Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-30 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 12 березня 2018 року відповідач подав до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» заяву №8232508816 на отримання кредиту, підписанням якої підтвердив згоду, що ця заява разом з умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» становлять кредитний договір між ТОВ «ФК «ЦФР» та відповідачем, як позичальником, а також, що отримав примірник кредитного договору та погодився отримати шляхом роздрукування з веб-сайту кредитодавця www.kreditmarket.ua умови отримання кредитів від ТОВ «ФК «ЦФР». 09 грудня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір відступлення права вимоги №20191209, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЦФР» передає ТОВ «ФК ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «ЦФР» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «ФК\~«ЦФР» і\~боржниками. Згідно п.1.2. договору відступлення прав вимоги, внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором, ТОВ «ФК «ЄАПБ» заміняє ТОВ «ФК «ЦФР» у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказані у Реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог ТОВ «ФК «ЦФР» за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами. Відповідно до Реєстру боржників за кредитними договорами, укладеними між позичальником та ТОВ «ФК«ЦФР», Додатку № 1 до договору відступлення прав вимоги №20191209 від 09 грудня 2019 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 26399,79 грн., з яких: 10800,24 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1992,78 грн. - сума заборгованості за відсотками; 7729,34 грн. - сума заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом); 5877,43 грн. - сума заборгованості за пенею. Згідно п.6.2.3. договору відступлення прав вимоги, права вимоги переходять до ТОВ «ФК «ЄАПБ» з моменту підписання сторонами цього договору, після чого ТОВ «ФК «ЄАПБ» стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості. При цьому виконання ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «ФК «ЦФР» умов, що визначені цим пунктом, є необхідною та достатньою підставою для оформлення відступлення права вимоги. Додаткового оформлення відступлення права вимоги у цих випадках не вимагається. Відповідно до п.3.1. договору відступлення прав вимоги, ТОВ «ФК «ЦФР» гарантує, що йому належить право вимоги за портфелем заборгованості до боржників, зазначених у Реєстрі боржників. На виконання п.6.6. договору відступлення прав вимоги, згідно вимог ст.ст.512-514, 516 ЦК України, на адресу відповідача, зазначену у кредитному договорі, простою кореспонденцією через відділення «Укрпошти» від імені ТОВ «ФК «ЦФР» направлено повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 8232508816\~від 12\~березня 2018\~року, в розмірі 26399,79 грн. та судовий збір в розмірі 2270,00 грн. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав та надав відзив на позовну заяву, в якому прохав суд частково задовольнити позовні вимоги, а саме відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення з нього на користь позивача заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом) в розмірі 7729,34 грн. та здійснити розподіл судових витрат по справі пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В обґрунтування відзиву зазначив, що 09 грудня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Центр фінансових рішень» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір відступлення права вимоги № 20191209, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЦФР» передає ТОВ «ФК ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «ЦФР» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між кредитором та боржниками про що свідчить додаток до позовної заяви. Також, відповідно до доданих до позовної заяви додатків, на його адресу ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень», за вих. № 003722989 від 23.12.2019 р. направлялось повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та повідомлення про включення його персональних даних до бази персональних даних з вимогою сплатити загальну суму заборгованості у розмірі 26399,79 грн. за реквізитами ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», але він зазначені повідомлення не отримував. Крім того, самим позивачем не додано до матеріалів справи будь-якого документу про підтвердження вручення йому зазначених повідомлень. Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та позивачем грубо порушено вимоги ч.1 ст.18, ч.1 ст.25 ЗУ «Про споживче кредитування» - не повідомлено його як споживача у спосіб, визначений ч.1 ст.25 цього Закону та передбачений договором про споживчий кредит, про факт та про передачу персональних даних споживача, а також не надано інформації про нового кредитора (найменування, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, місцезнаходження, інформації для здійснення зв`язку - номер телефону, адресу, адресу електронної пошти). Зазначений обов`язок зберігається за новим кредитором у разі подальшого відступлення права вимоги за відповідним договором. При цьому, відповідно до п.3 ч.1 ст.25 ЗУ «Про споживче кредитування» поштові відправлення повинні були надсилатись йому позивачем із позначкою «Вручити особисто» за місцем проживання чи перебування або за місцем його роботи, але позивач навіть в своєму позові зазначає, що на його адресу простою кореспонденцією через відділення «Укрпошти», від імені ТО «ФК «ЄАПБ» направлялось повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ», в підтвердження додаючи копії зазначених повідомлень. Позивачем, окрім зазначеного вище, не було надано доказу переходу до нового кредитора прав у зобов`язані. За таких обставин відповідно до норм ч.2 ст.517 ЦК України. Він має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Саме зазначені порушення призвели до відсутності у нього інформації про укладення договору відступлення прав вимоги № 20191209, на який посилається у своєму позові позивач, а також до грубого порушення його прав. Щодо вимоги та нарахування позивачем суми заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом). В своїй позовній заяві позивач просить стягнути з нього суму заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом) з чим він повністю не згоден за наступних підстав. Особливості врегулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені зокрема ЗУ «Про захист прав споживачів». Нормами ч.1-3, 5, 7 ст.18 ЗУ «Про захист прав споживачів» визначено, що продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Несправедливими є, зокрема, умови договору про Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Отже, аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними. В свою чергу, відповідно до ч.8 ст.18 ЗУ «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача. Враховуючи викладене, вважає, що у позивача відсутні правові підстави для стягнення з нього суми за платою за управління кредитом в розмірі 7729,34 гривень. У судове засідання 31 серпня 2021 року позивач [PERSON] не з`явився, у відзиві на позовну заяву прохав суд розглядати справу за його відсутності. Представником позивача було надано суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якому він прохав суд залишити без розгляду відзив на позовну заяву поданий відповідачем [PERSON] та задовольнити первинні позовні вимоги у повному обсязі. В обґрунтування відповіді на відзив зазначив, що 12.03.2018 року [PERSON] подав до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» заяву №8232508816 від 12.03.2018 року на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР», підписанням якої підтвердив згоду, що ця заява разом з умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» становлять кредитний договір між ТОВ «ФК «ЦФР» та ним, як позичальником, а також, що отримав примірник Кредитного договору та погодив отримати шляхом роздрукування з веб-сайту кредитодавця www.kreditmarket.ua умови отримання кредитів від ТОВ «ФК «ЦФР». Відповідно до Умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР», умови разом із заявою на отримання кредиту становлять кредитний договір. 09.12.2019 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та «ФК «ЄАПБ», укладено ДОГОВІР ВІДСТУПЛЕННЯ ПРАВ ВИМОГИ № 20191209, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «ЦФР» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «ЦФР» права грошової вимоги (Права Вимоги) до боржників за Кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «ФК «ЦФР» і боржниками (Портфель Заборгованості). Згідно п.1.2. Договору відступлення прав вимоги, внаслідок передачі (відступлення) Портфеля Заборгованості за цим Договором, ТОВ «ФК «ЄАПБ» заміняє ТОВ «ФК «ЦФР» у Кредитних Договорах, що входять до Портфеля Заборгованості та відповідно вказані у Реєстрі Боржників, та набуває прав грошових вимог ТОВ «ФК «ЦФР» за цими Кредитними договорами, включаючи право вимагати від Боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань Боржників за Кредитними договорами. Таким чином на підтвердження відступлення права грошової вимоги від ТОВ «ФК «ЦФР» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» по Кредитному договору № 8232508816 від 12.03.2018 року, до позовної заяви було додано належним чином засвідчений витяг з Договору відступлення права вимоги №20191209 від 09.12.2019 року. Відповідно до п.7.1. Договір відступлення прав вимоги, за придбання (відступлення) Прав Вимоги, Новий Кредитор сплачує Кредиторові 1 470 785,14 грн. (один мільйон чотириста сімдесят тисяч сімсот вісімдесят п`ять гривень чотирнадцять копійок) без ПДВ. При цьому оплата Прав Вимоги, які підлягають відступленню згідно цього Договору, до кожного окремого боржника, визначається згідно з Додатку № 1 до даного Договору. Відповідно до п. 6.6. Договору про відступлення прав вимоги № 20191209 від 09.12.2019, укладеного між ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», новий Кредитор протягом 14 (чотирнадцяти) робочих днів з моменту Переходу до Нового Кредитора Права Вимоги готує повідомлення про відступлення Новому Кредиторові Права Вимоги (за формою згідно Додатку № 4 до цього Договору) та направляє їх у електронному вигляді Кредитору. Кредитор, після отримання від Нового кредитора письмових повідомлень забезпечує їх підписання повноважними представниками кредитора, скріплює печаткою Кредитора та повертає такі повідомлення Новому Кредиторові не пізніше п`ятого робочого дня з дня їх отримання від Нового Кредитора, для забезпечення їх подальшого направлення (вручення) Боржникам. Новий Кредитор зобов`язується самостійно (без участі Кредитора) забезпечити надіслання від імені Кредитора письмових повідомлень про відступлення Новому Кредитору Прав Вимог простою кореспонденцією через відділення УКРПОШТИ або за допомогою інших компаній, які займаються адресною доставкою кореспонденції. Разом із повідомленням, отриманим від Кредитора, Новий Кредитор має право направити Боржнику будь-яке повідомлення, претензію, вимогу тощо адресовані від свого імені. На виконання вимог цивільного законодавства України та Договору про відступлення прав вимоги, на адресу відповідача, що зазначена у кредитному договорі, простою кореспонденцією через відділення пошти були надіслані підписані та належним чином засвідчені Повідомлення за вих. № 003722989 від 23.12.2019 (від імені ТОВ «ФК «ЦФР») та Повідомлення за Вих. № 003722989-1 від 23.12.2019 про відступлення права вимоги заборгованості по Кредитному договору № 8232508816 від 12 березня 2018 р. та включення його персональних даних до бази персональних даних (від імені ТОВ «ФК «ЄАПБ») разом з вимогою про погашення загальної суми боргу по кредитному договору. При цьому, звертає увагу суду, що в законодавстві України не передбачено обов`язку нового кредитора мати письмове підтвердження відправлення чи отримання боржником повідомлення про відступлення права вимоги. Відповідач надалі ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань, порушуючи при цьому умови Кредитного договору №8232508816 та цивільне законодавство України в цілому. Кредитний договір № 8232508816 від 12.03.2018, укладений між ТОВ «ФК «ЦФР» та [PERSON] за своєю формою і змістом відповідають вимогам діючого цивільного законодавства. Відповідач, будучи вільним в укладенні кредитного договору, виборі контрагента та визначенні умов вище зазначеного кредитного договору, погодився з умовами кредитного договору та додатками до нього, був обізнаний з положеннями ЗУ «Про захист прав споживачів». Також, відповідно до положень Кредитного договору № 8232508816 від 12.03.2018, позичальник ознайомився з кредитним договором до його укладення і згоден з усіма його умовами; свій примірник цієї заяви отримав, умови отримання кредитів від ТОВ «ФК «ЦФР» згоден отримати шляхом роздрукування з веб-сайта кредитодавця www.kreditmarket.ua. Цей факт є додатковим доказом тієї обставини, що позичальник чітко усвідомлював яку саме загальну суму він повинен сплатити для погашення кредиту. Крім того, звертає увагу суду на факт, що інформація стосовно щомісячної плати за кредитним договором була доведена до відома позичальника, що підтверджується змістом підписаного ним Кредитного договору № 8232508816 від 12.03.2018 року, згідно з яким підписання свідчить про те, що [PERSON] з всіма Умовами ознайомлений та погоджується, перед підписанням повідомлено у встановленій законом формі про всі умови, передбачені ч.2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12.07.2001 №2664- III, ч.2 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 р. №1023-ХІІ, та їх змістом, а також про всі інші умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Ніяких застережень або зауважень з боку позичальника, щодо неповного розуміння або незгоди з умовами договору під час його підписання, не подано. Укладеним кредитним договором №8232508816 від 12.03.2018 року передбачені всі фінансові зобов`язання позичальника, тобто до відома відповідача у необхідному обсязі була доведена передбачена законом інформація щодо умов кредитування. Така форма витрат, як щомісячна плата за кредитом існує, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами. Отже, у даному випадку щомісячна плата за кредитом визначена у конкретному грошовому виразі, а не формулою зі змінними величинами. Крім того, у кредитному договорі № 8232508816 від 12.03.2018 року, який підписаний сторонами, існує умова сплати позичальником протягом 18 місяців річної відсоткової ставки в розмірі 11,99 % річних та щомісячна плата за кредитом 3,49 % від суми кредиту, що становить 418,80 грн. Відповідно до графіку платежів до кредитного договору, який теж підписаний сторонами договору, позичальник щомісячно повинен сплачувати загальну суму щомісячного платежу, яка включає в себе частину кредиту, що підлягає поверненню плата за річною відсотковою ставкою та щомісячна плата за кредитом. За загальноприйнятими правилами, які базуються на матеріальних нормах права, у кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов`язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту. Отже, поняття «щомісячна плата за кредитом» та поняття «проценти» є тотожними. Крім того, кредитний договір № 8232508816 від 12.03.2018 року містить інформацію як про суму кредиту, так і про детальний розпис його сукупної вартості, дату укладення правочину та процентну ставку, окрім того містять всі істотні умови передбачені законодавством України, Відповідач був ознайомлений зі всіма істотними умовами кредитного договору, що підтверджується його підписом в договорі. Отже, Кредитний договір № 8232508816 від 12.03.2018 року підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі. Відповідач на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов кредитного договору та в подальшому прийняв надані кредитором кредитні кошти. Таким чином, дії відповідача щодо оспорювання нарахованої заборгованості в частині щомісячної плати за кредитом через три роки після його укладення є нічим іншим, як намаганням позичальника уникнути належного виконання взятих на себе зобов`язань. Належних та допустимих доказів на спростування невірного нарахування плати за кредитом, відсотків, пені та за основною сумою боргу по кредитному договору № 8232508816 від 12.03.2018 року відповідачем не надано, а тому посилання на порушення вимог Закону України «Про захист прав споживачів» є необґрунтованими та безпідставними. У судове засідання представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не з`явився, у відповіді на відзив прохав суд розглядати справу за його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 12 березня 2018 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 8232508816. Відповідно до п.4 кредитного договору, відповідач отримав кредит у розмірі 12000,00 грн. на будь-які законні цілі, на строк 18 місяців, безготівковим шляхом. Пунктом 5 кредитного договору передбачено, що позичальник повинен сплатити ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» щомісячні відсотки за користування кредитом у розмірі 3,49 та річні відсотки у розмірі 11,99. Згідно п.7 кредитного договору у разі прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за кредитним договором, позичальник повинен сплатити ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» пеню у розмірі подвійної ставки НБУ, що діяла у період за який сплачується пеня, але не більше 15% від суми прострочення, - за прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів. Крім того, у разі тривалого прострочення позичальником зобов`язань за кредитним договором, позичальник за кожний календарний місяць, протягом якого було допущене таке прострочення, сплачує неустойку: у разі прострочення від 7 до 30 днів включно 100,00 грн; у разі прострочення від 31 дня до 60 днів включно 150,00 грн.; у разі прострочення від 61 дня до 90 днів включно 250,00 грн.; у разі прострочення понад 90 днів 350,00 грн. Відповідно до паспорту кредиту від ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» №2508816 становить 20767 гривень 98 копійок. ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» повністю виконало свої зобов`язання за кредитним договором №8232508816 від 12 березня 2018 року та надалі відповідачу кредит на умовах передбачених договором, відповідач кредит отримав, але свої зобов`язання щодо повернення грошових коштів не виконав, в результаті чого виникла заборгованості за кредитним договором згідно розрахунку позивача у сумі 26399,79 грн., з яких: 10800,24 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 1992,78 грн. сума заборгованості за відсотками; 7729,34 грн. сума заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом); 5877,43 грн. сума заборгованості за пенею. 09 грудня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір відступлення права вимоги №20191209, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЦФР» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «ЦФР» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників, в тому числі за кредитним договором №8232508816. Відповідно до реєстру боржників до договору відступлення права вимоги №20191209 від 09 грудня 2019 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №8232508816 станом на 09 грудня 2019 року в сумі 26399,79 грн., з яких: 10800,24 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1992,78 грн. - сума заборгованості за відсотками; 7729,34 грн. - сума заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом); 5877,43 грн. - сума заборгованості за пенею. На адресу відповідача, зазначену в Кредитному договорі, від імені ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» направлено повідомлення вих. 003722989 від 23.12.2019 року про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Крім того, на адресу відповідача було направлено повідомлення вих. 003722989-1 від 23.12.2019 року про відступлення права вимоги по кредитному договору №8232508816 від 12 березня 2018 року та включення його персональних даних до бази персональних даних з вимогою сплатити загальну суму заборгованості у розмірі 26399,79 грн. за реквізитами ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Таким чином, відповідач [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитними договорами №8232508816 від 12 березня 2018 року в сумі 26399,79 грн. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 1 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Тобто, зобов`язання з надання кредиту, його повернення та сплати процентів є основним, а зобов`язання зі сплати штрафу та пені є додатковим до основного. Позивач обов`язки за умовами договору виконав, надавши кредитні кошти відповідачеві. Останній зобов`язався за договором повертати кредит з процентами періодичними платежами впродовж 18 місяців до 12 вересня 2019 року. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Як вбачається з відзиву на позовну заяву відповідача [PERSON] , останній фактично визнає заборгованість за вищезазначеним кредитним договором в сумі 18670,45 грн., з яких: 10800,24 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 1992,78 грн. заборгованість за відсотками; 5877,43 грн. заборгованість за пенею, тому суд приходить до висновку про стягнення зазначеної заборгованості з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Щодо вимог про стягнення щомісячних процентів (плати за управління кредитом) в розмірі 7729,34 грн., яка не визнається відповідачем, суд зазначає наступне. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України). Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09 грудня 2019 року, справа № 524/5152/15-ц, провадження № 61-8862сво18, дійшов висновку, що виходячи із принципів справедливості, добросовісності на позичальника не може бути покладено обов`язок сплачувати платежі за послуги, які ним фактично не замовлялись і які банком фактично не надавались, а встановлення платежів за такі послуги було заборонено нормативно-правовими актами. Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09 грудня 2019 року, справа № 524/5152/15-ц, провадження № 61-8862сво18, дійшов висновку, що умова договору про сплату комісії за користування кредитом є нікчемною. Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 26 березня 2021 року у справі №761/37610/17. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача щомісячних відсотків (плата за управління кредитом) в розмірі 7729,34 грн. Стосовно вимог відповідача щодо врахування понесених ним витрат на правничу допомогу та здійснення розподілу витрат по справі пропорційно розміру задоволених позовних вимог суд зазначає наступне. Умовами відшкодування судових витрат є дотримання законодавчих формальностей їх заявлення, надання всіх підтвердних документів та дотримання співмірності витрат обставинам справи. Для відшкодування понесених судових витрат сторона повинна виконати всі законодавчі вимоги: подати разом із першою заявою по суті спору попередній розрахунок судових витрат (за винятком адміністративного судочинства), подати клопотання про відшкодування витрат до закінчення судових дебатів або ж завчасно подати заяву про те, що судові витрати будуть заявлені протягом п`яти днів після винесення рішення (у такому разі суд прийме додаткове рішення щодо розподілу судових витрат). У самій заяві про відшкодування судових витрат потрібно докладно описати розрахунки витрат, перелік послуг адвоката і вартість кожної з них. Якщо договором з адвокатом передбачено погодинну оплату, слід указувати конкретну кількість часу, який було витрачено на кожну дію адвоката. Верховний Суд у постанові від\~23.11.2020\~року у\~справі №638/7748/18 зазначив, що неподання стороною, на користь якої ухвалено судове рішення, розрахунку, детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу за кожним із видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги, позбавляє іншу сторону можливості спростовувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківській документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем [PERSON] на підтвердження витрат на правничу допомогу, було надано протокол №2 узгодження розміру гонорару за надання правової допомоги від 03 квітня 2021 року, з якого неможливо встановити перелік наданих послуг та фіксований розмір гонорару адвоката, а також види виконаних адвокатом робіт та здійснених ним витрат часу за кожним із видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги, тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вимог відповідача щодо врахування понесених ним витрат на правничу допомогу та здійснення розподілу витрат по справі пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог за подання до суду позовної вимоги майнового характеру юридичною особою з ціною позову 26399,79 грн. у розмірі 1605 грн. 39 коп. (18670,45 грн. : 26399,79 грн. х 2270). В задоволенні решти позовних вимог відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial