Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

ТОВ «Вердикт Фінанси» звернулось до суду з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач мотивує свої вимоги тим, що 30.08.2008 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», та [PERSON], було укладено кредитний договір №2608/0108/64-002, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 27980,00 дол. США з терміном до 29.01.2015 року. 02.02.2012року ПАТ «Сведбанк» відступило право вимоги заборгованості за кредитним договором ТОВ «Вердикт Фінанс» відповідно до договору факторингу № 11. Відповідно до умов договору, [PERSON] зобов'язаний щомісячно вносити грошові кошти в рахунок погашення кредиту. Відповідач, в порушення умов договору, протягом певного часу не проводить платежів в рахунок повернення позичених коштів та в обумовлений строк із заборгованістю не розрахувався. Кредитним договором передбачено, що у випадку порушення термінів повернення кредиту, кредитор може нараховувати штрафні санкції на суму боргу за весь час прострочення розрахунків. Відповідачу було направлено лист - вимогу про дострокове виконання обов'язків за кредитним договором, проте останній так і не погасив заборгованість по ньому. Таким чином, у зв'язку з порушенням умов кредитного договору відповідачем в частині порядку та строків повернення кредитних коштів утворилась заборгованість, сума якої станом на 06.03.2014 р. складає 392399,92 грн., які позивач просить суд стягнути з відповідача, поклавши на нього судові витрати. В судовому засіданні представник позивача надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, розглянувши справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце, час та дату слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів що у даному випадку вбачається за доцільне. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 30.08.2008 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», та [PERSON], було укладено кредитний договір №2608/0108/64-002, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 27980,00 дол. США з терміном до 29.01.2015 року. 02.02.2012року ПАТ «Сведбанк» відступило право вимоги заборгованості за кредитним договором ТОВ «Вердикт Фінанс» відповідно до договору факторингу № 11. Кошти були надані відповідачу в повному обсязі в порядку та в строки, передбачені договором. Умовами кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язаний щомісяця вносити кошти в рахунок повернення кредиту в порядку та розмірах, визначених умовами договору. Відповідач, скориставшись кредитними коштами, в порушення умов порядку їх повернення протягом певного часу не проводив платежів в рахунок повернення позики, та проценти за користування кредитом та комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості не сплатив, а від так йому нараховані за весь період користування кредитом. Таким чином, у зв'язку з порушенням умов кредитного договору відповідачем в частині порядку та строків повернення кредитних коштів утворилась заборгованість, сума якої станом на 06.03.2014 р. складає 392399,92 грн. Сума боргу підтверджується відповідними розрахунками, долученими до матеріалів справи. Таким чином, банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі, надав кредитні кошти відповідачу. В свою чергу позичальник скористався кредитними ресурсами, але свої зобов'язання в частині повернення кредитних коштів за договором належним чином не виконав. Виходячи з вимог ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти Згідно ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. За вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Судові витрати підлягають розподілу в порядку, визначеному ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved