Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

ТзОВ «Нью Файненс Сервіс» звернулось до суду із позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь позивача 27 307 гривень 82 копійки боргу за кредитним договором № Z01.120.10068 від 18 грудня 2014 року, укладеним між [PERSON] та ПАТ «Ідея Банк», та 1762 гривень понесених судових витрат. Позивачем в особі представника ПАТ [PERSON] заявлено клопотання про розгляд даного спору в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачем, у відповідності до вимог ч.5 ст.279 ЦПК України заперечень щодо такого порядку не висловлено. Згідно із позовною заявою позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що між [PERSON] та ПАТ «Ідея Банк» було укладено кредитний договір. В подальшому 17 листопада 2016 року між ТзОВ «»Факторингова компанія «Рантье» та ПАТ «Ідея Банк» було укладено договір факторингу, за яким було відступлено право грошової вимоги за кредитним договором від 18 грудня 2014 року. На момент укладення договору факторингу заборгованість за кредитним договором з боку [PERSON] становила 27 907 грн. 82 коп., після чого відповідачам було сплачено 600 грн. На момент звернення із позовом до суду з боку відповідача за вказаним вище кредитним договором існував бог у сумі 27 307 грн. 82 коп. Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з відповідача суму боргу за кредитним договором, оскільки умови договору [PERSON] виконуються неналежним чином. У строк, вказаний в ухвалі про відкриття провадження у справі, відзив відповідачем суду надано не було. Інших клопотань сторонами заявлено не було. Дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Так, між сторонами виникли договірні правовідносини про надання позивачем відповідачеві кредиту на умовах, визначених кредитним договором. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Із змісту договору № Z01.120.10068 від 18 грудня 2014 року, укладеним між [PERSON] та ПАТ «Ідея Банк», встановлено, що за умовами цього договору банк строком на 65 місяців надає позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби у сумі 33 319 грн., а позичальник ([PERSON]Д.) зобовязовується одержати кредит і повернути його разом із процентамита платою за обслуговування і комісіями згідно із умовами договору (п.п.1.1, 1.2). Пунктом 1.3. даного договору обумовлено, що за користування кредитом позичальник сплачує відсотки у розмірі 3 % річних від залишкової суми кредиту. Кредитний договір підписаний сторонами по справі, що свідчить, на думку суду, про те, що сторони досягли домовленності з усіх суттєвих умов укладення договору та погоджувались на такі умови. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Копія меморіального ордеру № Z01.120.10 від 18 грудня 2014 року доводить, що позичальником ПАТ «Ідея Банк» зобовязання за кредитним договором виконано в повному обсязі, оскільки обумовлена договором сума коштів була перерахована [PERSON] вказаного числа. В свою чергу відповідач не виконала прийняті на себе зобовязання за умовами договору № Z01.120.10068 від 18 грудня 2014 року, внаслідок чого з її боку утворилась заборгованість у сумі 27 907 грн. 82 коп. станом на 28 лютого 2017 року, що доведено довідкою-розрахунком, який надано суду. Крім цього, із дослідженої судом виписки по рахунку №29096412010068.980 [PERSON] за період з 19 січня 2015 року по 21 лютого 2018 року встановлено, що відповідачем частково здійснювалось погашення отриманого кредиту, через що станом на 22 лютого 2018 року з боку останньої існує заборгованість за вказаним кредитом у сумі 27 307 грн. 82 коп., що підтверджено довідкою-розрахунком, яка надана позивачем. Заперечень щодо цих обставин та доказів на доведення таких заперечень відповідачем, відповідно до вимог ст.81 ЦПК України суду надано не було. Згідно із статтею 1078 ЦК України - предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. За умовами договору факторингу №17/11-1 від 17 листопада 2016 року, укладеного між ТзОВ «Факторингова компанія «Рантье»» та ПАТ «Ідея Банк» - клієнт (первісний кредитор) відступає (передає у власність) факторові (новому кредитору) з 17 листопада 2016 року права вимоги під фінансування від фактора, а фактор набуває (приймає у власність) від клієнта з 17 листопада 2016 року права вимоги та здійснює їх оплату (фінансування) клієнту за плату. На підставі цього договору клієнт передає (відступає) фактору, а фактор набуває права вимоги до боржників, зазначених у реєстрі боржників, що міститься в додатку №1 (п.п.1.1, 4.1 Договору). Серед боржників, право вимоги яких передано вказаним вище договором , є, також, і [PERSON], що встановлено із витягу з додатку №2 до вказаного вище договору : акту прийому передачі прав вимог, який наявний в матеріалах справи. В подальшому право вимоги до [PERSON]Д, перейшло на підставі договору факторингу №28/02-1 від 28 лютого 2017 року від ТзОВ «Факторингова компанія «Рантье»» до «Фінансової компанії «Серет»» (яка була в подальшому рішенням загальних зборів учасників (протокол №10 / 2017 від 27 червня 2017 року) перейменована у ТзОВ «Нью Файненс сервіс»). Вказані обставини встановлені судом із досліджених копій договору факторингу №28/02-1 від 28 лютого 2017 та статуту ТзОВ «Нью Файненс сервіс», затвердженого загальними зборами учасників (протокол №11 / 2017 від 4 жовтня 2017 року). Таким чином, вимога про стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу, вказаної у позові, є підставною і підлягає до задоволення у розмірі, вказаному у позові. Позивачем, також, ставиться вимога про стягнення з відповідача [PERSON] понесених позивачем судових витрат по даній справі. Відповідно із ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що суд дійшов висновку про обґрунтованість позову ТзОВ, яким було сплачено 1 762 грн. судового збору при подачі позову до суду - підлягає до задоволення, також, вимога позивача щодо відшкодування понесених позивачем судових витрат, оплата яких доводиться платіжним дорученням №55 від 22 лютого 2018 року. З огляду на надані докази, суд вважає, що позов ТзОВ «Нью Файненс Сервіс» до [PERSON] підлягає до задоволення в повному обсязі. На підставі наведеного, ст.ст.11, 627, 628, 1054 ЦК України,

Outcome: approved