Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

ТОВ «Дата [PERSON]» м. Київ звернулося до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнення судового збору, мотивуючи вимоги тим, що 30.09.2014р. між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата [PERSON]» було укладено Договір факторингу з подальшими змінами і доповненнями. 08.12.2014р., відповідно до Додаткової угоди № 2 до Договору факторингу від 30.09.2014р., доповнено перелік кредитних договорів, що відступаються і, внаслідок укладення вказаних договорів, 08.12.2014р. відбулася заміна кредитора, а саме TOB «Дата [PERSON]» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором №500418504 від 03.10.2013р. позичальником згідно якого є відповідач [PERSON], який відповідно до умов вищевказаного договору отримав кредит у розмірі 29928,19грн. на строк з 03.10.2013р. до 04.10.2016р. зі сплатою відсотків за користування кредитом, неустойок та інших платежів згідно умов договору та Графіку погашення кредиту. ПАТ «Альфа-Банк» свої зобовязання за Договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач [PERSON] не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості відповідно до умов договору, у звязку із чим станом на 24.05.2016р. має прострочену заборгованість перед позивачем у загальній сумі 65739,83грн., яка складається з наступного: 29928,19грн. - заборгованість за кредитом, 10250,74грн. заборгованість за відсотками, 23160,90грн. заборгованість по комісії, 2400грн. штраф. Тому, ТОВ «Дата [PERSON]» м. Київ звернулось до суду з позовом і просить стягнути з відповідача [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 65739,83грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 1378грн.. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи була сповіщена належним чином, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився , про дату, час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив. У звязку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалось. Оскільки представник позивача ТОВ «Дата [PERSON]» м. Київ [PERSON] в поданій до суду заяві не заперечувала проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, судом 18.10.2016р. на підставі ст.ст.224, 225 ЦПК України було винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи , суд прийшов до висновку , що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленихдоговором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. З матеріалів справи вбачається, що 30.09.2014р. між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» укладено Договір факторингу з подальшими змінами і доповненнями. 08.12.2014р., відповідно до Додаткової угоди № 2 до Договору факторингу від 30.09.2014 року, доповнено перелік кредитних договорів, що відступаються. Відповідно до п. 1.1. вищевказаного договору, за цим договором Фактор (TOB «Дата [PERSON]») зобовязується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ПАТ «Альфа-Банк») за плату, а Клієнт зобовязується відступити Факторові свої права грошової вимоги до боржників за Кредитними договорами. Відповідно до п. 1.3. вищевказаного договору, право грошової вимоги вважається відступленим Фактору в день отримання Клієнтом грошових коштів від Фактора у строки та порядку, передбаченому п. 3.2. цього Договору, що підтверджується підписанням Акту прийому-передачі прав вимоги за формою, наведеною у Додатку 2 до цього Договору. Відповідно до копії кредитного договору №500418504 від 03.10.2013р. ПАТ «Альфа-Банк» в якості кредитора та [PERSON] в якості позичальника уклали договір, згідно із умовами якого позичальнику надається кредит у розмірі 29928,19грн. із процентною ставкою за користування кредитом у розмірі 14,99 % річних, дата остаточного повернення кредиту 04.10.2016р.. Згідно із п. 2.6 вищевказаного договору, платежі за договором здійснюються щомісячно, рівними частками у сумах та в терміни, в порядку та на умовах, які визначені договором та Графіком платежів, який є Додатком № 1 до договору. Відповідно до п. 3 вищевказаного договору, всі відносини між кредитором та позичальником, що виникають на підставі цього договору, регулюються Розділом 2 «Загальними умовами кредитування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк», які затверджені розпорядженням ПАТ «Альфа-Банк» № 2011 від 31.07.2013 року та є невідємною частиною договору. Згідно із п. 4 вищевказаного договору позичальник зобовязується у разі повного або часткового прострочення повернення Кредиту та/або сплати процентів за користування ним, та/або комісій, якщо сплата комісій передбачена Розділом 1 цього Договору, та/або інших платежів за Договором, сплата яких передбачена цим Договором (далі Прострочення платежу) сплатити Банку штраф у розмірі 50грн. за кожне допущене позичальником прострочення Платежу. Всі інші умови сплати штрафних санкцій за цим Договором, визначені Сторонами у Розділі № 2 цього Договору. З розрахунку заборгованості за кредитом вбачається, що банком на користь відповідача було надано суму кредиту у повному обсязі, проте відповідач станом на 24.05.2016р. порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість перед позивачем у загальній сумі 65 739,83 грн., яка складається з наступного: 29 928,19 грн. - заборгованість за кредитом, 10 250,74 грн. заборгованість за відсотками, 23 160,90 грн. заборгованість по комісії, 2 400, 00 штраф за останній календарний рік. Товариство з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» 19.05.2016р. засобами поштового звязку направило на адресу відповідача [PERSON], яка вказана у договорі кредиту, вимогу про повернення кредиту, в якій відповідачу повідомлялося про необхідність сплати суми простроченого платежу протягом 30 днів з дати отримання вимоги, але не пізніше 3 днів з моменту відправлення вимоги. Згідно із статтею 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Відповідно до розпорядження КМУ від 02 грудня 2015 р. № 1275-р м. Сєвєродонецьк Луганської області входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Враховуючи викладене, а також те, що станом на час розгляду справи відсутній Указ Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України, то суд вважає, що штраф за період з 14 квітня 2014 року, який був нарахований на суму заборгованості за кредитним договором, стягненню з відповідача не підлягає. Отже, суд робить висновок про те, що фіксована сума штрафу, яку просить стягнути позивач та яка почала нараховуватися відповідачу на суму заборгованості в період проведення антитерористичної операції, стягненню з відповідача не підлягає. Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє часткове підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та частково обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають, а тому суд вважає, що позов ТОВ «Дата [PERSON]» м. Київ до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає частковому задоволенню в загальній сумі 63339,83грн., яка складається за наступного: 29928,19грн. - заборгованість за кредитом, 10250,74грн. заборгованість за відсотками, 23160,90грн. заборгованість по комісії. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням № 18152 від 24.05.2016 року про сплату судового збору в сумі 1378,00грн. Враховуючи те, що позов задоволено частково, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 1327,70грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial