Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1874/1898ВСL3 (каса) від 30.12.2011 року у розмірі 9525,05 грн. та сплаченого судового збору. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 30.12.2011 року ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] уклали договір кредиту № 1874/1898ВСL3 відповідно до якого банк надав відповідачу строковий кредит на суму 10912,00 грн. із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 28 % річних на строк 24 місяців. Однак відповідач не виконав належним чином свої зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого станом на 17.10.2012 року виникла заборгованість по кредиту на загальну суму 10875,05 грн.. Крім того позивач зазначає, що 17.10.2012 року між ПАТ «Платинум Банк» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого первісний кредитор відступив позивачу право вимоги до відповідача за кредитним договором, включаючи суму основного зобов'язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за річною процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов'язань та інші платежі, право на одержання яких належить первісному кредитору. У судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився за невідомих причин. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином в порядку ст. 74 ЦПК України. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило. Причини своєї неявки відповідач суду не повідомив. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та за згодою позивача відповідно до ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України ухвалити заочне рішення. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.ст. 215, 225, 226 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 30.12.2011 року ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] уклали договір кредиту № 1874/1898ВСL3 (каса) відповідно до якого банк надав відповідачу строковий кредит на суму 10912,00 грн. із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 28 % річних на строк 24 місяців. Відповідно до умов укладеного договору, кредит надається позичальнику у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунок позичальника. Крім того, 17.10.2012 року між ПАТ «Платинум Банк» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого первісний кредитор відступив позивачу право вимоги до відповідача за кредитним договором, включаючи суму основного зобов'язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за річною процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов'язань та інші платежі, право на одержання яких належить первісному кредитору. Відповідно до договору факторингу № 20121017-Г від 17.10.2012 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 10875,05 грн. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог Закону. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно з ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Судом встановлено, що банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі. В свою чергу, відповідач взятих на себе зобов'язань за кредитним договором № 1874/1898ВСL3 від 30.12.2011 року не виконала, у зв'язку з чим станом на 17.10.2012 року виникла заборгованість в розмірі 10875,05 грн., що складається з наступного: 9107,81 грн. - заборгованість за кредитом; 1213,38 грн. - заборгованість по прецентах; 553,86 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Розмір боргу стверджується копією виписки з реєстру боржників від 17.10.2012 року. Вказані розрахунки складені відповідно до умов кредитного договору та вимог ЦК України. До того ж жодного доказу на спростування зазначеного розміру заборгованості за кредитним договором відповідачем не надано. З урахуванням наведеного, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, та, враховуючи факт невиконання [PERSON] умов кредитного договору № 1874/1898ВСL3 (каса) від 30.12.2011 року, суд приходить до висновку, що позов ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про стягнення заборгованості за кредитним договором слід задовольнити та стягнути з відповідача з урахуванням суми частково сплаченого розмірі заборгованості на користь позивача 9525,05 грн. боргу за кредитним договором. Згідно з ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved