Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі за текстом - ТОВ «ОТП Факторинг Україна») звернулося до суду з зазначеною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за договорами про надання споживчого кредиту № 2002533794 від 03.02.2013р., № 2002879618 від 04.03.2013р., № 2003340328 від 06.04.2013р. на загальну суму 77683,58 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 776,84 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 18.12.2013р. між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» (далі за текстом - Банк) і ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором факторингу Банк передав (відступив) ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права вимоги за кредитними договорами, укладеними 03.02.2013р., 04.03.2013р., 06.04.2013р. між Банком та відповідачкою, внаслідок чого ТОВ «ОТП Факторинг Україна» замінює Банк як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених договорах, та до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» переходить право вимагати від відповідачки повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними договорами. Банк повністю та в строки виконав свої зобов'язання за вищевказаними договорами, однак відповідачка не виконала умови договорів так як не здійснювала погашення споживчих кредитів та не сплачувала відсотки за користування кредитними коштами, внаслідок чого, станом на 01.04.2014р. у відповідачки виникла заборгованість перед позивачем на загальну суму 77683,58 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачки, оскільки остання ухиляється від добровільного погашення заборгованості. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав до суду клопотання про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд задовольнити їх, у разі неявки відповідачки в судове засідання не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про дату час та місце розгляду справи двічі повідомлялася належним чином. Так, судом, у відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, надсилалися судові повістки про виклик до суду за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, однак, відповідно до повернутих поштових повідомлень відповідачка за зазначеною адресою не проживає, що свідчить про неможливість вручення відповідачці судових повісток та відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України в цьому випадку вважається, що судовий виклик вручений відповідачці належним чином. Враховуючи вказані факти, згоду позивача, що викладена у його письмовій заяві, суд вважає за можливе у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України ухвалити рішення у справі при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, судом, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та підлягаючою задоволенню із наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із зобов'язального права, пов'язані з ухиленням боржника від виконання своїх обов'язків по поверненню кредитних коштів кредитору, тому, при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися Цивільним Кодексом України. В судовому засіданні судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Між Банком (а.с. 69-72, 76, 77) та відповідачкою (а.с. 46-48) були укладені договори про надання споживчих кредитів (далі - Кредитний договір): № 2002533794 від 03 лютого 2013 року, на підставі якого Банк надав споживчий кредит [PERSON] в розмірі 24945,08 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % річних на строк до 03 лютого 2015 року на придбання дрібної побутової техніки (а. с. 6-11, 12, 13, 14, 15); № 2002879618 від 04 березня 2013 року, яким Банк надав позичальникові кредит у розмірі 24895,64 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % річних на строк до 04 вересня 2014 року на придбання телевізору, смартфона (а.с. 17-22, 23, 24, 25); № 2003340328 від 06 квітня 2013 року, яким Банк надав позичальникові кредит у розмірі 24279,57 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % річних на строк до 06 квітня 2015 року на придбання дрібної побутової техніки (а.с. 27-32, 33, 34, 35). Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно ст. ст. 514, 516 ЦК України до нового кредитора переходять всі права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, згоди боржника не вимагаються. Як вбачається з матеріалів справи, згідно договору факторингу № 18/12/2013 від 18 грудня 2013 року, укладеному між Банком та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (а.с. 49, 50-51, 52, 73-75, 78), останнє набуло право вимоги за Кредитними договорами № 2002533794 від 03 лютого 2013 року, № 2002879618 від 04 березня 2013 року; № 2003340328 від 06 квітня 2013 року, укладеними між Банком та [PERSON] (а.с. 41-45). Таким чином, з укладанням вказаного договору факторингу до позивача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшло право вимоги виконання зобов'язання відповідачкою за Кредитними договорами, укладеними між відповідачкою та Банком. Згідно повідомлення № 200063703 від 20.12.2013р., № 200071464 від 20.12.2013р. ТОВ «ОТП Факторинг Україна», [PERSON] повідомлено про заборгованість перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна» за Кредитними договорами № 2002533794 від 03.02.2013р., № 2002879618 від 04.03.2013р. та про необхідність погашення заборгованості за вищевказаними договорами (а.с. 37, 38, 39, 40). В порушення умов Кредитних договорів [PERSON] взяті на себе зобов'язання не виконувала, внаслідок чого в неї виникла заборгованість перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна» станом на 01.04.2014р., яка згідно розрахунків, наданих позивачем складається з заборгованості за кредитом, відсоткам, комісії на загальну суму 77683,58 грн. (а. с. 16, 26, 36). Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимогою закону. В силу ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України по кредитному договору банк чи інший фінансовий заклад зобов'язані видати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит, та сплатити проценти. Отже Банком були надані кредити в розмірах та на умовах, передбачених Кредитними договорами, однак, відповідачка всупереч вимогам чинного законодавства та умов Кредитних договорів належним чином свої зобов'язання по поверненню чергової частки кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом не виконала та не здійснила повернення кредиту та сплати відсотків у повному обсязі у встановлені кредитним договором строки. Ці обставини не підлягають доказуванню, оскільки про них зазначено в позовній заяві та вони не спростовані відповідачкою. У зв'язку з неповерненням чергової частини кредиту та сплати відсотків за користування кредитом у відповідності до ч. 2 ст. 1050 ЦК України ТОВ «ОТП Факторинг Україна» має право від відповідачки вимагати дострокове повернення частин кредитів, які залишалися та сплати відсотків, належних йому. Згідно розрахунків, наданих позивачем, які перевірені судом, загальна сума заборгованості у відповідачки перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна» по вищезазначеними Кредитними договорами склала загальну суму 77683,58 грн. у тому числі: заборгованість за кредитом - 70620,90 грн., заборгованість за відсотками - 5,01 грн., заборгованість за комісіями - 7057,67 грн. Доказів, в розумінні ст. ст. 58, 59 ЦК України, щодо неправильності розрахунку заборгованості відповідачкою не надано, відтак, розрахунок приймається судом як доказ у вирішенні спору. Судом не встановлено, що боржниця не виконала зобов'язання в повному обсязі по поверненню кредиту внаслідок випадку або непереборної сили, тому відповідачка має сплатити штрафні санкції по кредиту. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про стягнення з [PERSON] заборгованості за Кредитними договорами на загальну суму 77683,58 грн., оскільки викладені позивачем в позові обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, саме на зазначену суму. Суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки викладені позивачем в позові обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до ст. 88 ЦПК України вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат підлягають задоволенню, оскільки його позов задоволено та понесені витрати підтверджені відповідним платіжним дорученням (а.с. 1). На підставі ст. ст. 514, 516, 526, 527, 530, 1049, 1050, 1054, 1077 ЦК України,

Outcome: approved