Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

Стислий виклад позовних вимог. 24 грудня 2020 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 29.04.2007 року відділом РАЦСу по м.Ковелю Ковельського МРУЮ Волинської області, актовий запис №160. Позовні вимоги мотивовано тим, що шлюб між сторонами зареєстровано 29.04.2007 року, від шлюбу народились дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] [INFO] . Позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження у поглядах на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Протягом останніх років сімейне життя між ними погіршувалось, що призвело до припинення між ними шлюбних відносин. Позивач переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме її інтересам. Вважає, що шлюб існує лише формально, сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо. Враховуючи викладене позивач просить в судовому порядку шлюб розірвати. Стислий виклад заперечень відповідача. Відповідач [PERSON] копію ухвали про відкриття провадження отримав, заперечень проти позову не подав. Рух справи в суді. Позовну заяву подано до суду 24 грудня 2020 року. Провадження у справі відкрито 28 грудня 2020 року. Визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання призначено на 21.01.2021 року. Позиція учасників судового розгляду. Відзиву на позовну заяву відповідачем не подано. У судове засідання позивач не з`явилась, подала письмову заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти їх задоволення. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини справи. Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого відділом РАЦСу по м.Ковелю Ковельського МРУЮ Волинської області [PERSON] 29.04.2007 року зареєстрував шлюб із [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис №160. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження дітей. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Позовні вимоги підлягають до задоволення повністю. Відповідно до ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Дружина і чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Вимогами ч.3, ч.4 ст.56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Стаття 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на викладені правові норми, обставини у справі та позицію сторін щодо неможливості збереження сімейних стосунків, суд вважає, що збереження сім`ї в даному випадку буде нічим іншим, як примушуванням сторін до збереження шлюбних відносин. Судом встановлено, що сторони певний час не підтримують подружніх стосунків, в сім`ї втрачена взаємоповага та розуміння, шлюб існує лише формально й зберегти сім`ю не можливо. Зважаючи на дійсні причини розірвання шлюбу, зазначені позивачем, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та інтересам неповнолітніх дітей. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи ту обставину, що сторони, згідно поданих заяв, виявили взаємну згоду на розірвання шлюбу, суд вважає недоцільним надавати подружжю термін на примирення.

Outcome: approved