Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 13 лютого 2010 року у Шевченківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис /№37/. В сім'ї у шлюбі народилась донька - [PERSON], [INFO]. Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, покликаючись на те, що з вересня 2011 року сімейні відносини між сторонами різко погіршились, вони перестали розуміти одне одного, стали чужими людьми і з того часу проживають окремо. Відповідач не цікавиться життям позивачки, протягом трьох років вони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, спільний сімейний бюджет у них відсутній. Зважаючи на те, що подружні відносини між сторонами припинились, відповідач не виявляє ініціативи на їх відновлення, позивачка втратила до відповідача почуття любові, [PERSON] просить шлюб розірвати. Спір з приводу поділу спільного майна відсутній. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачкою, проти чого відповідач не заперечує. Крім того, з метою матеріального забезпечення та утримання неповнолітньої доньки просить суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1500 грн з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю, пояснення дала аналогічні викладеним у позовній заяві, просить позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, в частині стягнення аліментів на утримання дитини просить зменшити розмір аліментів, посилаючись на те, що перебуває у скрутному матеріальному становищі, так як він не має регулярного та стабільного доходу та є тимчасово непрацюючим. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 13 лютого 2010 року у Шевченківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис /№37/ про що вбачається з свідоцтва про одруження /а.с.2/. Згідно ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, оскільки з вересня 2011 року сімейні відносини між сторонами різко погіршились, вони перестали розуміти одне одного, стали чужими людьми і з того часу проживають окремо. Суд приходить до висновку, що немає підстав для подальшого збереження їх шлюбу, у зв'язку з чим такий доцільно розірвати. Як вбачається зі свідоцтва про народження, сторони є батьками [PERSON], [INFO] /а.с.5/. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Чинне законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів (ст.7 ч.8 СК України), а також зобов'язує дотримуватись засад рівності їх прав щодо батьків (142 цього ж кодексу) та справедливості у врегулюванні сімейних відносин (ст.7 ч.9 СК України). Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог та заперечень. Як вбачається з ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а тому такі слід стягувати з дня звернення позивачки до суду та допустити негайне виконання у межах одномісячного сукупного платежу аліментів на дитину. При визначенні розміру аліментного забезпечення суд, вирішуючи справу у межах заявлених вимог (ст.11 ЦПК України), та відповідно до вимог ст.182 СК України враховує стан здоров'я дитини, нормальний стан здоров'я та матеріальне становище як платника, так і одержувача аліментів. Суд приходить до переконання, що майнове становище відповідача дозволяє сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 950 грн , але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення позивачки до суду і до досягнення дитиною повноліття, оскільки відповідач перебуває у скрутному матеріальному становищі, так як він не має регулярного та стабільного доходу та є тимчасово непрацюючим . Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів від сплати судових витрат звільнена законом, з відповідача необхідно стягнути 243,60 грн. судового збору в дохід держави. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦК України рішення в частині виплати аліментів на утримання дитини та на утримання дружини у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Outcome: approved