Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся в суд з вищевказаним позовом . Позов мотивує тим, що 15 травня 2012 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №, відповідно до умов якого остання отримала кошти в розмірі 19999 грн., зі сплатою 0,01% річних за користування кредитом, строком 36 місяців з моменту укладення договору. 30.09.2014 між ПАТ «Альфа-Банк» ТОВ «Дата [PERSON]» було укладено Договір факторингу, відповідно до умов якого до ТОВ «Дата [PERSON]» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 500276968. 10.10.2016 між ТОВ «Дата [PERSON]» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ, за яким новий кредитор набув права вимоги за кредитним договором укладеним з [PERSON] Оскільки, відповідач [PERSON] свої зобовязання по кредитному договору належним чином не виконала, в звязку з чим у неї станом на 10.10.2016р. утворилась заборгованість, яка в загальній сумі з відсотками становить 46139,44грн. Посилаючись на вищенаведене, позивач просить суд стягнути з відповідача в його користь суму заборгованості та витрати по сплаті судового збору. Представник позивача у позовній заяві зазначив про розгляд справи за його відсутності, та не заперечував проти заочного розгляду справи, у разі неявки в судове засідання відповідача. Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст.ст. 74-76 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за її відсутності відповідач не подала. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 15 травня 2012 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 500276968, відповідно до умов якого остання отримала кошти в розмірі 19999 грн., зі сплатою 0,01% річних за користування кредитом, строком 36 місяців з моменту укладення договору (а.с. 4-8). Як встановлено судом, 30.09.2014 між ПАТ «Альфа-Банк» ТОВ «Дата [PERSON]» було укладено Договір факторингу, відповідно до умов якого до ТОВ «Дата [PERSON]» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 500276968 (а.с. 15-17). Судом також з матеріалів справи встановлено, що 10.10.2016 між ТОВ «Дата [PERSON]» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ, за яким новий кредитор набув права вимоги за кредитним договором укладеним з [PERSON] Таким чином, права кредитора за кредитним договором № 500276968 від 15 травня 2012 року, який було укладено між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] належать ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Статтями 526, 527 ЦК України установлено, що зобовязання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, а також у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] порушуючи умови договору, свої зобовязання належним чином не виконувала, в частині погашення заборгованості за кредитом та сплати відсотків за користування ним. З розрахунку заборгованості, наданого представником позивача та перевіреного судом, вбачається, що у позичальника перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 46139,44грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу 16718,3 грн., заборгованість за процентами та комісією 15621,14 грн., пеня, штраф, неустойка 13800 грн. Проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що слід стягнути з відповідача в користь позивача кредитну заборгованість в сумі 46139,44грн. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, підлягають до задоволення вимоги позивача про відшкодування відповідачем понесених ним судових витрат.

Outcome: approved