Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-23 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. У липні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позов, в якому просить визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] . [INFO] померла його мати [PERSON] . [INFO] померла його баба [PERSON] . Внаслідок їх смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарсько - побутовими будівлями по [ADDRESS] . Він є спадкоємцем першої черги, спадщину прийняв належним чином та у встановлений строк, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Інших спадкоємців немає. Нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки не виділено частки померлого в майні колгоспного двору. Позивач в судове засідання не з`явився, однак від його представника [PERSON] надійшла на адресу суду заява про розгляд справи у їхній відсутності. Позовні вимоги підтримує з підстав, наведених у позовній заяві. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, однак від заступника міського голови на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності їх представника. Позовні вимоги визнає. Суд, в силу ч.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі. Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 23.07.2021 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання за участю сторін. 08.09.2021 відповідачем подано заяву про визнання позову. Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що заява відповідача про визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи, що відповідач позов визнав, суд приймає визнання позову відповідачем та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.06.1989, виданого Ридомильською сільською радою Кременецького району Тернопільської області вбачається, що [PERSON] , та [PERSON] є батьками позивача. З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22.10.2015, виданого Ридомильською сільською радою Кременецького району Тернопільської області вбачається, що [PERSON] помер [INFO] , про що зроблено актовий запис № 23. З свідоцтва про смерть, виданого повторно серії [NUMBER] від 10.06.2021 Кременецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кременецькому районні Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) вбачається, що [PERSON] померла [INFO] , про що зроблено актовий запис № 22. З свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 16.08.1988, виданого на підставі рішення виконкому Кременецької районної ради народних депутатів № 247, вбачається, що цілий житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] дійсно належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . З довідки Кременецького РКБТІ № 606 від 01.07.2021 вбачається, що станом на 31.12.2012 право власності на нерухоме майно, яке розташоване в [ADDRESS] , було зареєстровано в КР КБТІ за реєстровим №78, книга №1 за колгоспним двором, головою якого є [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Кременецької районної ради 12.09.1988. Вартість майна - 317 952 гривні. З повідомлення державного нотаріуса Кременецької державної нотаріальної контори Остапчука В.П. від 23.06.2021 №01-16 вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки при спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору належала особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна. З довідки, виданої Ридомильською сільською радою Кременецького району Тернопільської області від 01.06.2021 № 404, вбачається, що згідно запису в погосподарській книзі №1 за 1991-1995 рр. в житловому будинку [ADDRESS] були зареєстровані та проживали: [PERSON] - голова двору, з 1974 року до дня смерті [INFO] ; [PERSON] , дружина, з 1988 року до дня смерті [INFO] ; [PERSON] , син, з 1989 року по даний час. В будинку були зареєстровані: батько позивача [PERSON] та мати позивача [PERSON] , які померли. Останнім членом колгоспного двору є позивач [PERSON] . З довідки, виданої Ридомильською сільською радою Кременецького району Тернопільської області від 01.06.2021 № 405, вбачається, що на день смерті баби [PERSON] , згідно запису в погосподарській книзі №1 за 1989-1990 рр. в житловому будинку [ADDRESS] були зареєстровані та проживали: [PERSON] - син, з 1974 року до дня смерті [INFO] ; [PERSON] , невістка, з 1988 року до дня смерті [INFO] ; [PERSON] , внук, з 1989 року по даний час. В будинку були зареєстровані: батько позивача [PERSON] та мати позивача [PERSON] , які померли. Останнім членом колгоспного двору є позивач [PERSON] . Технічний паспорт на житловий будинок [ADDRESS] виготовлено Кременецьким РК БТІ 01.07.2021 на ім`я [PERSON] . Таким чином, між сторонами виник спір з приводу спадкування права на спадкове майно колгоспного двору. Оцінка суду. Дослідивши письмові докази в їх сукупності, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, прийнявши визнання позову відповідачем, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні встановлено, що після смерті батька позивача [PERSON] [INFO] відкрилася спадщина на Ѕ частину спірного будинковолодіння, позивач є спадкоємцем за законом першої черги, спадщину прийняв, а також позивач як член колгоспного двору є власником Ѕ частини спірного будинковолодіння. Відповідач Почаївська міська рада позов визнала. Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР в редакції (1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно із ч.2 ст. 123 ЦК УРСР в редакції (1963 року) розмір частки члена двору встановлюється, виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли відповідно до постанови Верховної Ради Української РСР від 26 березня 1991 року № 885-12 був введений в дію Закон України «Про власність». Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права власності» визначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени колгоспного двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Отже, до правовідносин, які виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство, а отже спори щодо майна колишнього колгоспного двору мають вирішуватись за нормами, які регулювали власність цього двору, зокрема: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили право на частку у його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею та коштами у веденні спільного господарства двору. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті,той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин. Розподіл судових витрат. У відповідності до ч.1 ст. 142 ЦПК України та ч.2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі наведеного та

Outcome: approved