Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

ТДВ «СТ ДВ «Глобус» звернулось до суду з позовом до [PERSON] та просило стягнути з відповідачки 6 750 грн. у відшкодування заподіяної відповідачкою шкоди Товариству, обгрутовуючи позов тим, що згідно наказу №806 К від 13.10.2010р. [PERSON] була прийнята на роботу до ТДВ «СТ ДВ «Глобус» на посаду начальника відділу медичного страхування з 18.10.2010р. з іспитовим строком з 18.10.2010р. по 31.12.2010р. з посадовим окладом 1 500 грн. на місяць згідно штатного розпису і відповідно до посадової інструкції начальника відділу медичного страхування на неї була покладена матеріальна відповідальність. 23.01.2013р. відповідачка уклала від імені позивача договір ДМС- 000281 медичного страхування з [PERSON], у зв*язку із укладенням якого отримала від страхувальника страховий платіж в сумі 6 750 грн., про що розписалась на рахунку №00-17-00-02241/2 від 24.01.2013р. Але, як було з*ясовано в подальшому, грошові кошти у вигляді страхового платежу в сумі 6 750 грн. за договором ДМС- 000281 медичного страхування, укладеного між ТДВ «СТ ДВ «Глобус» як страховиком і [PERSON] як страхувальником, на поточний рахунок або до каси позивача не надійшли. В добровільному порядку відповідачка вказані кошти не повертає, а оскільки звільнена із займаної посади відповідно до наказу №0999-К-13 від 05.11.2013р., позивач просив задовольнити позов на підставі ст.ст. 130, 134 КЗпП України, ст.386 ЦК України. В судовому засіданні представник позивача був присутнім на стадії клопотань, надав суду копії додаткових документів, а в подальшому направив суду клопотання про розгляд справи за своєї відсутності та вказав про те, що позов підтримує (а.с. 62). Суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності представника позивача на підставі наявних у справі доказів. Представник відповідачки проти позову заперечувала, посилаючись на його необґрунтованість, безпідставність, не доведеність обставин, про які вказано в позові, а також на те, що позивач мав знати про не надходження, на його думку, коштів на рахунки або до каси Товариства вже 24.01.2013р., але із даним позовом звернувся до суду лише 23.06.2014р., тобто, з пропуском річного строку позовної давності, визначеного частиною 3 ст.233 КЗпП України. Представник відповідачки пояснила про те, що дійсно відповідачка отримала 24.01.2013р. від страхувальника [PERSON] кошти страхового платежу в розмірі 6 750 грн., оскільки це відбувалось вже наприкінці робочого дня, але внесла ці кошти в касу Товариства, якому ці обставини були відомі та протягом тривалого часу ніяких претензій до неї не заявлялось. Крім цього, представник відповідачки пояснила, що в квітні 2013р. мав місце страховий випадок за договором ДМС- 000281 медичного страхування, укладеного між ТДВ «СТ ДВ «Глобус» і [PERSON], за яким позивачем було виплачено страхувальнику страхове відшкодування, що само по собі свідчить про визнання ТДВ «СТ ДВ «Глобус» факту отримання від [PERSON] як страхувальника суми страхового платежу в розмірі 6 750 грн. Заслухавши пояснення представника відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити, виходячи з наступного. Згідно частини 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] була прийнята на роботу до ТДВ «СТ ДВ «Глобус» на посаду начальника відділу медичного страхування з 18.10.2010р. з іспитовим строком з 18.10.2010р. по 31.12.2010р. та з посадовим окладом 1 500 грн. на місяць згідно штатного розпису (а.с. 4 - копія наказу). В матеріалах справи є посадова інструкція начальника відділу медичного страхування, з якою [PERSON] ознайомлена під підпис 12.10.2010р., де в пункті 4 вказано, що начальник відділу відповідно до діючого законодавства України та в межах, ним визначених, несе: адміністративну, дисциплінарну і матеріальну відповідальність (а.с. 5 - копія посадової інструкції). 23.01.2013р. [PERSON] уклала від імені ТДВ «СТ ДВ «Глобус» договір ДМС- 000281 медичного страхування з [PERSON] (а.с. 6-10 - копія договору), у зв*язку із укладенням якого отримала від страхувальника страховий платіж в сумі 6 750 грн., про що розписалась на рахунку №00-17-00-02241/2 від 24.01.2013р. (а.с. 12 - копія рахунку) і підтверджується заявою від 06.12.2013р. страхувальника [PERSON] (а.с. 11 - копія заяви). Відповідно до довідки головного бухгалтера ТДВ «СТДВ «Глобус» Данко Л.П., дата якої зазначена лише в інформації про виконавця цієї довідки як 29.01.2014р., в якій зазначено про те, що за динами бухгалтерського обліку ТДВ «СТ ДВ «Глобус» страхові платежі по договору ДМС №000281 від 23.01.2013р. (страхувальник [PERSON].) на поточний рахунок або в касу Товариства не надходили (а.с. 13 - копія довідки). На підставі наказу №0999-К-13 від 05.11.2013р. [PERSON] звільнена і займаної посади з 15.11.2013р. на підставі ст.38 КЗпП України - за власним бажанням (а.с. 14 - копія наказу) і звільненню відповідачки передувала інвентаризація матеріальних цінностей та документів СК «Глобус», що були надані [PERSON] для здійснення роботи, про що 15.11.2013р. складено комісійний акт, з якого вбачається, що будь-яких претензій в тому числі матеріальних до [PERSON] за результатами інвентаризації не виявлено і надано згоду на її звільнення (а.с. 55 - копія акту, а.с. 56 - копія складу комісії, а.с. 57 - копія акту про відмову від ознайомлення з документами під розпис). 08.04.2014р. позивач звернувся до відповідачки з письмовою вимогою про повернення коштів (а.с. 15-16 - копія вимоги), на яку [PERSON] надала відповідь (а.с. 17 - копія). За клопотанням представника відповідачки у позивача були витребувані балансові дані за спірний період 2013р. (а.с. 45-54 - копії), з яких вбачають загальні суми бухгалтерської звітності ТДВ «СТ ДВ «Глобус» і відсутні відомості щодо недостачі в спірній сумі 6 750 грн. Представник відповідачки на підтвердження виникнення 18.04.2013р. страхового випадку зі страхувальником [PERSON] надала суду медичну довідку про захворювання [PERSON], видану лікувально-діагностичним центром ТОВ «Хелсі Енд Хепі» (а.с. 64 - копія довідки). Відмовляючи в позові, суд виходив з наступного. Правовою підставою позову зазначено ст.130, пункт 3) частини 1 ст.134 КЗпП України. Згідно частини 1 ст.130 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, спричинену підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов*язків. Відповідно до пункту 3) частини 1 ст.134 КЗпП України, у відповідності до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність в повному розмірі шкоди, спричиненої з їх вини підприємству, установі, організації у випадку, якщо шкода спричинена діями працівника, що містять ознаки кримінально-карного діяння. В обґрунтування позовних вимог щодо спричинення відповідачкою позивачу матеріальної шкоди на суму 6 750 грн. є довідка головного бухгалтера ТДВ «СТДВ «Глобус» Данко Л.П., дата якої зазначена лише в інформації про виконавця цієї довідки як 29.01.2014р., в якій зазначено про те, що за динами бухгалтерського обліку ТДВ «СТ ДВ «Глобус» страхові платежі по договору ДМС №000281 від 23.01.2013р. (страхувальник [PERSON].) на поточний рахунок або в касу Товариства не надходили, копія якої є в матеріалах справи. Інших належних і допустимих доказів про не надходження на рахунки і до каси ТДВ «СТ ДВ «Глобус» страхового внеску страхувальника [PERSON] в сумі 6 750 грн., суду не надано. Натомість, в матеріалах справи є акт інвентаризації матеріальних цінностей та документів від 15.11.2013р., яка мала місце у зв*язку зі звільненням [PERSON] цієї ж дати за власним бажанням, з якого вбачається, що матеріальні або інші претензії до відповідачки відсутні. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв*язку, суд приходить до висновку, що зібраними в судовому засіданні доказами позовні вимоги не встановлені, а тому задоволенню не підлягають по суті у вз*язку із недоведеністю. Крім цього, частина 3 ст.233 КЗпП України визначає, що для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду з питання стягнення із працівника матеріального збитку, спричиненого підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з часу виявлення спричиненої працівником шкоди. У відповідності до ст.234 КЗпП України, у випадку пропуску з поважних причин строків, встановлених статтею 233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський або міськрайонний суд може поновити ці строки. В даному випадку, як встановлено судом, договір ДМС-000281 медичного страхування між ТДВ СТДВ «Глобус» і [PERSON] було укладено 23.01.2013р., а кошти в сумі 6 750 грн. страхового внеску за ним отримані відповідачкою 24.01.2013р. При цьому, позивач не вказує, коли ним було виявлено факт не перерахування вказаних коштів на рахунок або в касу Товариства, оскільки з даним позовом позивач звернувся лише 23.06.2014р., тобто, з пропуском річного строку позовної давності, визначеного частиною 3 ст.233 КЗпП України та не зазначає причин його пропуску.

Outcome: dismissed