Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 31.07.2015 року звернулося до суду з позовом, в якому прохає стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором № R53100215850B від 03.04.2012 року в сумі 4318 грн. 33 коп. та понесені судові витрати - 243 грн. 60 коп. Мотивувало тим, що останній не виконує зобовязання по договору, внаслідок чого станом на 07.11.2014 року утворилася заборгованість в сумі 4318 грн. 33 коп., з якої : 3517 грн. 03 коп. заборгованість за кредитом, 801 грн. 30 коп. - заборгованість за відсотками. Названий кредитний договір було укладено між відповідачем та ПАТ «ВТБ Банк». 07.11.2014 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі договору про відступлення права вимоги отримало від первісного кредитора ПАТ «ВТБ Банк» право вимоги до боржника коштів, включаючи суму основного зобов»язання (кредиту), плату за річною процентною ставкою, пеню та інші платежі. У судове засідання представник позивача не зявився. Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. В заяві на адресу суду прохав розглянути справу без його участі, вказав, що на постановлення заочного рішення в разі неявки відповідача згодний. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився. Належним чином чином, через оголошення в газеті «Урядовий кур»єр» був повідомлений про час і місце розгляду справи. За письмовою згодою позивача справа вирішена на підставі наданих доказів (заочний розгляд). Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також їх достатність і взаємний звязок у сукупності, встановив наступне. 7 листопада 2014 року між публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 071114нв, на підставі якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» отримало право вимоги до боржника за кредитним договором, що укладався ним з ПАТ «ВТБ Банк». 03 квітня 2012 року між публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та фізичною особою [PERSON] було укладено кредитний договір № R53100215850B, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 7000,00 грн. на строк 36 місяців - до 03.04.2015 року зі сплатою 32% річних за користування кредитом. Пунктом 2.1 названого кредитного договору було встановлено цільове використання кредиту на споживчі потреби. На виконання своїх зобовязань кредитодавець, перерахував кредитні кошти у сумі 7000,00 грн. позичальнику [PERSON] на споживчі потреби. Відповідно до кредитного договору платежі з повернення кредиту, сплату процентів за його користування, позичальник [PERSON] мав здійснювати рівними частинами відповідно до графіку погашення заборгованості за кредитом та процентами, а саме: до 8 числа кожного місяця вносити платіж у сумі 307 грн., а останній платіж у сумі 254 грн. 53 коп. Позичальник взяті на себе зобовязання порушив - не вносив платежі у визначені строки та у повному обсязі. Згідно розрахунку наданого позивачем і перевіреного судом, станом на 07.11.2014 року загальна заборгованість [PERSON] складає 4318 грн. 33 коп., з яких: - 3517 грн. 03 коп. заборгованість за кредитом; - 801 грн. 3 коп. заборгованість за відсотками; - 0,00 грн. заборгованість за комісійною винагородою. Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства та у встановлені договором строки. Ст. 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. За ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. За ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Згідно ч.1 ст. 546, ст. 549 ЦК виконання зобовязання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобовязання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобовязання (п.3 ч.1 ст. 611 ЦК). Відповідно до ч.1 ст. 1082 ЦК України боржник зобовязаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Позивачем надано докази того, що ПАТ «ВТБ» та ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» письмово повідомляло боржника (позичальника) [PERSON] про відступлення права грошової вимоги по кредитному договору, однак відповідачем у справі не здійснено жодної дії на виконання своїх зобовязань. Встановивши, що відповідач, як позичальник, не виконав зобовязань за кредитним договором і, як наслідок, допустив заборгованість по кредиту, врахувавши вищеназвані норми закону та умови договору, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач документально підтвердив, що сплатив судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп., та 630 грн. - за публікацію оголошення в ЗМІ, тобто його судові витрати склали 873 грн. 60 коп. Вказана сума підлягає стягненню з відповідача на його користь.

Outcome: approved