Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-16 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: У лютому 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька. Свої вимоги обгрунтовує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина. У березні 2021 року мати [PERSON] повідомила про те, що за життя батько складав заповіт на його користь, однак самого заповіту вона не знайшла. 5 квітня 2021 року [PERSON] звернувся до старости села Гаї Кременецької міської ради за отриманням дублікату заповіту. Відповідно до дублікату [PERSON] заповів все належне йому майно своєму сину [PERSON] . Після смерті батька він являється єдиним спадкоємцем за заповітом. 17 травня 2021 року він звернувся до приватного нотаріуса Кременецького районного нотаріального округу Бурлак А.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Однак нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки така заява повинна бути подана у шестимісячний строк з часу смерті спадкодавця. Представник позивача адвокат Сідорова І.А. у підготовче судове засідання не з`явилася, однак надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує з підстав, наведених у ньому та просить його задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, однак надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає. Суд, в силу ч.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: Ухвалою суду від 05.08.2021 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 13.09.2021 надійшла заява від відповідачки [PERSON] про визнання позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Фактичні обставини встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановивши фактичні обставини та зміст спірних правовідносин приходить до наступних висновків. З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 4 лютого 2020 року, виданого Крижівською сільською радою вбачається, що [PERSON] помер [INFO] . Позивач є спадкоємцем за заповітом [PERSON] , що підтверджується заповітом, який посвідчений 20 грудня 2010 року секретарем Крижівської сільської ради Кременецького району Тернопільської області Циганюк Л.В. та зареєстрований в реєстрі за № 307. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.06.1973, виданого Крижівською сільською радою Кременецького району Тернопільської області вбачається, що [PERSON] народився [INFO] . Його батьками був [PERSON] та [PERSON] . З державного акту на право приватної власності на землю від 21травня 2001 року вбачається, що [PERSON] на підставі рішення Крижівської сільської ради народних депутатів від 11вересня 2000 року передана у приватну власність земельна ділянка площею 2,14 га, яка розташована на території Крижівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. З довідки № 29/10-11/6-2 від 26 квітня 2021 року, виданої виконавчим комітетом Кременецької міської ради №6 вбачається що [PERSON] на день смерті був зареєстрований в житловому будинку [ADDRESS] , з померлим на день смерті була зареєстрована та проживала його дружина [PERSON] . З повідомлення приватного нотаріуса Кременецької районного нотаріального округу Тернопільської області Бурлак А.В. від 27 травня 2020 року №89/01-16 вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки ним постійне місце проживання зі спадкодавцем не підтверджено відповідними документами, і у вказаний термін [PERSON] не подав заяву про прийняття спадщини. Як стверджує позивач, через те, що йому не було відомо про існування складеного на його ім`я заповіту, про який він дізнався вже після спливу шестимісячного строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини, він не зміг вчасно звернутися із заявою про прийняття спадщини, тому пропустив встановлений законом строк. Таким чином, виник спір з приводу поважності причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини. Оцінка суду: Дослідивши письмові докази в їх сукупності, взявши до уваги пояснення позивача, відсутність заперечень зі сторони відповідачки, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з такого. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У Постанові № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» Пленум Верховного суду України роз`яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи вищенаведені обставини справи, а саме те, що відповідачкою відповідно до поданої заяви позов визнано, вказане визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також із врахуванням поважності причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, суд вважає, що [PERSON] слід визначити додатковий строк, для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за заповітом [PERSON] , який помер [INFO] , тривалістю два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. Розподіл судових витрат: У відповідності до ч.1 ст. 142 ЦПК України та ч.2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved