильність нарахування заборгованості. А тому суд, у відповідності до ст. 514 ЦК України, вважає за необхідне стягнути з [PERSON] заборгованості, яка скасадається з: 12849,66 грн. тіла кредиту, 22394,45 грн. заборгованості за відсотками, 18000 грн. пені, що загалом становить 53244,11 грн., яка існувала на момент передачі права вимоги за Договором відступлення прав вимоги № 16-01/19/1 від 16.01.2019 від ТОВ «ФК «ВЕСТА» до ТОВ «Вердикт Капітал». В силу частини 1 статті 141 ЦПК України, - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з [PERSON] підлягає стягненню на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» 1749,30 грн. судових витрат пропорційно розміру задоволених позовних вимог (53244,11*2270/69092,50). Статтею 137 ЦПК України визначено поняття витрат на правничу допомогу та порядок їх відшкодування, у відповідності до якої витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Так, позивачем ставилось питання про стягнення з відповідача на корить їх суми понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 20000,00 грн. На підтвердження понесення таких витрат надано наступні докази: - заявка на надання юридичної допомоги № 105 від 04.01.2021, укладена між ТОВ «Вердикт Капітал» та АО «Вердикт» (надані послуги - надання усної консультації - 1500,00грн, надання усної консультації - 1500,00грн, надання письмової поглибленої консультації з посиланням на нормативні акти - 9000,00 грн (3 години), складення позовної заяви про стягнення боргу, підготовка та друк необхідних документів - 8000,00 грн (4 години) (а.с.75); Витяг з Акту №10 про надання юридичної допомоги від 04.01.2021 на суму 20000,00грн (список наданих послуг та витрачений час є аналогічним наведеному вище (а.с.76). При цьому, аналізуючи розмір гонорару адвоката на дотримання вимог співмірності, суд, з урахуванням складності справи, обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), враховуючи, що адвокатом фактично було складено лише позовну заяву, часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) -9 годин, ціни позову 69092,50 грн (спір є малозначним), суд вважає, що розмір гонорару в 20000,00 грн. є необґрунтованим та явно завищеним, оскільки сума гонорару адвоката лише в суді першої інстанції складає 1/3 ціни позову, при тому, що адвокатом було підготовлено лише позовну заяву, на що витрачено порівняно невеликий проміжок часу. У судовому засіданні адвокат інтереси відповідача не представляв. Окрім того, 12.05.2021 відповідачем було подано відзив у якому [PERSON] також просила про зменшення витрат на правову допомогу, з урахуванням необхідності дотримання принципу розумності та співмірності. Відтак, суд приходить до висновку про наявність підстав для зменшення суми витрат відповідача на правничу допомогу до 3000,00 грн, що буде об`єктивно відповідати вимогам співмірності, а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial