Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-25 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19.07.2014 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину дочку [PERSON] , [INFO] . [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не складалось, оскільки в процесі спільного життя стало відчутно, що вони різні люди та не можуть співіснувати разом, що підтверджували постійні побутові сварки та непорозуміння. Відповідач постійно дорікає позивачу та у всьому критикує, чим принижує її честь та гідність. Для збереження сім`ї, заради спільної дитини, позивач переживала і сподівалася, що з часом усе налагодиться, однак через певний період часу усе повторювалось знову. Крім цього, позивач вказує, що протягом останнього часу спільне господарство разом не ведеться, сторони проживають окремо один від одного. Відповідач проживає в громадянському шлюбі з іншою жінкою, з якою планує влаштовувати своє майбутнє. Позивач переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме її інтересам, а також інтересам малолітньої дитини, оскільки постійні конфлікти та напружене становище в сім`ї негативно впливає на виховання дочки та на забезпечення їй морально спокійної обстановки для росту, розвитку та самовизначення. Враховуючи наведене, позивач просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 19.07.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Дрогобицькому району реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 54. Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати по справі. В судове засідання позивач не з`явилась, проте подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає повністю, не заперечує проти розірвання шлюбу. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. \~ \~ \~ \~Як вбачається з свідоцтва про шлюб, сторони перебувають у шлюбі з 19.07.2014 року, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Дрогобицькому району реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 54. \~ \~ \~ \~Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. Відповідно до п. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до п. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч. 3 ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. З огляду на викладені правові норми, обставини по справі та позицію сторін щодо неможливості збереження сімейних стосунків, суд вважає, що збереження сім`ї в даному випадку буде нічим іншим, як примушуванням сторін до збереження шлюбних відносин. Як встановлено у судовому засіданні, сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, в сім`ї втрачена взаємоповага та розуміння, шлюб існує лише формально й зберегти сім`ю не можливо. Зважаючи на дійсні причини розірвання шлюбу, зазначені позивачем, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та інтересам неповнолітньої дитини. Таким чином суд повно, всесторонньо та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку, що визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому слід розірвати шлюб між сторонами. Крім цього, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені і документально підтверджені останнім судові витрати в сумі 768,40 грн.

Outcome: approved