Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

Сторони з вересня місяця 2017 року до березня 2018 року проживали у незареєстрованому шлюбі та мають спільну малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Стверджуючи, що відповідач не приймає участі в утриманні дитини, позивач 17 жовтня 2018 року заявила до суду вимогу про стягнення із [PERSON] на її користь аліментів на доньку в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання до суду цього позову до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою від 17 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі і призначено підготовче засідання (а.с. 10). Ухвалою суду від 05 листопада 2018 року підготовче провадження закрито, а справу призначено до розгляду по суті (а.с. 20). Позивач у судове засідання не зявилася, попередньо подавши заяву (а.с. 24) про підтримання позовних вимог, про розгляд справи за її відсутності та про те, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. З урахуванням положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України судом ухвалено про розгляд справи за відсутності позивача. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив: З 02 вересня 2017 року він почав спільне проживання із [PERSON], але періодично вона проганяла його. У березні цього року він припинив стосунки із [PERSON], але \~ \~ \~ \~06 червня 2018 року у неї народилася дочка [PERSON]. Запис про батька дитини було вчинено за його заявою. Позивач не бажає, аби він приймав участь в спілкуванні з дитиною, проганяє його, вчиняючи при цьому протиправні дії. В той же час, він щотижня передає сторонніми людьми для дитини необхідні предмети гігієни, одягу та харчування. Однак, він не бажає сплачувати аліменти на користь позивача, оскільки впевнений, що вони не будуть використовуватися на користь дитини, а будуть витрачатися позивачем на розгульне життя та спиртні напої. Розглянувши справу, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає до задоволення у заявленому об`ємі з врахуванням наступного: Сторони з вересня 2017 року до березня 2018 року проживали разом у незареєстрованому шлюбі. Відповідно до свідоцтва про народження (а.с. 3) сторони мають спільну малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Довідкою виконавчого комітету Вищеольчедаївської сільської ради № 1217 від 12.10.2018 (а.с. 5) стверджується заява позивача про те, що дитина проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач не спростував таку обставину належними доказами. Нормами Сімейного кодексу України передбачено обовязок батьків утримувати своїх дітей з моменту їх народження до досягнення ними повноліття. Такий обовязок є рівною мірою, обовязком як матері так і батька. Батьки зобовязані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні, або чи припинено їх шлюб. Форма і спосіб утримання дітей визначається за домовленістю між батьками дитини (частини 1 і 2 ст. 181 СК України). Як вбачається із позовної заяви, такої домовленості між сторонами не досягнуто, а тому позивач правомірно звернулася до суду за захистом своїх та дитини права та інтересу. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Позивач заявила вимогу про стягнення аліментів у частці від заробітку, а тому ця її вимога підлягає до беззаперечного задоволення. Сімейне законодавство\~(ст.\~182\~СК України)\~зобовязує суд\~при визначенні\~розміру аліментів\~враховувати стан\~здоров'я\~та матеріальне\~становище дитини\~та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних осіб, рухомого і нерухомого майна, а також інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує наступне: Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною постановою ВР № 789-XII від 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Позивач у позовній заяві вказала, що відповідач матеріально забезпечений, не має інших, крім спільних з позивачем дітей, утриманців, не має протипоказань до роботи. Сам відповідач ствердив ці обставини, зокрема, надав суду інформацію (а.с. 17) про те, що має постійне місце роботи в ТОВ «Вінтор» і отримує там заробітну плату в розмірі 3760 гривень. За таких обставин, враховуючи положення ч. 2 ст. 182 СК України, де зафіксовано, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини і, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає, що розумним і таким, що відповідає інтересам обох сторін та їх малолітньої дитини, буде визначення розміру аліментів як 1/4 частина від заробітку відповідача щомісячно, але не менше встановленого законодавством мінімуму. Відповідно до положень ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір\~ від сплати судового збору звільняються позивачі за позовами про стягнення аліментів. Частиною 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, що\~ якщо\~ сторону на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Ставка судового збору за подання до суду фізичною особою\~ позовної заяви майнового характеру встановлена\~ у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 1 п. ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»). Тобто, станом на день розгляду справи в суді (ч. 3 ст. 3 ЦПК України), мінімальна ставка судового збору за позовами майнового характеру становить 704 гривні 80 копійок. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Позивач звернулася до суду з цим позовом 17 жовтня 2018 року.

Outcome: approved