Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27.06.2009 року, Міським відділом реєстрації актів цивільного стану м. Запоріжжя, зроблено актовий запис № 430. Позивач просить шлюб розірвати з тих причин, що подружнє життя не склалось так як в них різне ставлення до життєвих цінностей, шлюбні стосунки припинились. Також, Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини у зв'язку з чим позивач просить стягнути з нього аліменти в твердій грошовій сумі. В судовому засіданні позивач наполягала на задоволенні позовної заяви. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Сумісне господарство сторони не ведуть. Майнова суперечка відсутня. З показань позивача судом встановлено, що з 27.06.2009 року, Міським відділом реєстрації актів цивільного стану м. Запоріжжя, зроблено актовий запис № 430. Позивач просить шлюб розірвати з тих причин, що подружнє життя не склалось так як в них різне ставлення до життєвих цінностей, шлюбні стосунки припинились. Також, Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Крім цього, позивач примиритись з відповідачем не має наміру. Позивач бажає залишити прізвище «[PERSON]» отримане при укладенні шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і забезпечення шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК Особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст. 182 СК України при призначенні аліментів суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, а також інші обставини що мають істотне значення. Оцінивши наведені докази в їх сукупності та відповідно до вимог ст.ст. 180, 184 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, розмір аліментів можливо встановити в твердій грошовій сумі 2024, 00 гривень. Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно з частинами 2, 3 статті 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно з ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Outcome: approved