Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.11.1996 року і від спільного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Позивач звернулася з позовом у суд про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, посилаючись на те, що спільне життя у них не склалось, оскільки в них відсутнє взаєморозуміння, відповідач ображає її, влаштовує сварки, застосовує фізичну силу, чому вони припинили сімейні відносини, їх сім'я розпалась і примирення між ними неможливе. В судовому засіданні 29.07.2016 року позивач позов підтримала, покликаючись на мотиви такого та доповнила, що відповідач зловживає спиртним, веде себе неадекватно, агресивно по відношенню до неї і дітей, вони з відповідачем проживають разом, однак вона втратила до чоловіка почуття любові і поваги, будь-які підстави для збереження сім'ї відсутні, вона наполягає на розірванні шлюбу і просить позов задовольнити. В судовому засіданні 29.07.2016 року відповідач заперечив проти розірвання шлюбу, зазначив, що любить свою сім'ю, вважає, що шлюб може бути збережений. Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 29.07.2016 року провадження у справі зупинялось на два місяці у зв'язку з необхідністю надання сторонам строку для примирення. Позивач 05.10.2016 року у судовому засіданні позов підтримала, підтвердила обставини, на які посилається, відмітила, що під час строку для примирення, який надавався судом, налагодити сімейні відносини не вдалося. Просила суд задовольнити позовні вимоги та розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання 05.10.2016 року, будучи належним чином повідомленим про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав і про причини своєї неявки суд не повідомив. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Як встановлено судом та доведено матеріалами справи, сторони уклали шлюб 21.11.1996 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому, актовий запис № 2454 (а.с.4), і від спільного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO] (а.с.6, 7). Також встановлено, що сторони не ведуть спільного господарства, припинили сімейні стосунки. З урахуванням фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову, наведене свідчить про те, що розлад у відносинах сторін носить стійкий характер і продовжується тривалий час, що призвело до втрати почуття любові та перспектив налагодження стосунків немає. Суд намагався зберегти сім'ю сторін, надавав їм термін для примирення, проте вони не помирилися, позивач категорично примиритись не бажає, наполягає на розірванні шлюбу, що свідчить про те, що вона втратила до відповідача довіру та хороші почуття. Наведене дає підстави для висновку про те, що подальше проживання та збереження сім'ї [PERSON] неможливе, тому суд приходить до переконання, що шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому на користь позивача підлягають стягненню з відповідача 551,20 грн. судового збору, сплаченого позивачем (а.с.1).

Outcome: approved