Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 січня 2015 року і мають спільну малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Вважаючи, що фактично шлюб існує формально і не бажаючи підтримувати подружні стосунки, позивач з позовом про розірвання шлюбу звернувся до суду. У судове засідання позивач не з'явився. Подав суду заяву, у якій просив через складне матеріальне становище та у зв'язку з сімейними обставинами провести розгляд справи у його відсутності. Зазначив, що підтримує позов і просив задоволити його вимоги у повному обсязі (а.с. 21). Відповідач, будучи належним чином повідомленою про судові засідання, призначені на 28 березня та 07 квітня 2017 року (а.с. 19,20), у судові засідання не з'явилася, не повідомила суд про причину неявок та не просила розглядати справу за її відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки у судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Судом на підставі ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України ухвалено провести заочний розгляд справи. Із обставин, викладених у позовній заяві, слідує, що впродовж останнього року сімейне життя між сторонами поступово погіршилося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Позивач не вбачає сенсу в подальшому підтриманні сімейних відносин. Розглянувши справу в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити. Так, свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с 4) стверджується, що сторони із 24 січня 2015 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, а свідоцтвом про народження доводиться, що сторони мають спільну малолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Збереження шлюбу за відсутності згоди одного з подружжя вже є таким, що буде суперечити його інтересам виходячи з положень ч. 1 ст. 24 СК України. Позивач у позовній заяві категорично заперечив можливість примирення, обґрунтував свою вимогу про розірвання шлюбу, а відповідач своїми безпричинними неявками до суду виявила байдужість до існування шлюбу. Враховуючи, що сторони припинили подружні стосунки, в даний проживають окремо, не бажають примирення чи збереження шлюбу, суд не вбачає підстав для надання сторонам строку на примирення, оскільки вважає, що цей шлюб вичерпав своє значення для сторін, він не відповідає принципам, встановленим законом і суспільством для такого союзу, а тому його необхідно розірвати. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати (ч. 1 ст. 88 ЦПК України). Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 79 ЦПК України). При зверненні до суду з цим позовом позивачем було сплачено 640 гривень судового збору (а.с. 1). Суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовної вимоги, а тому й судові витрати підлягають відшкодуванню. Позивач просить про відшкодування половини судових витрат, а тому саме в такому розмірі його вимога й підлягає задоволенню.

Outcome: approved