Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі ТОВ) звернулося до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, мотивуючи це тим, що 26 листопада 2013 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений у письмовій формі договір № [NUMBER], згідно якого банк надав [PERSON] кредит у сумі 20200 грн. 00 коп. зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 0,01 % річних. Відповідач зобовязався прийняти, належним чином використати та повернути ТОВ кредитні кошти, а також сплатити відповідну платню за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених кредитним договором. 22 грудня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та ТОВ було укладено договір факторингу № 22/12/14/1-1, згідно з умовами якого банк передав, а ТОВ прийняло право грошової вимоги за кредитним договором № [NUMBER] від 26 листопада 2013 року. В звязку з тим, що [PERSON] не було дотримано умов кредитного договору, ТОВ, як особа, до якої перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором, здійснило вимогу дострокового виконання зобовязань за кредитним договором, про що повідомило відповідачку письмово за вих. № 200238217 від 05 січня 2015 року, однак зобовязання по договору відповідачкою не виконані, не погашені належні до сплати суми кредиту та не сплачені відсотки. Внаслідок ухилення [PERSON] від виконання зобовязань станом на 28 вересня 2015 року виникла заборгованість по кредитному договору № [NUMBER] від 26 листопада 2013 року в сумі 23409 грн. 09 коп., з яких 17957,76 грн. залишок заборгованості за кредитом, 1 грн. 15 коп. заборгованість за відсотками, 5450 грн. 18 коп. несплачена комісія за користування кредитом. ТОВ просить стягнути з відповідачки суму заборгованості та відшкодувати судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, у письмовому клопотанні, поданому до суду, просив справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачка [PERSON] в судове засідання за повторним викликом не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. У відповідності до положень ст.ст. 169 ч. 4, 224-226 ЦПК України, суд за згодою представника позивача вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, якщо розгляд справи здійснюється судом у відсутності осіб, які беруть участь в справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст. 1054 Цивільного Кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 26 листопада 2013 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк та [PERSON] був укладений у письмовій формі договір № [NUMBER], згідно якого банк надав [PERSON] кредит у сумі 20200 грн. 00 коп. зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 0,01 % річних, що підтверджується копією відповідного договору, яка додана до матеріалів справи. Обумовлена сума кредиту [PERSON] була надана, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором, доданим до матеріалів справи. Згідно ст. 1049 Цивільного Кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно ст. 1048 Цивільного Кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 1050 Цивільного Кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного Кодексу України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 Цивільного Кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що снували на момент переходу цих прав. Банк передав, а ТОВ прийняло право грошової вимоги, що належало банку, і стало кредитором за кредитними договорами, укладеними між банком і боржниками, в розмірі портфеля заборгованості, що підтверджується копією договору факторингу № 22/12/14/1-1 від 22 грудня 2014 року, доданою до матеріалів справи. Згідно акта приймання-передачі № 2 Реєстру боржників від 22 грудня 2014 року до договору факторингу № 22/12/14/1-1, доданого до матеріалів справи, право вимоги за кредитним договором, укладеним з [PERSON] № [NUMBER] від 26 листопада 2013 року, перейшло до ТОВ. Таким чином суд приходить до висновку, що ТОВ є належним позивачем за вимогою повернення кредитних коштів за кредитним договором № [NUMBER], укладеним з [PERSON] 26 листопада 2013 року. Позивач у позовній заяві посилається на те, що відповідачка не виконувала свої зобовязання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 17957,76 грн. залишок заборгованості за кредитом, 1 грн. 15 коп. заборгованість за відсотками, що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості по кредитному договору № [NUMBER] від 26 листопада 2013 року, доданим до матеріалів справи. Відповідачка не надала суду доказів вчасного повернення кредиту та погашення кредиту на день розгляду справи. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач правомірно вимагає повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом. Згідно п. 1.4.4 Договору про надання споживчого кредиту № [NUMBER] визначено, що за управління кредитом позичальник щомісяця, одночасно з погашенням суми кредиту і процентами, сплачує комісію, розмір якої зазначений в Графіку платежів, що є невідємною частиною даного договору. Позивач у позовній заяві посилається, що через неналежне виконання відповідачкою умов кредитного договору, утворилась заборгованість по комісії за користування кредитом в сумі 5450 грн. 18 коп. Відповідачка не надала суду доказів сплати вказаної суми на день розгляду справи. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач правомірно вимагає повернення комісії за користування кредитом. Суд знаходить, що згідно вимог ст. 88 Цивільного процесуального Кодексу України та Закону України «Про судовий збір» з відповідачки на користь позивача слід стягнути сплачені при подачі позовної заяви судові витрати: судовий збір.

Outcome: approved