Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі по тексту ТОВ «ОТП Факторинг Україна») звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 06 квітня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 2003434277. 18.12.2013 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до умов якого Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» продає (переуступає) ТОВ «ОТП Факторинг України» права на кредитний портфель, який включає у себе кредитні договори (перелік яких міститься у додатку 1 до Договору), а ТОВ «ОТП Факторинг України» приймає такий Кредитний портфель та зобов'язується сплатити на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» винагороду. До ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли усі права Банку щодо права вимоги до [PERSON] з виконання зобов'язання за Договором, а отже, саме на користь Позивача має бути стягнена заборгованість, що існує у Відповідача на момент звернення до суду з цим позовом. Пунктом 1.1. Договору сторони погодили його предмет, відповідно до якого в порядку, передбаченому договором Банк надав Позичальнику кредит у розмірі та валюті, визначених у частині №1 Договору, а Позичальник прийняв кредит та зобов'язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобов'язання, як вони визначені у Договорі. Відповідно до пункту 1.4.4. Договору за користування кредитом Позичальник зобов'язався сплатити Банку відповідну плату в порядку та на умовах, що були визначені Договором. Згідно із пунктом 1.2.1. Договору повернення відповідної частини кредиту мало здійснюватися Позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у Графіку платежів, в порядку визначеному пункту 1.4.8. Договору. У відповідності до пункту 1.1 Кредитного договору сторони Кредитного договору визначили відсоткову ставку, як 0,1% відсотків річних, та 0% річних у пільговий період - 120 днів з дня отримання кредиту. На виконання умов договору та на підставі наданих кредитних заявок Відповідача Банк перерахував на поточний рахунок [PERSON] відкритий в установі відповідача, кредитні кошти у загальному розмірі 24881 грн., з кінцевим строком повернення до 06.04.2013 року. Тобто, Банком був виконаний обов'язок щодо надання грошових коштів у позику, умови щодо якого були визначені Договором. Проте, [PERSON] умови договору не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором, що станом на 03.04.2014 року становить 27377,45 грн., яка складається: сума заборгованості за тілом кредиту - 24881 грн.; відсотки за користування коштами - 1,73 грн. та комісія по операціям по розрахункам карткою за товари та послуги - 2494,72 грн. ТОВ «ОТП Факторинг Україна» просило суд стягнути з [PERSON] на їх користь суму заборгованості за кредитним договором № 2002313294 від 06 квітня 2013 року у розмірі 27377,45 грн., яка складається: сума заборгованості за тілом кредиту - 24881 грн.; відсотки за користування коштами - 1,73 грн. та комісія по операціям по розрахункам карткою за товари та послуги - 2494,72 грн., а також, стягнути суму сплаченого судового збору у розмірі 280 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати у відсутність представника. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що він ані грошових коштів ані товару не отримував. Суд, вислухавши пояснення відповідача, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 06 квітня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 2003434277 (а.с.5-7). Відповідач в судовому засіданні не заперечував факту укладання договору кредиту та його підписання. 18.12.2013 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до умов якого Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» продає (переуступає) ТОВ «ОТП Факторинг України» права на кредитний портфель, який включає у себе кредитні договори (перелік яких міститься у додатку 1 до Договору), а ТОВ «ОТП Факторинг України» приймає такий Кредитний портфель та зобов'язується сплатити на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» винагороду (а.с.14-18). До ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли усі права Банку щодо права вимоги до [PERSON] з виконання зобов'язання за Договором, а отже, саме на користь Позивача має бути стягнена заборгованість, що існує у Відповідача на момент звернення до суду з цим позовом. Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином відступлення права вимоги. Статтею 514 цього ж кодексу встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Пунктом 1.1. Договору сторони погодили його предмет, відповідно до якого в порядку, передбаченому договором Банк надав Позичальнику кредит у розмірі та валюті, визначених у частині №1 Договору, а Позичальник прийняв кредит та зобов'язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобов'язання, як вони визначені у Договорі. Відповідно до пункту 1.4.4. Договору за користування кредитом Позичальник зобов'язався сплатити Банку відповідну плату в порядку та на умовах, що були визначені Договором. Згідно із пунктом 1.2.1. Договору повернення відповідної частини кредиту мало здійснюватися Позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у Графіку платежів, в порядку визначеному пункту 1.4.8. Договору. У відповідності до пункту 1.1 Кредитного договору сторони Кредитного договору визначили відсоткову ставку, як 0,1% відсотків річних, та 0% річних у пільговий період - 120 днів з дня отримання кредиту. На виконання умов договору та на підставі наданих кредитних заявок Відповідача Банк перерахував на поточний рахунок [PERSON] відкритий в установі відповідача, кредитні кошти у загальному розмірі 24881 грн., з кінцевим строком повернення до 06.04.2013 року. Зазначені кошти були надані для оплати товару в ТОВ «Епіцентр К», а саме: авто крісла, Інвертора, гідромасажного боксу, газового котлу, радіатору з комплектом кріплення до нього, фільтру води та крісла (а.с.12 об). Після перерахунку грошей, відповідач [PERSON] отримав зазначені предмети, що підтверджується його підписом у видатковій накладній Рнк/Н2-0003064 від 06.04.2013 року(а.с.13). Тобто, Банком був виконаний обов'язок щодо надання грошових коштів у позику, умови щодо якого були визначені Договором. Проте, [PERSON] умови договору не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором, що станом на 03.04.2014 року становить 27377,45 грн., яка складається: сума заборгованості за тілом кредиту - 24881 грн.; відсотки за користування коштами - 1,73 грн. та комісія по операціям по розрахункам карткою за товари та послуги - 2494,72 грн. (а.с.4). Згідно із ст.509 ЦК України, зобов'язання визнається правовідношенням, на підставі якого одна сторона - боржник зобов'язується здійснити на користь другої сторони - кредитора певні дії або утриматися від певних дій, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його зобов'язань. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Відповідно до п. 1.9. Кредитного договору, Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у визначеній Банком частині у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником чи/та майновим поручителем своїх боргових та інших зобов'язань за цим договором. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених договором або законом /ст.610 ЦК України/. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності у зв'язку з неможливістю виконання ним грошового зобов'язання та на вимогу кредитора зобов'язаний виплатити останньому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а крім того, якщо за порушення зобов'язання встановлена неустойка (штраф, пеня), то вона підлягає стягненню з божника в повному розмірі, незалежно від стягнення збитків на підставі статті 624 цього ж кодексу. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу /ст.60 ЦПК України/. Відповідач [PERSON] не надав суду жодних доказів в підтвердження того, що він не отримав грошові кошти відповідно до зазначеного кредитного договору, а також що він не отримав оплачений кредитними коштами товар. Сплачений судовий збір позивачем у розмірі 280 грн., суд покладає на відповідача, у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved