Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося до суду із зазначеним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому вказало, що 7 грудня 2012 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» укладено договір відступлення прав вимоги. Відповідно до якого первинний кредитор передає, а новий кредитор приймає кредитний портфель, унаслідок чого Новий кредитор набуває всіх прав вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення, включно з правом вимагати від позичальників належного виконання всіх грошових та інших зобов'язань. Згідно вищезазначеного договору відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором № 029-08 КФ від 12.03.2008 року, що було укладено між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та [PERSON], на користь ТОВ «Кредитні ініціативи». Відповідно до умов вищевказаного Кредитного договору, банк зобов'язується надати боржнику [PERSON] кредит у сумі 70000 грн. 00 коп., а Позичальник зобов'язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши [PERSON] кредит у сумі 70000 грн. 00 коп., в свою чергу, Позичальник неналежно виконує взяті на себе зобов'язання, в результаті чого станом на 31 грудня 2013 року, має прострочену заборгованість: за кредитом - 54557 грн. 92 коп., по відсотках - 38091 грн. 58 коп. У зв'язку з невиконання боржником своїх зобов'язань за Кредитним договором, відповідно до норм чинного законодавства та діючого Кредитного договору [PERSON] була нарахована неустойка: пеня - 8953 грн. 00 коп.. Позивач просить стягнути на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за Кредитним договором, яка станом на 31 грудня 2013 року складає 101602 грн. 50 коп., з них, за кредитом - 54557 грн. 92 коп., по відсотках - 38091 грн. 58 коп., пеня - 8953 грн. 00 коп., та судовий збір у сумі 1016 грн. 03 коп. В судове засідання представник позивача не з'явився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена своєчасно, про причини неявки суду не повідомлено.. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнала, пояснивши, що дійсно 12.03.2008 року між відповідачкою [PERSON] та Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком був укладений кредитний договір № 029-08 КФ на ремонт та облаштування будинку, предметом якого було надання споживчого кредиту у сумі 70000 гривень. По договору передбачено право банку відступити право вимоги з наступним повідомленням позичальника про особу нового кредитора протягом 5 днів з моменту укладення банком договору. Про те, що 17.12.2012 року між банком та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір відступлення права вимоги, відповідачці стало відомо лише на теперішній час, тому що про відступлення правам вимоги її не повідомили ні банк ні товариство. З дати укладення договору від товариства жодного разу не вживалися заходи, спрямовані на стягнення з неї суми боргу по кредиту, лише в грудні місяці 2013 року відповідачка отримала повідомлення від товариства про добровільне виселення. Починаючи з березня 2009 року і до теперішнього часу [PERSON] не сплачувала банку щомісячні платежі за користування кредитом. Крім того, на момент укладення договору про відступлення права вимоги, станом на 17.12.2012 року банк пропустив строк в межах якого мав право звернутися до суду із позовною заявою про стягнення з відповідачки заборгованості по кредиту. Також пояснила, що між відповідачкою та банком було укладено споживчий кредит, по якому кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Оскільки строк позовної давності почав спливати після внесення [PERSON] останнього платежу, тобто з березня 2009 року і до основної вимоги він триває до березня 2012 року, а до вимоги про стягнення штрафних санкцій, яка встановлена в один рік до березня 2010 року, тому позовні вимоги позивача про стягнення з відповідачки заборгованості по кредиту не підлягають задоволенню. Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вислухавши пояснення представника відповідача а також дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню виходячи з наступного: Так судом встановлено, що 12.03.2008 року ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та фізична особа [PERSON] уклали кредитний договір № 029-08 КФ від 12.03.2008 року (а/с 18). Відповідно до умов вищевказаного кредитного договору, Банк зобов'язаний надати Боржнику (за договором про іпотечний кредит - Позичальникові) кредит у сумі 70000,00 гривень, а відповідач - [PERSON] зобов'язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно вимог ст.1048 ЦК України, розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно з п. 2.3 кредитного договору № 029-08 КФ від 12.03.2008 року [PERSON] зобов'язалась погашення кредиту та процентів за ним здійснювати щомісячно у відповідності до графіка, який є невід'ємною частиною даного договору. Кінцевий термін повернення кредиту та процентів за ним не пізніше 07.03.2013 року (а/с 18-21). 17 грудня 2012 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було укладено договір відступлення прав вимоги (а/с 10). Відповідно до п.2.1, 2.2. Договору, банк - первинний кредитор передає, а новий кредитор приймає кредитний портфель, унаслідок чого Новий кредитор набуває всіх прав вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення, включно з правом вимагати від позичальників належного виконання всіх грошових та інших зобов'язань (а/с 10). Згідно ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст.512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), згідно з ст.514 вказаного кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. На підставі договору відступлення прав вимоги від 17 грудня 2012 року ПАТ «Акціонерний промислово-інвестиційний банк» на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» здійснено відступлення своїх прав вимоги за кредитним договором №029-08 КФ від 12.03.2008 року. ТОВ «Кредитні ініціативи» своїм листом вих.. № 0080931 від 20.12.2012 року повідомило відповідача [PERSON] про відступлення права вимоги за кредитним договором (а/с 74), тому посилання в запереченнях (а/с 45) відповідача та її представника про те, що її не було повідомлено про відступлення права вимоги ні Банком - первісним кредитором, ні ТОВ «Кредитні ініціативи» - як новим кредитором, є безпідставними. Крім того, неотримання, як стверджує [PERSON], повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові не є перешкодою для реалізації права фактора звернутися у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду, а боржник у судовому засідання має можливість заперечувати проти вимог фактора, що відповідає положенням ст. 124 Конституції України. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши [PERSON] кредит у сумі 70000 грн. 00 коп., в свою чергу, [PERSON] неналежно виконує взяті на себе зобов'язання, в результаті чого станом на 31 грудня 2013 року, має прострочену заборгованість: за кредитом - 54557 грн. 92 коп., по відсотках - 38091 грн. 58 коп. У зв'язку з невиконання боржником своїх зобов'язань за Кредитним договором, відповідно до норм чинного законодавства та діючого Кредитного договору [PERSON] була нарахована неустойка за останній календарний рік: пеня - 8953 грн. 00 коп.. Вказані суми заборгованості підтверджуються розрахунком заборгованості за кредитним договором, який є в матеріалах справи (а/с 27). Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України та умов Кредитного договору, у разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов'язання в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами Договору, Відповідач зобов'язаний сплатити кредитору неустойку (штраф, пеня). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ст. 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. За змістом ст.ст. 610,612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його в строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ч. 1,4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. На виконання ухвали суду, додатково позивачем було надано повний розрахунок заборгованості за кредитом, починаючи з 12.03.2008 року. Із розрахунку вбачається, що відповідач [PERSON] частково вносила суми за кредитним договором, а саме: 12.11.2010 року, 18.01.2011 року, 06.04.2011 року, 29.09.2011 року, тому ствердження відповідача [PERSON], що останній платіж за кредитом вона зробила в березні 2009 року не відповідають дійсності. Даний розрахунок відповідачем не спростовується. Оцінюючи доводи відповідачки [PERSON] щодо застосування строку позовної давності за кредитним договором, суд виходить з наступного. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу) /ст. 257, п. 1 ч. 2 ст.258 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дій, що свідчать про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Сплата боргу за кредитним договором [PERSON] (12.11.2010р., 18.01.2011р.. 06.04.2011р., 29.09.2011р.) є діями, які свідчать про визнання нею свого боргу та відповідно переривають перебіг позовної давності, тому суд вважає, що вимоги заявлені позивачем в межах строку позовної давності. З урахуванням викладених обставин, у суду відсутні підстави для відмови в позові за спливом строку позовної давності. Сума пені - 8953,00 гривень також нарахована за останній календарний рік, в межах строку позовної давності. З огляду на викладене, суд вважає, що позов про стягнення заборгованості підлягає задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в сумі 1016 грн. 03 коп., які поніс позивач. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved