Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» звернулося до суду з вищевказаним позовом, який мотивує тим, що 29 січня 2014 року між ПАТ «Альфа Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №500928559, відповідно до умов якого останньому було надано кредит у сумі 29850,82 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом, неустойки та інших передбачених платежів в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та Графіком погашення кредиту. 30 вересня 2014 року між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «Дата [PERSON]» укладено Договір факторингу з подальшими змінами і доповненнями. 08 грудня 2014 року у відповідності до Додаткової угоди №2 до Договору факторингу від 30 вересня 2014 року доповнено перелік кредитних договорів, що відступаються. Отже, внаслідок укладення вказаного договору відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Дата [PERSON]» набуло статусу нового кредитора за договором №500928559 від 29 січня 2014 року, позичальником згідно якого є [PERSON] Оскільки відповідач у порушення умов кредитного договору свої зобовязання належним чином не виконав, у нього станом на 10 серпня 2015 року виникла заборгованість у загальному розмірі 41416,16 грн., з яких: 29850,82 грн. заборгованість за кредитом, 2147,91 грн. заборгованість за відсотками, 7617,43 грн. заборгованість по комісії, 1800,00 грн. штраф за останній рік, тому позивач просить стягнути таку у судовому порядку. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявився, подав заяву, у якій просить розглядати справу без його присутності на підставі наявних доказів та матеріалів, позов підтримує в повній мірі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не зявився, хоча про час і місце такого повідомлявся належним чином, причину неявки не повідомив, а тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що 29 січня 2014 року між публічним акціонерним товариством «Альфа Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №500928559, згідно якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 29850,82 грн. з фіксованою процентною ставкою за користування кредитом у розмірі 15,99% річних (а. с. 5 7, 8, 9). Також встановлено, що 30 вересня 2014 року між публічним акціонерним товариством «Альфа Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» було укладено договір факторингу з подальшими змінами і доповненнями, згідно якого товариство з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» передало кошти в розпорядження публічного акціонерного товариства «Альфа Банк», а публічне акціонерне товариство «Альфа Банк» відступило товариству з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, перелік яких міститься в Додатку №1 до договору, у тому числі і до боржника [PERSON] за кредитним договором №500928559 від 29 січня 2014 року (а. с. 15 17, 18 19). Крім цього встановлено, що [PERSON] порушив взяті на себе зобовязання, у звязку з чим у такого станом на 10 серпня 2015 року виникла заборгованість у загальному розмірі 41416,16 грн., з яких: 29850,82 грн. заборгованість за кредитом, 2147,91 грн. заборгованість за відсотками, 7617,43 грн. заборгованість по комісії, 1800,00 грн. штраф за останній рік (а. с. 12). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно абз. «а», «б» п. 13 кредитного договору №500928559 від 29 січня 2014 року позичальник зобовязується повертати отриманий кредит, сплачувати проценти за його користування та/або інші платежі за цим договором, у порядку, визначеному договором; у разі повного або часткового прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів за користування ним та/або комісій, якщо сплата комісій, якщо сплата комісій передбачена Розділом №1 цього договору та/або інших платежів за договором сплатити банку штраф у розмірі 50,00 гривень за кожне допущене прострочення платежу, що триває від одного до чотирьох календарних днів (включно) з моменту виникнення прострочення платежу. При цьому у випадку, якщо прострочення платежу триває 5 (пять) і більше календарних днів, додатково до визначеного штрафу позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 150,00 гривень за кожний випадок допущеного прострочення платежу. Статтею 1050 ЦК України передбачено наслідки порушення договору позичальником, зокрема, якщо він своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Отже, враховуючи те, що [PERSON] не виконує взяті на себе зобовязання за кредитним договором №500928559 від 29 січня 2014 року, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою. Також з відповідача підлягають стягненню сплачені позивачем судові витрати, що відповідає положенням ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved