Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (далі - позивач, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога») звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON].), в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 16 890,10 грн. та судовий збір в розмірі 1 762,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 16.07.2017 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту № 382527217 (далі - Договір) на суму 7 550,00 грн. зі сплатою процентів строком на 30 календарних днів шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок позичальника, що засвідчує факт укладання між сторонами кредитного договору у формі електронного документу. Відповідно до п.п. 1.1, 1.4.1 Договору, позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування в розмірі 1,34 % (процентів) від суми кредити за кожний день користування. Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» визначають порядок і умови надання Товариством грошових коштів у кредит та згідно п. 7.1 Договору є невід'ємною частиною цього Договору. Правила розміщенні на сайті позивача: https://moneyveo.ua у загальному доступі для ознайомлення всіх зацікавлених осіб і є публічною офертою товариства до укладання договору. Згідно п. 4.3 Договору, у разі порушення позичальником виконання зобов'язань щодо погашення суми кредиту та/або процентів за цим Договором, він зобов'язується сплатити на користь товариства пеню у розмірі 3 % від залишку суми кредиту за кожний день прострочення повернення кредиту, починаючи з першого дня порушення позичальником умов Договору до моменту повного погашення заборгованості за кредитом. Відповідно до умов Правил, відповідач акцептував оферту (заповнюючи заявку на сайті ТОВ, добровільно та з розумінням настання юридичних прав та обов'язків, зазначив інформацію щодо себе, реквізитів банківської карти, на рахунок якої бажав отримати кредит та ін.), тим самим підтвердив своє ознайомлення. погодження і зобов'язання неухильно дотримуватись Правил. Посилаючись на те, що позивач зі свого боку у повному обсязі виконав зобов'язання, однак, відповідач порушив умови Договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків, позивач просить суд стягнути з відповідача наявну суму заборгованості за Договором. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20.09.2018 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами відкрито провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» до [PERSON] та роз'яснено відповідачу право надати у п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали надати відзив на позовну заяву. Як визначено у ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Суд може зобов'язати державний орган чи орган місцевого самоврядування подати відповідну заяву по суті справи (крім позовної заяви). Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. Як визначено у ч. 4 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Оскільки, до суду повернувся конверт без вручення відповідачу із відміткою за закінченням встановленого строку зберігання, то в силу положень ст. 131 ЦПК України, відповідач вважається повідомленим про розгляд справи належним чином. Так, відповідач одержав копію ухвали та копію позовної заяви з додатками, проте, правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався. За таких обставин, суд ухвалив розглядати справу за наявними матеріалами. Відповідач правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався. За таких обставин, суд ухвалив розглядати справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, про що зазначено у позовній заяві. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що 16.07.2017, відповідно до Правил надання грошових коштів у кредит ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (далі - Правила), між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту № 382527217 на суму 7 550,00 грн. зі сплатою процентів строком на 30 календарних днів шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок позичальника (банківська карта [NUMBER]), що засвідчує факт укладання між сторонами кредитного договору у формі електронного документу. Правила визначають порядок і умови надання товариством грошових коштів у кредит. Правила розміщені на сайті позивача: moneyveo.ua у загальному доступі для ознайомлення всіх зацікавлених осіб і є публічною офертою товариства до укладання договору. Згідно пункту 4.3 договору, уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов'язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті позичальника: moneyveo.ua. Відповідно до п. 1.3. Правил, ці Правила є публічною пропозицією (офертою), у розумінні ст. 641, 644 Цивільного кодексу України, укласти Договір Кредиту на умовах, що встановлені Товариством і застосовуються у випадку подання Заявником Заявки на Сайті Товариства, підписання Договору та, в разі необхідності, додаткових угод до нього. Таким чином, слід дійти до висновку, що при укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 1.1 Договору, Фінансова установа зобов'язується надати позичальнику кредит на суму 7 550 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. У п. 1.2. Договору сторонами погоджено, що кредит надається строком на 30 (тридцять) днів. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Як визначено у ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Як визначено у ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Позивач свої зобов'язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі 7 550,00 грн., шляхом перерахування на банківський рахунок відповідача грошових коштів, що підтверджується платіжним дорученням № 2519 від 16.07.2017 року. Проте, відповідач в порушення умов Договору, грошові кошти за кредитом не повернув, відсотки за користування кредитом не сплатив. Станом на 08.08.2018 року за відповідачем рахується прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 7 550,00 грн. та заборгованість по процентах за користування кредитом у розмірі 3 035,10 грн., що відповідає наданому позивачем розрахунку. Таким чином, вимоги щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту та процентами за користування ним є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Разом з тим, відповідачем, згідно розрахунку наданого позивачем, добровільно сплачено 490,00 грн., а відтак суд вважає зарахованими дані грошові кошти у погашення заборгованості. Крім того, позивач також просить стягнути пеню за кожен день прострочення виконання зобов'язання. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 4.3. Договору у разі порушення позичальником виконання зобов'язань щодо погашення суми кредиту та/або процентів за цим Договором, він зобов'язується сплатити на користь Фінансової Установи пеню у розмірі 3% (три проценти) від залишку суми кредиту за кожний день прострочення повернення кредиту, починаючи з першого дня порушення позичальником умов Договору до моменту повного погашення заборгованості за кредитом. Згідно наданого позивачем розрахунку відповідачу нараховано пеню в розмірі 6 795,00 грн. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 77, 78 ЦПК України, на підтвердження сплати боргу за Договором відповідач не надав. Оскільки, відповідачем не надано належних та допустимих доказів сплати ним суми отриманого кредиту, процентів за користування кредитом, а також пені за прострочення виконання зобов'язання, то позовні вимоги про стягнення заборгованості у розмірі 16 890,10 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Як визначено у ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Так, позивачем понесені в якості судових витрат лише витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 762,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №656768829 від 09.08.2018 року. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1 762,00 грн. у відшкодування судових витрат. Враховуючи викладене,

Outcome: approved