Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач приєднався до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» на умовах комерційної пропозиції за адресою: [ADDRESS] , де споживається електрична енергія відповідачем та відкрито особовий рахунок споживача електроенергії № 340143031. За період з вересня 2019 року по лютий 2020 року заборгованість відповідача за споживчу електричну енергію на показання засобу комерційного обліку 51368 кВт/г становить 2212,16 гривень. Позивач належним чином виконує свої зобов`язання з постачання відповідачу електроенергії, тоді як відповідач не в повному обсязі здійснює оплату за спожиту електроенергію, в зв`язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 2212,16 грн., яку позивач і просить стягнути з відповідача та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 гривень. Представник позивача надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі та просила їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи у відсутність відповідача, до суду надано не було. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Відповідно до ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. На підставі ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за умови належного повідомлення відповідача про дату, час та місце судового засідання, неявки останнього в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, неподання ним відзиву і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням зазначених вимог Закону, суд вбачає за можливе розглянути справу без відповідача і винести заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що на відповідача [PERSON] відкрито особовий рахунок [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить розрахунок заборгованості (а.с. 11). Відповідач [PERSON] зареєстрований за зазначеною адресою з 02.03.2011 року по теперішній час, що підтверджується відповіддю виконавчого комітету Білозерської міської ради від 29.07.2020 року (а.с. 22). Відповідно до розрахунку суми боргу за спожиту електроенергію, наданого позивачем, у відповідача виникла заборгованість за користування електричною енергією за період з вересня 2019 року по лютий 2020 року у розмірі 2212,16 грн.(а.с. 11). Відповідно до п. 7 Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 року №312, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії, або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Фактичне споживання відповідачем відповідних обсягів електричної енергії, оплата рахунків або підписання заяви-приєднання, свідчить про його приєднання до умов про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Таким чином, між позивачем та відповідачем існують зобов`язання. Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується надати послугу, яка споживається у процесі здійснення певної дії або здійснення певної діяльності, а інша сторона зобов`язується сплатити виконавцю дану послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідносини, у яких одна сторона (боржник) зобов`язана здійснити на користь іншої сторони (кредитора) певні дії (передати майно, виконати роботу, сплатити послуги тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його зобов`язання. У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 77 Закону України від 13.04.2017 року № 2019-VIII «Про ринок електричної енергії», учасники ринку, в тому числі споживачі, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні встановлений факт порушення споживачем [PERSON] своїх зобов`язань перед позивачем. Таким чином, аналізуючи досліджені в засіданні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю і з відповідача [PERSON] слід стягнути заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 2212,16 грн. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача також слід стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102.00 грн. На підставі ст.ст.509, 610, 901 ЦК України,

Outcome: approved