Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вендор» 28 жовтня 2014 року звернулося з даним позовом до суду, мотивуючи його тим, що 31 липня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Фідобанк» (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вендор» (новим кредитор) було укладено Договір про відступлення права вимоги. Відповідно до п. 2.1 зазначеного договору, первісний кредитор передав (відступив) новому кредиторові свої права вимоги до боржників за кредитними договорами та/або іншими договорами про надання банківських послуг в обсязі та на умовах, що існували на момент укладання цього договору, а новий кредитор набув права вимоги Первісного кредитора та сплатив первісному кредиторові за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнювали ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором. Відповідно до п. 3.1.3 договору про відступлення права вимоги, право вимоги перейшло до нового кредитора з моменту укладення акту приймання - передачі прав вимог, але у будь-якому випадку не раніше моменту зарахування коштів у розмірі ціни договору на рахунок первісного кредитора, після чого, новий кредитор набув права кредитора по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей за кредитними договорами, митними договорами та/або іншими договорами про надання банківських послуг та їх зобов'язань за договорами забезпечення, а також по відношенню до поручителів, майнових поручителів стосовно їх зобов'язань за Договорами забезпечення. Разом з Правами вимоги Новому кредитору перейшли всі інші, пов'язані з ними, права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Так, згідно Реєстру права вимоги № 1 до Договору про відступлення права вимоги № 3 від 30 липня 2014 року встановлено, що Публічним акціонерним товариством «Фідобанк» (первісний кредитор) було передано (відступлено) права вимоги Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вендор» (новому кредитору), згідно із Реєстром, прав вимоги (додаток №1 до договору) за договором про надання споживчого кредиту № 1335645046401298 від 04 листопада 2013 року, який було укладено з громадянкою України [PERSON]. В обґрунтування свої вимог, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вендор» зазначило, що 4 листопада 2013 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Фідобанк» був укладений договір про надання споживчого кредиту №1335645046401298. Перед укладенням договору про надання споживчого кредиту, відповідачка була ознайомлена з заявою про прийняття пропозиції банку, щодо укладення договору комплексного банківського обслуговування (згоди), зміст якої, на момент підписання вищезазначеного кредитного договору, відповідачці був зрозумілим, прийнятим та обов'язковим. Після ознайомлення зі змістом заяви про прийняття пропозиції банку, щодо укладення Договору комплексного банківського обслуговування (згоди) відповідачкою особисто та власноруч було підписано даний документ. 04 листопада 2013 року на підставі п.п. 1.1, 1.3, 1.4 та 1.8 договору про надання споживчого кредиту № 1335645046401298 від 4 листопада 2013 року, відповідачці було надано кредит в сумі 25 000 грн., з процентною ставкою за користування кредитом 0,0001 процентів річних та комісією за обслуговування кредиту 2.90 відсотків. Згідно п. 1.2 договору, остаточним терміном повернення кредиту є 3 листопада 2016 року. На підставі п. 1.5 та п. 1.6 договору, погашення заборгованості відповідачкою повинно здійснюватися шляхом перерахування кредитних коштів на рахунок [NUMBER]. Відповідачка зобов'язувалася погашати заборгованість в строки та в сумі, відповідно до погодженого графіку. Крім того, відповідачкою було отримано платіжну картку [NUMBER] у непошкодженому стані та запечатаний конверт з ПІН-кодом на суму 25000 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 179242807 від 4 листопада 2013 року та розпискою про видачу картки та ПІН -конверту в Банку (отримано відповідачкою особисто 4 листопада 2013 року, про що свідчить власноручний підпис відповідачки в розписці). Згідно графіку погашення кредиту, відповідачка повинна була здійснювати погашення кредиту щомісячно, не пізніше 20 (двадцятого) числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту. Так, з 20 січня 2014 року відповідачка фактично не погашає кредит, що є грубим порушенням умов Кредитного договору. З метою виконання положень договору, на адресу відповідачки банком надсилалась вимога повідомлення про необхідність погашення заборгованості за кредитним договором, на яку відповідачка не відреагувала. Станом на 3 жовтня 2014 року за відповідачкою рахується заборгованість за кредитним договором в сумі 29489 грн.15 коп., яка складається із: заборгованості по тілу кредиту - 24 305 грн.; заборгованості по комісії - 5 184 грн. 15 коп. Просили достроково стягнути з відповідачки на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вендор» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 1335645046401298 від 04 листопада 2013 року в сумі 29 489 грн. 15 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 294 грн. 89 коп. В судове засідання представник позивача не прибула, однак подала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримувала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачка в судове засідання не прибула, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомила. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи зі слідуючого: Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 4 листопада 2013 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Фідобанк» був укладений договір про надання споживчого кредиту №1335645046401298. Право вимоги у позивача за даним кредитним договором виникло відповідно до договору про відступлення права вимоги № 4, укладеного 31 липня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Фідобанк» (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вендор» (новий кредитор). Перед укладенням договору про надання споживчого кредиту, відповідачка була ознайомлена з заявою про прийняття пропозиції банку, щодо укладення договору комплексного банківського обслуговування (згоди), зміст якої, на момент підписання вищезазначеного кредитного договору, відповідачці був зрозумілим, прийнятим та обов'язковим. Після ознайомлення зі змістом заяви про прийняття пропозиції банку, щодо укладення Договору комплексного банківського обслуговування (згоди), відповідачкою особисто та власноруч було підписано даний документ. 04 листопада 2013 року, на підставі п.п. 1.1, 1.3, 1.4 та 1.8 договору про надання споживчого кредиту № 1335645046401298 від 4 листопада 2013 року, відповідачці було надано кредит в сумі 25 000 грн., з процентною ставкою за користування кредитом 0,0001 процентів річних та комісією за обслуговування кредиту 2.90 відсотків. Згідно п. 1.2 договору, остаточним терміном повернення кредиту є 3 листопада 2016 року. На підставі п. 1.5 та п. 1.6 договору, погашення заборгованості відповідачкою повинно здійснюватися шляхом перерахування кредитних коштів на рахунок [NUMBER]. Відповідачка зобов'язувалася погашати заборгованість в строки та в сумі, відповідно до погодженого графіку. Крім того, відповідачкою було отримано платіжну картку [NUMBER] у непошкодженому стані та запечатаний конверт з ПІН-кодом на суму 25000 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 179242807 від 4 листопада 2013 року та розпискою про видачу картки та ПІН -конверту в Банку (отримано відповідачкою особисто 4 листопада 2013 року, про що свідчить власноручний підпис відповідачки в розписці). Згідно графіку погашення кредиту, відповідачка повинна була здійснювати погашення кредиту щомісячно, не пізніше 20 (двадцятого) числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно розрахунку, з 20 січня 2014 року відповідачка не виконує взяті на себе зобов'язання по кредитному договору та, станом на 3 жовтня 2014 року, за нею рахується заборгованість за кредитним договором в сумі 29489 грн.15 коп., яка складається із: заборгованості по тілу кредиту - 24 305 грн. та заборгованості по комісії - 5 184 грн. 15 коп. З метою виконання положень договору, на адресу відповідачки банком надсилалась вимога повідомлення про необхідність погашення заборгованості за кредитним договором, на яку відповідачка не відреагувала. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1052 ЦК України, у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики , позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором, або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. За правилами ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно із ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що відповідачкою [PERSON] порушуються умови укладеного договору з своєчасного повернення кредитних коштів. Таким чином, суд визнає, що відповідачка в односторонньому порядку відмовилася від належного виконання взятих на себе зобов'язань за кредитним договором про надання споживчого кредиту. Дослідивши докази в їх сукупності, судом встановлено, що позовні вимоги заявлені позивачем, обґрунтовані, позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем та документально підтверджені, стягнути з відповідачки на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вендор»

Outcome: approved