Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-03 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 25.06.2007 р. у Бурштинській міській раді Галицького району Івано-Франківської області, актовий запис № 48. У шлюбі народилося двоє дітей: донька- [PERSON] , [INFO] та син - [PERSON] , [INFO] . Позивач в позовній заяві посилається на ті обставини, що сімейне життя з відповідачем не склалося. Між ними відсутнє взаєморозуміння, в них різні погляди на життя. Чоловік ображає її нецензурними словами та принижує людську гідність. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Вона прийшла до висновку, що міцної сім`ї вони не створили, сім`я їхня розпалась остаточно. Миритись з відповідачем не бажає і наполягає на розірванні шлюбу. Ухвалою Галицького районного суду від 05.02.2019 року сторонам був наданий термін для примирення з можливістю зберегти сім'ю, однак примирення між подружжям не відбулося і вони наполягають на розірванні шлюбу. Позивач [PERSON] звернулася до суду із заявою про розгляд справи без її участі, а також у заяві зазначила, що просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, неповнолітніх дітей залишити проживати разом з нею, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON] . Відповідач [PERSON] також подав суду письмову заяву в якій вказує про те, що позов позивача визнає, справу просить розглядати у його відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дослідивши представлені доводи позивача та перевіривши матеріали справи суд вважає, що позовну заяву слід задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст. 14 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.3, ч.4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25.06.2007 р. у Бурштинській міській раді, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 25.06.2007 року (а.с.6). У шлюбі народилося двоє дітей: дочка, [PERSON] , [INFO] та син, [PERSON] , [INFO] , що вбачається із копій свідоцтв про народження дітей (а.с.7-8). Сімейне життя у подружжя не склалося по тій причині, що у них відсутнє взаєморозуміння, виникають сварки, конфлікти. Шлюбно-сімейні відносини припинилися, сім`я розпалася остаточно. За таких обставин суд прийшов до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати. Дітей залишити проживати з матір`ю, [PERSON] . Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved