Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

Сутність заявленої до суду вимоги У січні 2019 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з вказаним вище позовом, який мотивували тим, що [INFO] помер їх батько [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки (паю), яка розташована на території Беївської сільської ради Липоводолинського району Сумської області. За життя їх батько заповіту не складав. За довго до своєї смерті, а саме 24 серпня 1984 року батько розлучився зі своєю дружиною (матір'ю позивачів), а відтак вона не є спадкоємцем після його смерті. Позивачі, як спадкоємці першої черги за законом після смерті батька, звернулися до нотаріальної контори, нотаріусом була заведена спадкова справа. Зазначали, що за відсутності оригіналу сертифікату вони позбавлені можливості отримати свідоцтво про право на спадщину. Нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю оригіналу сертифікату на земельний пай, як правоустановлюючого документу. Просили суд визнати за кожним з них право власності у порядку спадкування за законом на 1/2 земельної частки (паю), яка розташована на території Беївської сільської ради, належала їх батькові [PERSON] на підставі сертифікату серії [NUMBER]. Позиція позивачів, відповідача по даній справі Сторони у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивачі подали заяву про розгляд справи без їх присутності, на задоволенні позову наполягали. Від відповідача надійшла заява про визнання позову, просив суд розглянути справу без присутності його представника. Процесуальні дії суду у даній справі Ухвалою судді Липоводолинського районного суду Сумської області від 10 січня 2019 року у даній справі відкрито провадження, призначено підготовче судове засідання на 29 січня 2019 року о 11 год. 20 хв. з викликом сторін. 29 січня 2019 року ухвалою судді Липоводолинського районного суду Сумської області закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті на 18 лютого 2019 року на 10 год. 30 хв. Установлені судом обставини справи [PERSON] народився [INFO] у с. Беєве Липоводолинського району Сумської області, його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12). [PERSON] народився [INFO] у м. Миколаїв Миколаївської області, його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). 24 серпня 1984 році шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 13). [INFO] [PERSON] помер у віці 55 років у сел. Липова Долина Сумської області (а.с.14). Згідно з довідкою №667/02-37 від 05 грудня 2018 року, виданої Беївською сільською радою Сумської області та фотокопією по господарської книги, останнім постійним місцем проживання та реєстрації [PERSON], [INFO], який помер [INFO], було [ADDRESS]. У зазначеному будинку разом з померлим на час смерті проживала та була зареєстрована співмешканка [PERSON], заповіт від імені [PERSON] сільською радою не посвідчувався. Спадкоємцями за законом першої черги померлого спадкодавця є сини [PERSON], та [PERSON], які фактично прийняли спадщину вступивши в управління і володіння спадковим майном (а.с. 15,18). Із довідки Беївської сільської ради Липоводолинського району Сумської області №681/12-37 від 05 грудня 2018 року, вбачається, що згідно з відомостями трудового архіву, гр. [PERSON], дійсно працював у КСП ім. Кірова, що був реорганізований в приватний сільськогосподарський виробничи й кооператив агрофірму «Беєво», (з 1984 року по 1999 рік) та отримав сертифікат на право на земельну ділянку частку (пай) серії [NUMBER], зареєстрований в Беївській сільській раді за №263 від 30 серпня 1996 року (а.с 16). Із фотокопії заяв із спадкової справи №151/2018 вбачається, що 07 листопада 2018 року в Липоводолинській районній державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа за заявами [PERSON] № 632 від 07 листопада 2018 року, та [PERSON] № 631 від 07 листопада 2018 року про прийняття спадкового майна у вигляді земельної частки (паю) розміром 4,73 га, що залишилася після смерті [PERSON] (а.с.40,41,42). Із витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №53974910 від 07 листопада 2018 року, спадкова справа №151/2018 зареєстрована в Спадковому реєстрі 07 листопада 2018 року за №63275726 (а.с.17). У Липоводолинській районній газеті «Наш край» надруковано оголошення про те, що загублений оригінал сертифікату на право на земельну (частку) пай серії [NUMBER], зареєстрований у книзі реєстрації сертифікатів за №263 від 30 серпня 1996 року на території Беївської сільської ради на ім'я [PERSON], вважати втраченим (а.с. 23-24). Постановами нотаріуса Липоводолинської районної державної нотаріальної контори відмовлено [PERSON], та [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності майна спадкодавцеві (а.с. 19,20). На заяву позивача [PERSON] про видачу дублікату сертифікату на право на земельну частку (пай) відділ у Липоводолинському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області повідомив про неможливість його видачі у зв'язку з відсутністю законодавчо визначеної процедури видачі дублікату сертифікату на земельний пай (а.с. 21). Норми права, які підлягають застосуванню у даній справі: Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У зв'язку з тим, що спадкодавець [PERSON] помер у 2000 році застосуванню підлягає Цивільний кодекс УРСР 1963 року. Згідно зі ст. 524 Цивільного кодексу УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. У відповідності до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ЦК УРСР 1963 року позивачі [PERSON] та [PERSON] вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті батька [PERSON], оскільки фактично вступили в управління спадковим майном (прийняттям всього у володіння та користування майна спадкодавця). Висновки суду по суті заявленої вимоги Оцінюючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні достовірно встановлені обставини, які доводять набуття померлим [PERSON] права власності на земельну ділянку площею 4,73 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Беївської сільської ради. Відповідно до ЦК УРСР 1963 року позивачі [PERSON] та [PERSON] вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті батька [PERSON], оскільки фактично вступили в управління спадковим майном (прийняттям всього у володіння та користування майна спадкодавця), проте через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно [PERSON] та [PERSON] і на даний час не можуть отримати в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку та зареєструвати право власності на неї. Тому їх право на спадщину підлягає захисту саме в ефективний спосіб визнання за ними права власності по 1/2 частині кожному на вищевказану земельну ділянку. Відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку підтверджено постановою нотаріуса щодо відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спірне майно у спадкодавця. Також на думку суду, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, який застосовується, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі земельної ділянки, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку, що дотримано у даній справі. До цього, на думку суду, зазначене нерухоме майно померлого спадкодавця може бути включено до складу спадщини, оскільки має характеристики об'єкту нерухомості, його можна заповісти, а тому таке право на майно захищається судом (ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 40, 41, 64, 65 рішення Європейського суду з прав людини від 27 квітня 1979 року у справі «Маркс проти Бельгії»). За таких обставин, позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved