Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

Судом встановлено, що 03.11. 2015 року між позивачем та ФОП було укладено Договір на виготовлення та покупку [PERSON] вбудованої шафи, вартістю 9 360 грн. 00 коп., згідно з робочими (ескізами), які є невід`ємною частиною даного Договору а.с. 3-4. В день укладання договору позивач сплатила повну вартість покупки: 3 000 грн. готівкою, на суму 6 360, 00 грн., було укладено договір з ПАТ «УкрСиббанк» про надання споживчого кредиту а.с. 5. 17.12.2015 р. позивач направила претензію відповідачу щодо неналежного виконання умов договору, за адресою відповідача, зазначеною в договорі від 03.11.2015 р., в якій зазначила підстави не підписання нею акту здачі-приймання продукції, оскільки встановлена шафа не відповідала умовам договору а.с. 6-7. Правовідносини між сторонами регулюються ст.655 ЦК України згідно норм якої - за договором купівлі-продажу одна сторона /продавець/ передає, або зобов`язується передати майно у власність другій стороні /покупцеві/, а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ст.ст.526 - 527, 530, 610-611 ЦК України - зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог актів цивільного законодавства, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватися належним чином, згідно з умовами договору і вимогами вищезазначеного Кодексу. Згідно ч.2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно з ч.1 ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.8 ч.2 п.1 Закону України «Про захист прав споживачів» - у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагатии від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми. Згідно з ст. 1 п.12 зазначеного Закону під істотним недоліком слід розуміти недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника, після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: він взагалі не може бути усунений, його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів, він робить товар суттєво іншим, ніж передбаченого договором. З аналізу зазначених норм слідує, що в даному випадку договірних відносин позивач [PERSON] повинна була довести в суді: 1.Невідповідність придбаного товару умовам укладеного договору. 2.Істотність недоліків придбаного товару як підстав для розірвання договору, та повернення сплачених коштів. 3.Порушення прав споживача, як підставу для стягнення моральної шкоди. В позовній заяві позиції 1 та 2 позову, позивач [PERSON] вказує на істотні недоліки поставленого за Договором товару, скорочено це: -двері шафи повинні були кріпитися до стелі та підлоги квартири, а не до шафи; - у шафі відсутнє дно розміром 1200Х400 см., а дно розміром 700Х400см. повністю не закриває ревізійний люк теплої підлоги кімнати; Проводячи аналіз наданих позивачем доказів, то Договір між сторонами зокрема п.п.1.1-2.4 які регулюють предмет договору містить тільки найменування товару «вбудована шафа», а комплектність продукції повинна відповідати робочим кресленням (ескізу) який є невід`ємною частиною договору. Згідно робочого креслення а.с.4, яке не підписано сторонами, але надано позивачем як доказ на підтвердження недоліків, то в цьому кресленні відсутня інформація про розмір дверей, спосіб кріплення цих дверей, чіткий розмір дна шафи по ширині та довжині, співставлення шафи з іншими елементами квартири позивача (підлогою, стелею, люком підлоги та ін.). Відповідно до ст.12 ч.3 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.77, 79 ЦПК України - належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Договір та креслення, це всі докази, які позивач [PERSON] надала суду як докази на обґрунтування заявленого позову, та позивач вважала їх достатніми без застосування спеціальних знань в галузі техніки, для вирішення спору судом. Таким чином, на думку суду, позивач не надала суду належних та достовірних доказів, які б підтверджували дійсні обставини справи, а саме: яка саме шафа була поставлена та виготовлена ФОП, чи відповідає виготовлена шафа наданому ескізу, чи має виготовлений товар недоліки, чи є вказані недоліки істотними для повернення сплаченої вартості товару. Оскільки позивач не довела належними доказами порушення своїх прав як споживача товару та спослуги, то в задоволенні позову про розірвання договору, стягнення сплаченої за договором суми та моральної шкоди слід відмовити. Оскільки позивач зв`ялена від сплати судового збору, а в задоволенні позову відмовлено, то судовий збір в сумі 1536,80 грн. слід компенсувати за рахунок держави.

Outcome: dismissed