Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська боргова компанія» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 26.11.2012 року між ПАТ «Креді Агріколь Банк» та відповідачем було укладено Комплексний договір № 2//700052, згідно умов якого відповідачу надано кредит у сумі 52 000,00 грн. строком на 36 місяців з 26.11.2012 року по 25.11.2015 рік на споживчі потреби під 11% річних та щомісячну комісійну винагороду у розмірі 1,80% в місяць від суми кредиту. Оскільки відповідач свої зобов'язання перед позивачем не виконує і станом на 08.12.2014 року має заборгованість в сумі - 50 561,34 грн., яку позивач просить стягнути, а також понесені судові витрати. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, але направив до суду письмові заперечення проти позову, де зазначила про відсутність правових підстав на стягнення коштів позивачем. Також зазначила про відсутність можливості по сплаті коштів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За правилами ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Так, у судовому засіданні достовірно встановлено, що 26.11.2012 року між ПАТ «Креді Агріколь Банк» та відповідачем було укладено Комплексний договір № 2//700052, згідно умов якого відповідачу надано кредит у сумі 52 000,00 грн. строком на 36 місяців з 26.11.2012 року по 25.11.2015 рік на споживчі потреби під 11% річних та щомісячну комісійну винагороду у розмірі 1,80% в місяць від суми кредиту. (а.с. 6-14). Згідно п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Вимоги ст. 516 ЦК України передбачають, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. З урахуванням вказаних вимог закону та вільного волевиявлення сторін між ТОВ «КУПЕР ПРАЙС» та ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 03/14-ІІІ від 31 березня 2014 року, за яким ТОВ «КУПЕР ПРАЙС» набуло права кредитора. За умовами вказаного договору п. 4.1. цього Договору, право вимоги переходить від Первісного кредитора до Нового кредитора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимог. (а.с. 20-24). Відповідно до додатку №1 до Договору купівлі-продажу права вимоги № 14/УБК-14 від 02.04.2014 року,реєстру прав вимаги № 1 від 07.05.2014 року визначений перелік боржників та контрагентів відносно яких виникло право вимоги, та право за якими відступають до Нового Кредитора - ТОВ «УБК», в тому числі відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договорм № 2/700052 від 26.11.2012 року та за яким ТОВ «УБК» набуло прав кредитора відносно [PERSON]. (а.с. 15-19). Про зміну кредитора Відповідач був повідомлений, що підтверджується списком згрупованих відправлень № 11320-48-47 (а.с. 25). При цьому, вказані договори про відступлення права вимоги також ніким не оскаржані і діють на час розгляду справи, оскільки доказів втрати ним чинності суду не недано. Копію вимоги-повідомлення про відступлення права вимоги [PERSON] було відправлено (а.с. 25). З урахуванням викладеного, у цій справі належним позивачем дійсно стало ТОВ «Українська боргова компанія». При цьому, згідно п.п. 1.4, 1.5., 2.1. Договору від 31.03.2014 року та Договору від 02.04.2014 року всі права первисних кредиторів за кредитними договорами, в тому числі і тих договорів, строк платежу по яким настав, а також права вимоги, що виникнуть в майбутньому перейшли до позивача. Також позивач за умов п. 5.3.1. Договору від 02.04.2014 року отримав право на здійснення будь-яких дій щодо стягнення заборгованості, в тому числі згідно Додатку №1 від 07.04.2015 (а.с. 18) про стягнення боргу з відповідача. Згідно п. 4.2.2. Комплексного Договору, Позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитним договором (заборгованість за кредитним договором, проценти, комісію, штрафи, пені тощо) в терміни та в порядку згідно умов цього Договору та сплачувати Банку нараховані проценти та комісію в розмірі, зазначеному у п. 1.3. цього Договору. А також відповідно до п. 4.2.8. цього ж Договору, позичальник зобов'язується достроково повернути кредит, сплатити проценти, комісії, штрафні санкції у випадку отримання від Банку відповідної письмової вимоги згідно з п.п. 4.3.6., 4.3.7. цього Договорую Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 6.1., 6.2. Комплексного договору передбачено, що у разі прострочення строку сплати поточної заборгованості за кредитом, процентами, комісійною винагородою, згідно з п.п 1.1., 1.2., 1.3., Позичальник сплачує Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки від суми простроченої заборгованості за цим Договором за кожний день прострочення платежу, та у разі порушення вимог п.п. 4.2.2. - 4.2.9. цього Договору, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 1 (один) відсоток від суми кредиту, визначеної в п.п. цього Договору, за кожний випадок порушення. Крім того, у відповідності до вимог ст. 625 ЦК України підлягає стягненню 3% річних за період з 07.04.2014 по 08.12.2014 в сумі - 862,62 грн. Таким чином, у зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язань за Комплексним договором №2/700052 від 26.11.2012 року утворилась заборгованість, яка складається з: суми основного боргу - 36 526 грн. 38 коп.; заборгованість по сплаті нарахованих відсотків в сумі - 1 483 грн. 54 коп.; заборгованість по нарахованій комісії в сумі - 4 653 грн. 56 коп.; пеню в розмірі подвійної ставки НБУ в сумі - 6515 грн. 24 коп.; штраф в розмірі 1% від суми отриманого кредиту - 520 грн.; 3% річних із суми боргу - 862 грн. 62 коп, дана заборгованість підтверджується наданими позивачем розрахунками, перевіреними у судовому засіданні. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська боргова компанія» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом підлягає задоволенню, а тому суд присуджує до стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованість на загальну суму 50 561,34 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 505,61 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 525, 526, 625, 634, 1054 ЦК України та

Outcome: approved