Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (надалі ТОВ «Кредитні ініціативи») звернулося в суд з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №1901/0808/71-217 від 14 серпня 2008 року в розмірі 1368198,10 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 28 листопада 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», який в свою чергу виступає правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк» (надалі - ПАТ «Сведбанк»), та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» (надалі - ФК «Вектор Плюс») укладено Договір факторингу. Відповідно до пунктів 2.1, 2.2. [PERSON] відступає Фактору свої права Вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, право на вимогу якої належить Банку на підставі Документації. Разом із тим, 28 листопада 2012 року між TOB «ФК «Вектор Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» укладено Договір факторингу. Відповідно до пунктів 2.1, 2.2. [PERSON] Клієнт (TOB «ФК «Вектор Плюс») відступає Фактору (TOB «Кредитні ініціативи») свої права Вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, право на вимогу якої належить Клієнту на підставі Документації. Отже, внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме TOB «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором від 14 серпня 2008 року №1901/0808/71-217 позичальником згідно якого є [PERSON] 14 серпня 2008 року ВАТ «Сведбанк» та фізична особа - [PERSON] уклали Кредитний договір №1901/0808/71-217, з подальшим внесення змін та доповнень, відповідно до умов якого [PERSON] зобов'язується надати Позичальникові кредит у сумі 60000,00 дол. США, а Позичальник зобов'язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Банк свої зобов'язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши Позичальнику кредит у сумі 60000,00 дол. США. В свою чергу, [PERSON] неналежно виконує взяті на себе зобов'язання, чим грубо порушує істотні умови Основного договору, в результаті чого станом на 01 серпня 2014 року має прострочену заборгованість: за кредитом - 59499,00 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає - 711 803,20 грн., по відсотках - 40189,19 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 480 794,53 грн. У зв'язку з систематичним порушенням Боржником своїх обов'язків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого Кредитного договору їй була нарахована неустойка: пеня - 58403,62 дол. США, що по курсу НБУ на дату розрахунку складає - 698698,86 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитом. Таким чином, розмір неустойки становить: пеня за останні 12 місяців - 14678,280000000001 дол. США, що по курсу НБУ на дату розрахунку складає - 175600,37 грн. В забезпечення виконання зобовязань Позичальника, що випливають з Основного договору, 14 серпня 2008 року ВАТ «Сведбанк» та фізична особа [PERSON] уклали Договір Поруки №19010808/71-217-Р-1. Відповідно до умов [PERSON] Поруки Поручитель поручається за виконання [PERSON] обовязків, що виникли на підставі Основного [PERSON] а бо можуть виникнути на підставі нього у майбутньому. У звязку з невиконанням відповідачами зобовязань за кредитним договором, позивач просить суд стягнути солідарно із [PERSON] та [PERSON] заборгованість в розмірі 1368198,10 грн., а також судовий збір в розмірі 3654,00 грн. Представник позивача ТОВ «Кредитні ініціативи» у судове засідання не зявився, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не зявився, однак подав суду заперечення на позоу, в яких просить суд відмовити у його задоволенні, оскільки 25 липня 2014 року Тернопільським міськрайонним судом прийнято рішення про стягнення із [PERSON] боргу за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін\~без фіксації судового процесу технічними засобами. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини. 14 серпня 2008 року Відкрите акціонерне товариство «Сведбанк» з однієї сторони і [PERSON] уклали Кредитний договір №1901/0808/71-217 (надалі - Договір), з подальшим внесення змін та доповнень, відповідно до умов якого [PERSON] зобов'язується надати Позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 60000,00 дол. США на строк з 14 серпня 2008 року по 14 серпня 2038 року включно та на умовах, передбачених у цьому договорі, а Позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування та виконати свої зобовязання у повному обсязі у терміни, передбачені цим договором. Позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитом у розмірі 12,5% річних за весь строк фактичного користування кредитом (п.1.3. [PERSON]). Відповідно до п.1.4. [PERSON] кредитні кошти призначені для здійснення позичальником розрахунків по договору купівлі-продажу між Позичальником та [PERSON] з метою придбання двокімнатної квартири, загальною площею 52,6 кв.м., в будинку №4, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (надалі Обєкт нерухомості). В силу п.2.1. [PERSON] забезпеченням виконання зобовязань Позичальника по погашенню заборгованості за кредитом, сплаті процентів за користування кредитом, оплаті комісій, пені за несвоєчасну сплату процентів і несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, відшкодування збитків у звязку з порушенням умов даного договору та інших витрат банку, повязаних з одержанням виконання виступає іпотека Обєкта нерухомості, що придбавається Позичальником за договором купівлі-продажу. При порушенні умов, передбачених п.5.1.8. цього [PERSON], та/або у випадках, в яких чинним законодавством України (в тому числі,у випадках, передбачених Законом України «Про іпотеку») передбачено право дострокової вимоги виконання зобовязань, забезпечених іпотекою, та/або якщо Позичальник порушує строки платежів , встановлені п.3.1. цього [PERSON], Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів, а Позичальник зобовязаний виконати зазначені зобовязання в порядку передбаченому п.3.10. цього [PERSON] (п.3.9. [PERSON]). Зі змісту п.3.10. [PERSON] слідує, що у випадках порушення умов п.п.3.8. та/або п.3.9. та/або п.6.1.2. цього [PERSON] та/або умов іпотечного договору, що укладається між Банком та Позичальником у відповідності до п.2.1. цього [PERSON], вимога про виконання порушеного зобовязання направляється Банком Позичальнику у письмовому вигляді та підлягає виконанню у повному обсязі протягом тридцяти календарних днів з моменту її надіслання Банком за адресою Позичальника, зазначеною в реквізитах цього [PERSON]. Сторони досягли згоди, що датою, з якої починається відлік зазначеного вище тридцятиденного строку, вважається дата, зазначена на квитанції, яка надається Банку відділенням звязку при відправленні листа з повідомленням про вручення або дата, зазначена в повідомленні, яке отримано Позичальником особисто у Банку. 14 серпня 2008 року Відкрите акціонерне товариство «Сведбанк», з одного боку, і [PERSON] уклали Договір Поруки №19010808/71-217-Р-1, згідно якого [PERSON] як Поручитель поручається перед Банком відповідати за виконання зобовязань щодо повернення коштів наданих Банком Позичальнику у вигляді кредиту згідно з кредитним договором №1901/0808/71-217 від 14 серпня 2008 року у сум 60000,00 дол. США, строком до 14 серпня 2038 року, з процентною ставкою 12,5 % річних за їх використання. Банк свої зобов'язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши Позичальнику кредит у сумі 60000,00 дол. США на придбання двокімнатної квартири, загальною площею 52,6 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Тернопіль, вул.В.Великого,4/82. 28 листопада 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», яке виступає правонаступником відкритого акціонерного товариства «Сведбанк», яке в свою чергу виступає правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» (Фактор) укладено Договір факторингу №15. Відповідно до пунктів 2.1, 2.2. [PERSON] відступає Фактору свої права Вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, право на вимогу якої належить Банку на підставі Документації. З моменту відступлення Банком Фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі пов'язані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених Боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів. Відповідно до акту прийому-передачі Реєстру Заборгованостей Боржників за [PERSON] про надання факторингу №15 від 28 листопада 2012 року, укладеного між Банком та Фактором про те, що на виконання п.2.3.,3.1. [PERSON] факторинг №15, укладеного між Банком та Фактором 28 листопада 2012 року, [PERSON] передав, а Фактор прийняв Реєстр Заборгованостей Боржників від 28 листопада 2012 року, після чого за умови настання [PERSON] від Банка до Фактора переходять Права Вимоги Заборгованостей від Боржників і Фактор стає новим кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей. Згідно з Актом прийому-передачі [PERSON] в електронному вигляді за [PERSON] факторингу №15 від 28 листопада 2012 року, на виконання п.7.11 цього [PERSON], Банк передав, а Фактор прийняв [PERSON], які надані в електронному вигляді. Актом прийому-передачі інформації згідно Реєстру Заборгованості Боржників в електронному вигляді за договором факторингу №15 від 28 листопада 2012 року підтверджується те, що [PERSON] передав, а Фактор отримав інформацію в електронному вигляді. Повідомленням №447 від 02 жовтня 2013 року ТОВ «ФК «Вектор Плюс» підтверджує, що 28 листопада 2012 року здійснило розрахунок з ПАТ «Сведбанк» у повному обсязі та в порядку, встановленому умовами договору. Також 28 листопада 2012 року між Tовариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» укладено Договір факторингу. Згідно пунктів 2.1, 2.2. [PERSON] Клієнт (TOB «ФК «Вектор Плюс») відступає Фактору (TOB «Кредитні ініціативи») свої права Вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, право на вимогу якої належить Клієнту на підставі Документації. З моменту відступлення Клієнтом Фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі пов'язані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених Боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів. Згідно повідомлення №448 від 02 жовтня 2013 року ТОВ «Кредитні ініціативи» підтверджує, що 28 листопада 2012 року здійснило розрахунок з ТОВ «ФК «Вектор Плюс» у повному обсязі та в порядку, встановленому умовами договору. Боржник [PERSON] вказана в переліку Реєстру заборгованостей боржників та купівельної ціни (Додаток 1Б), згідно якого ТОВ «ФК «Вектор Плюс» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи» право вимоги до Боржників за вказаним Реєстром, згідно [PERSON] факторингу від 28 листопада 2012 року. Згідно ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (факторинг) передає або зобовязується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Як вбачається із переліку Реєстру заборгованостей боржників, TOB «Кредитні ініціативи» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №1901/0808/71-217 від 14 серпня 2008 року. Вимогою Вих. №SWEDKI-1277/14 про дострокове повернення кредиту Позичальник [PERSON] та Поручитель [PERSON] повідомлялися ТОВ «Кредитні ініціативи» про необхідність дострокового повернення кредиту у строк до 30-ти днів з дати отримання цієї вимоги, але не пізніше 37 днів з моменту відправлення цієї вимоги, сплатити нараховані проценти за користування кредитом і нараховані штраф/пеню, які відповідачами залишені без виконання. Згідно наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідачів за кредитним договором №1901/0808/71-217 від 14 серпня 2008 року станом на 01 серпня 2014 року становить: за кредитом - 59499,00 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає - 711 803,20 грн., по відсотках - 40189,19 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 480 794,53 грн., а також пеня за останні 12 місяців - 14678,280000000001 дол. США, що по курсу НБУ на дату розрахунку складає - 175600,37 грн. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. У відповідності до ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч.1 ст.530 ЦК України). Із статей 610, 611, 612 ЦК України вбачається, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема зміна умов зобовязання та сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів (ст.554 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст.192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Частиною другою ст.533 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. 19 травня 2015 року Національним Банком України встановлено офіційний курс гривні до долара США: 100 дол. США 2211,8662 грн. Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, та враховуючи факт невиконання відповідачами умов кредитного договору №1901/0808/71-217 від 14 серпня 2008 року, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення останніми майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом солідарного стягнення із [PERSON], [PERSON] в користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованості в сумі 114 366,47 дол. США, що еквівалентно 2\~529\~633,29 грн. Згідно ст.88 ЦПК України із відповідачів в користь ТОВ «Кредитні ініціативи» слід солідарно стягнути судовий збір в розмірі 3\~654,00 грн. Відхиляючи заперечення представника відповідача [PERSON] [PERSON], суд виходить з наступного. Так, рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 липня 2014 року (справа №607/693/14-ц) позов товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №1901/0808/71-217 від 14 серпня 2008 року в сумі 1072147,21 грн. звернуто стягнення на користь позивача на предмет іпотеки, а саме: квартиру №82, що знаходиться за адресою: м.Тернопіль, вул.В.Великого, 4 та належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 14 серпня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу [PERSON] по реєстру №6837, загальна площа квартири 52,6 кв.м., із застосуванням процедури продажу шляхом проведення прилюдних торгів, із визначенням та встановленням початкової ціни, визначеної на підставі оцінки майна, здійсненої субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна. Як вбачається із розяснень у листі Верховного Суду України від 01 лютого 2015 року «Аналіз судової практики застосування судами законодавства, яке регулює іпотеку як заставу нерухомого майна» суди припускаються помилок під час вирішення справ щодо звернення стягнення на предмет іпотеки одночасно зі стягненням заборгованості за кредитним договором. Згідно з розясненням Верховного Суду України (узагальнення судової практики розгляду цивільних справ, які виникають з кредитних правовідносин (2009-2010 рр.), вирішуючи питання одночасного задоволення таких позовних вимог, правильним є зазначення в резолютивній частині рішення лише про звернення стягнення на предмет іпотеки з посиланням на суму заборгованості за кредитним договором, а розрахунок суми заборгованості повинен бути наведений у мотивувальній частині рішення.\~ Аналогічне розяснення міститься в п.42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин». Разом із тим відповідно до третього речення абз. 2 цього пункту винятком, коли суд може одночасно звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути суму заборгованості за основним зобовязанням, є ситуація, коли особа позичальника є відмінною від особи іпотекодавця з урахуванням положень ст.11 Закону № 898-ІV (або ст.589 ЦК щодо заставодавця). Це положення узгоджується із п.9 зазначеної постанови, відповідно до якого передбачене одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником. Як вбачається із кредитного договору №1901/0808/71-217 від 14 серпня 2008 року та рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 липня 2014 року (справа №607/693/14-ц), Позичальником до договору кредиту та Іпотекодавцем, згідно договору іпотеки, виступає одна і та ж особа [PERSON] Згідно із ч.1 ст.598, ст.599 ЦК України зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду. Наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє права кредитора на отримання сум шляхом звернення стягнення на передане боржником в іпотеку нерухоме майно (постанова Судової палати у цивільних справах ВСУ від 04 вересня 2013 року у справі №6-73цс13). У спорі, який вирішується судом одночасно не заявлено вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, оскільки спір про звернення стягнення на предмет іпотеки вирішено рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 липня 2014 року (справа №607/693/14-ц). В даній справі ТОВ «Кредитні ініціативи», у звязку з неналежним виконанням Позичальником [PERSON] та Поручителем [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором №1901/0808/71-217 від 14 серпня 2008 року, заявило позов про стягнення заборгованості, який підлягає до задоволення оскільки, зобовязання припиняється його виконанням, проведеним належним чином. Суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права відповідає вимогам закону, не суперечить фактичним обставинам справи та є співмірним із розміром виниклої заборгованості. Суд не вбачає причин для закриття провадження у справі, з підстав, визначених ст.205 ЦПК України, оскільки в даному випадку має місце спір між тими самими сторонами і з тих самих підстав, однак предмет спору є різним. Предметом спору у справі №607/693/14-ц було звернення стягнення на предмет іпотеки, а в даній справі предметом спору є стягнення заборгованості, а тому суд вважає хибним твердження представника відповідача [PERSON] [PERSON] про те, що предметом вказаних спорів є заборгованість. З урахуванням наведеного,

Outcome: approved