Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредит Плюс» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору № М003163 від 17.03.2011 року, яка становить 46234,15 грн. Позивач посилається на те, що відповідач відповідно до укладеного договору отримав кредит у розмірі 14996,8 грн. строком на 12 місяів зі сплатою відсотків за користування кредитом на умовах вказаного договору. Сума 576,8 грн. була зарахована як одноразова плата за надання кредиту. Відповідно до додаткової угоди №1 від 29.02.2012 року до кредитного договору № М00163 від 17.03.2011 року відповідвчу було надано додаткову суму кредиту в розмірі 11875,69 грн. Прийняті на себе обов'язки [PERSON] не виконує, що є підставою для стягнення заборгованості по кредиту. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач та її представник в судове засідання не з'явились, представником позивача надано до суду заяву в якій він просив розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги не визнав, проти задоволення позовних вимог заперечував. Також в матеріалах справи міститься раніше подана заява відповідача про застосування строків позовної давності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.03.2011 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредит Плюс» та [PERSON] був укладений кредитний договір № М003163, відповідно до умов якого банк надав відповідачу грошові кошти в сумі 14996,8 грн. строком на 12 місяців на умовах договору. Відповідно до Додаткової угоди № 1 від 29.02.2012 року до вказаного кредитного договору відповідачем було отримано додаткову суму кредиту в розмірі 11875,69 грн. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного стану. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України). Відповідно до положень ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов'язань. Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1,4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно з ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язанням з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливу строку виконання. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України та ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем до суду надано квитанції про оплату заборгованості за кредитним договором, вказана сума оплати на її думку є повною. З урахуванням цього судом позивача було неоднораово зобовязано надати належний та детальний помісячний розрахунок заборгованості [PERSON] за вказаним кредитним договором, що позивачем не було виконано. Тому на час розгляду справи, в матеріалах відсутній обгрунтований та детальний розрахунок заборгованості із зазначенням щомісячних платежів, який є належним доказом заборгованості за кредитним договором. За відсутності такого розрахунку перевірити розмір заборгованості, яка є предметом доказування не можливо. Виходаячи з вказаного, а також з того, що відповідачем заявлено клопотання про застосування строків позовнох давності, та надано докази погашення заборгованості за договором, суд вважає позовні вимоги позивача недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed