Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22.01.2011 року. Від шлюбу сторони мають двоє неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] . [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що за час спільного проживання між сторонами часто виникають непорозуміння та сварки, які фактично спричинили припинення сімейних відносин. Позивач вказує, що 16.11.2015 року за рішенням Ковельського міськрайонного суду для сторін у справі був встановлений режим окремого проживання подружжя. За час окремого проживання стосунки не покращились, усі намагання позивача відновити шлюбні відносини були марними. Крім цього, позивач вказує, що оскільки взаємоповага між сторонами втрачена, шлюб існує лише формально, а тому збереження шлюбу є недоцільним та буде суперечити інтересам позивача. Враховуючи наведене, позивач просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] , який зареєстровано 22.01.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 18. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити за нею прізвище « [PERSON] ». Крім цього, позивач просить судові витрати по сплаті судового збору залишити за нею. В судове засідання позивач не з`явилась, проте подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає повністю, не заперечує проти розірвання шлюбу. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як встановлено з свідоцтва про шлюб, сторони перебувають у шлюбі з 22.01.2011 року, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 18. Від шлюбу сторони мають двоєнеповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження. Відповідно до п. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до п. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч. 3 ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. З огляду на викладені правові норми, обставини по справі та позицію сторін щодо неможливості збереження сімейних стосунків, суд вважає, що збереження сім`ї в даному випадку буде нічим іншим, як примушуванням сторін до збереження шлюбних відносин. Як встановлено у судовому засіданні, сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, в сім`ї втрачена взаємоповага та розуміння, шлюб існує лише формально й зберегти сім`ю не можливо. Зважаючи на дійсні причини розірвання шлюбу, зазначені позивачем, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та інтересам неповнолітніх дітей. Таким чином суд повно, всесторонньо та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку, що визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому слід розірвати шлюб між сторонами. Судові витрати по справі суд залишає за позивачем згідно позовної заяви.

Outcome: approved