Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати виконавчий напис № 23585, вчинений 12.02.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, свідоцтво № 8679, про стягнення з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] , на користь ТзОВ «Вердикт Капітал», код ЄДРПОУ 36799749, заборгованість в розмірі 41 801 гривень 20 копійок та виконавчий збір у розмірі 4 180 гривень 12 копійок таким, що не підлягає виконанню, та вирішити питання про стягнення судових витрати по справі. Свої вимоги мотивує тим, що на її адресу надійшов лист приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни постанова про відкриття виконавчого провадження № 64660718 на підставі виконавчого напису № 23585 від 12.02.2021 року, який видав приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович. У даній постанові вказано про стягнення з неї на користь ТзОВ «Вердикт Капітал» заборгованість в розмірі 41 801 гривень 20 копійок та додатково стягнути виконавчий збір у розмірі 4 180 гривень 12 копійок. Загальна сума, яка підлягає стягненню з неї за виконавчим провадженням № 64660718 складає - 45 981 гривень 32 копійок. Позивачка зазначає, що цей виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом не підлягає до виконання, оскільки суперечить вимогам чинного законодавства. Приватний нотаріус не мав правових підстав для встановлення безспірності, оскільки є встановлена законом процедура встановлення такої безспірності, тому при вчиненні вказаного виконавчого напису не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, не застосував строк позовної давності, не взяв до уваги, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 були скасовані зміни до Переліку в частині можливості вчинення виконавчого напису на кредитному договорі. Враховуючи зазначене, вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням норм чинного законодавства України, а саме норм Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, та є підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню. Тому, на підставі викладеного, просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 23585, вчинений 12.02.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем та стягнути із відповідача судові витрати. Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] , оскільки оспорюваний виконавчий напис вчинено відповідно до вимог діючого законодавства на підставі всіх необхідних документів, передбачених Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, що затверджений Постановою КМУ від 29 червня 1999 р. № 1172 з наступними змінами та доповненнями. В судове засідання позивачка не зявилася, однак її представник адвокат Білянський Н.С. подав заяву про розгляд справи без їх участі, в якій вказав, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. В судове засідання треті особи не прибули. Спір між сторонами не вирішений. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: \~ \~ \~ \~ ухвалою суду від 29.03.2021 року відкрито провадження по даній цивільній справі та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження за участю сторін. Від представниа позивачки надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності та позивачки. Такі дії не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, згідно з якою учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач надав відзив. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Треті особи в судове засідання не з`явилися з невідомих для суду причини. Фактичні обставини,\~встановлені судом,\~та зміст\~спірних правовідносин: Судом встановлено, що 15.07.2008 року між [PERSON] та ПАТ Родовід Банк, правонаступником всіх прав та обов`язків якого є ТзОВ Вердикт Капітал, укладено кредитний договір № СК-169-000171/7-2008, у відповідності до якого позивачка отримала кредит в сумі 19\~472,57 грн. зі кінцевим терміном його повернення 15.07.2010 року з визначеною процентною ставкою. 12.02.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. було вчинено виконавчий напис № 23585, за яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь ТзОВ Вердикт Капітал заборгованість в розмірі 41 801 гривень 20 копійок та виконавчий збір у розмірі 4 180 гривень 12 копійок. 01.03.2021 року приватний виконавець виконавчого округу міста Київ Малковою М.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на виконання виконавчого напису виконавчий напис № 23585, вчинений 12.02.2021 року (а.с.8). Таким чином, судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу правомірності вчинення виконавчого напису нотаріуса №23585 від 12.02.2021 року за зверненням ТзОВ Вердикт Капітал на суму 41 801 гривень 20 копійок. Оцінка суду: суд, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, надані позивачкою на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, вважає, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з такого. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється Законом України «Про нотаріат», Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого дій нотаріусами України; наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року з наступними змінами. Виконавчий напис - це розпорядження нотаріального органу про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачу чи повернення майна кредитору, вчинене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії лежить факт безспірності певної заборгованості. Згідно з ч.1 ст.88 Закону України «Про нотаріат» (зі змінами) нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Отже, виконавчий напис вчиняється нотаріусом за наявності двох умов: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і якщо з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору не минув строк, передбачений законом. Частиною 1 статті 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Відповідно до приписів ч.2 ст.87 Закону України «Про нотаріат» перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з пунктами 1.1, 1.2, 3.2, 3.5 Глави 16 «Вчинення виконавчих написів» Розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року. Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року. Пунктом 2 Розділу 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з цим, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Київський апеляційний адміністративний суд дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині п.1 та п.2 зазначеної постанови. Відповідно до ч.2 7 ст.265 КАС України у разі визнання рішенням суду нормативно-правового акта протиправним та нечинним, такий нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001 року. Така позиція суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 29 січня 2019 року, справа № 910/13233/17. Крім того, Верховний Суд у своїй постанові від 12.03.2020 року у справі №757/24703/18-ц дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Як встановлено та зазначає позивачка, на даний час не має нотаріально посвідченої угоди укладеної між нею та відповідачем або будь-якою іншою фінансовою установою. В той же час приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису залишено поза увагою, що норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі визнані нечинними з дня їх прийняття. Таким чином, в даному випадку у нотаріуса були відсутні повноваження на вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений та не відносився до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Крім того, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду України від 5 липня 2017 року у справі № 6-887цс17, які також знайшли своє відображення в постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 320/8269/15-ц від 16 травня 2018 року, в якій Великою Палатою Верховного Суду наголошено на тому, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Згідно із приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Під час вирішення спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у зазначеному спорі, підлягають перевірці доводи сторін в повному обсязі з приводу того, чи мав на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису, боржник безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Пунктом 1 вищевказаного Переліку, в редакції станом на 29.11.2001 року, у підпункті (б) передбачено, що для одержання виконавчого напису, подаються також документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Проте ні відповідачем, ні третіми особами не надано суду доказів, які надавались стягувачем приватному нотаріусу Житомирського міського нотаріального округу Гораю О.С. на підтвердження безспірності заборгованості та прострочення виконання зобов`язання боржника [PERSON] , а тому суду не представилося можливим перевірити, що пред`явлена до стягнення сума заборгованості була належно перевірена нотаріусом на предмет її безспірності. У позовній заяві позивачка наголошує, також вбачається з матеріалів справи, що кредитний договір нею був укладений 15.07.2008 року, а позика нею повинна була бути повернута до 15.07.2010 року. При цьому, виконавчий напис винесено 12.02.2021 року. Однак, на момент вчинення виконавчого напису нотаріусом минуло більше трьох років з дня виникнення права вимоги, що є порушенням порядку вчинення нотаріальних дій, оскільки ним не перевірено термін позовної давності. При цьому жодних доказів на спростування позиції позивача, ні відповідачем, ні третіми особами, суду не надано. За таких обставин суд приходить до висновку, що загальна сума заборгованості, яка стягнута з відповідача за виконавчим написом нотаріуса, який оскаржується у даній справі, не є безспірною, не перевірена на предмет позовної давності, а тому її наявність та розмір підлягає встановленню та доведенню. Згідно з положеннями ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович при вчиненні виконавчого напису не пересвідчився у безспірності вимог, строку позовної давності до [PERSON] та вчинив виконавчий напис без дотримання вимог ст.ст.87,88 Закону України «Про нотаріат», що є підставою для визнання виконавчого напису, вчиненого 12 лютого 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за № 23585, таким, що не підлягає виконанню. А тому позовні вимоги позивачки є доведеними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Розподіл судових витрат між сторонами: Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи, задоволення позову, судовий збір у розмірі 908,00 грн. за подання позову підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки [PERSON] . На підставі викладеного, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172,

Outcome: approved