Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-05 00:00:00

Сторони перебувають\~ у зареєстрованому шлюбі із\~ 17 квітня 2010 року і\~ мають спільного малолітнього сина. Заявляючи про фактичне припинення подружніх стосунків через несумісність характерів та різні погляди на життя, позивач з\~ позовом про розірвання шлюбу\~ 01 листопада 2019 року звернулася до Печерського районного суду м. Києва. 18 листопада 2019 року суддею Печерського райсуду прийнято ухвалу про направлення справи за підсудністю до Мурованокуриловецького районного суду (а.с. 17-18). Ця ухвала набрала чинності 04 грудня 2019 року (а.с. 21). До Мурованокуриловецького районного суду справа надійшла 25 серпня 2020 року (а.с. 20). Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу 11 вересня 2020 року передано головуючій судді Тучинській Н.В. (а.с. 30). Ухвалою від 14 вересня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду Мурованокуриловецьким районним судом та відкрито провадження у справі (а.с. 31). Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, а відповідачу встановлено строк в 15 днів з дня вручення ухвали для подання відзиву на позов чи клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Копія цієї ухвали вручена позивачу 14 вересня 2020 року (а.с. 32) Поштове відправлення\~із ухвалою\~про відкриття\~провадження,\~копією позовної\~заяви та\~додатками до\~позову відповідачу\~було направлено\~14.09.2020 однак, документи станом на 19 жовтня 2020 року відповідачу не вручені з невстановлених причин (а.с. 40-41). Ухвалою від 19 жовтня 2020 року (а.с. 36-37) справу призначено до розгляду в судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін в\~ залі судових засідань Мурованокуриловецького районного суду на 08-му годину 06 листопада 2020 року. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі (а.с. 42). Цією ж заявою позивач не заперечила проти ухвалення заочного рішення. Судова повістка з ухвалою про відкриття провадження у справі та про розгляд справи в спрощеному провадженні з повідомленням (викликом) сторін та копією позовної заяви з додатками відповідачу не вручена з невідомих суду причин (а.с. 43-44). Разом з цим, 20 жовтня 2020 року на офіційному веб-сайті судової влади України було розміщено повідомлення про виклик [PERSON] до суду. А тому, в силу положень ч.ч. 7, 8 та 11 ст. 128 ЦПК України, відповідач вважається таким, що повідомлений належним чином. Відзиву на позов відповідач не подав. За приписами ч. 1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими ЦПК України для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 ЦПК України. Тому, з урахуванням положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України,\~оскільки наявні всі умови, передбачені ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив про прийняття заочного рішення. Розглянувши справу, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення у заявленому об`ємі з врахуванням наступного: Із свідоцтва про шлюб (а.с. 13)\~ слідує,\~ що сторони із 17 квітня 2010 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, а із свідоцтва про народження (14), - що\~ мають спільну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] .\~ Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 5 ст. 55 СК України\~дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою ст. 56 СК України\~\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною третьою ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ст. 112 СК України\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Збереження шлюбу за відсутності згоди одного з подружжя вже є таким, що буде суперечити його інтересам, виходячи з положень ч. 1 ст. 24 СК України. Позивач у\~ позовній заяві обґрунтувала свою вимогу про розірвання шлюбу несумісністю характерів, різними поглядами на подружнє життя та постійними сварками. Відповідач\~ заперечень проти таких обставин суду не подав. На підставі викладеного, суд вважає, що цей шлюб вичерпав своє значення для сторін, він не відповідає принципам, встановленим законом\~ і суспільством для такого союзу, а тому\~ його необхідно розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з цим позовом позивачем було сплачено 768 гривень 40 копійок судового збору (а.с. 2). Суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, а тому із відповідача позивачу слід повністю компенсувати судові витрати у вигляді судового збору.

Outcome: approved