Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

Суворовська районна адміністрації Одеської міської ради звернулась з позовом до суду, в якому зазначила, що [PERSON] є матір`ю малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживали з нею та перебували на її утриманні. Батько дітей [PERSON] помер [INFO] . Діти перебувають на обліку в службі у справах дітей ОМР з 15.05.2020р., як такі, що опинились в складних життєвих обставинах. Мати дітей працює на продовольчому ринку «Початок», веде асоціальний спосіб життя, утриманням та вихованням дітей не займається. 14.05.2020р. до оператора служби «02» надійшло повідомлення від [PERSON] , яка повідомила, що її племінники, які мешкають зі своєю матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , замкнені в квартирі та знаходяться без нагляду дорослих. Спеціалістами територіального відділу служби у справах дітей ОМР в Суворовському районі разом з інспекторами Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області було здійснено вихід за адресою проживання дітей. За результатами відвідування було з`ясовано, що діти знаходяться без матері вже тривалий час. В помешканні антисанітарні умови, сморід, відсутні продукти харчування. Діти голодні, брудні, занедбані, не мають спальних місць, одягу, хворіють на педикульоз. Малолітні діти педагогічно занедбані, погано розмовляють. Коли через деякий час мати малолітніх дітей прийшла до ВП, то пояснила, що вона кожен день залишає дітей самих в квартирі, тому що вранці йде на роботу та повертається додому пізно вночі. Квартира орендована. Раніше родина проживала за адресою: [ADDRESS] , однак після смерті чоловіка через погані стосунки з родичами в жовтні 2019р. вона разом з дітьми переїхала до орендованого житла в м.Одесу. Малолітні діти перебували на обліку в службі у справах дітей Лиманської районної державної адміністрації Одеської області, як такі, що опинились в складних життєвих обставинах. Родина знаходилась під соціальним супроводом у Лиманському районному центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді. Мати на час проживання на території Олександрівської селищної ради, розуміючи всі можливі негативні наслідки, нехтуючи безпекою та здоров`ям малолітніх дітей, залишала їх самих без нагляду дорослих на тривалий час, закривала самих у будинку, не приділяла уваги дітям. Відповідно до рішення виконкому Олександрівської селищної ради Лиманського району Одеської області №6 від 31.01.2019р. малолітні діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , були відібрані у матері [PERSON] у зв`язку з загрозою їх життю та здоров`ю до Лиманської центральної районної лікарні без позбавлення батьківських прав. Лиманською райадміністрацією в особі органу опіки та піклування до Комінтернівського районного суду Одеської області було подано позовну заяву про відібрання дітей у матері без позбавлення її батьківських прав. У зв`язку з тим, що спільними зусиллями Олександрівської селищної ради, волонтерів, спеціалістів Лиманської райадміністрації в квартирі, де проживала родина, зробили ремонт, придбали меблі, одяг для дітей, тому дітей повернули матері. Дітей було знято з обліку як таких, що перебувають у складних життєвих обставинах у зв`язку з переїздом родини на проживання до м.Одеси. Після огляду помешкання, яке перебувало в антисанітарному стані, беручи до уваги занедбаний вигляд дітей, спеціалістами служби у справах дітей ОМР в Суворовському районі було складено акт проведення оцінки рівня безпеки дітей. За результатами акту було прийнято рішення про негайне відібрання дітей у матері та влаштовано їх до КУ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Одеської обласної державної адміністрації», де вони і перебувають до теперішнього часу. Оскільки мати - [PERSON] на протязі тривалого часу постійно залишає дітей без нагляду дорослих, не надає дітям належний догляд та виховання, то зроблено висновок, що перебування дітей з матірю загрожує їх життю та здоров`ю. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить прийняти рішення про відібрання малолітніх дітей без позбавлення батьківських прав. Просить стягнути з відповідача на особистий рахунок дітей аліменти на їх утримання в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення з дня подання заяви і до повноліття дітей. Ухвалою судді від 16.06.2020 року по зазначеній справі відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. 09.11.2020р. ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено до судового рогляду по суті. Представники позивача та Служби у справах дітей ОМР в судове засідання не з`явились. Направили до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась судом належним чином. До канцелярії суду подала заяву про визнання позовних вимог про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав у зв`язку з тим, що в теперішній час у неї важке матеріальне становище, відсутнє місце постійного місця проживання, через що вона не може забрати дітей з державного закладу до себе. Також [PERSON] зобов`язалась протягом року вирішити матеріальні проблеми та повернути дітей. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Матеріалами справи встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.8,9,10) Батьком дітей в свідоцтвах про народження зазначено [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть, виданого 20.07.2018р. Лиманським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . 31.01.2019р. наказами служби у справах дітей Лиманської районної державної адміністрації Одеської області №6/19, №5/19 малолітні діти взяті на облік в службі , як такі, що опинились в складних життєвих обставинах. Згідно довідки, наданої 01.04.2020р. №01-14/55, сім`я [PERSON] , яка виховує трьох неповнолітніх дітей, знаходилась під соціальним супроводом у Лиманському районному центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді з 06.06.2019р. 20.10.2019р. [PERSON] разом з дітьми переїхала до м.Одеси, у зв`язку з чим сім`ю знято з обліку та повідомлено Одеський міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді. Як зазначено у листі до Служби у справах дітей Лиманської РДА від 31.01.2019р. № ср-02-17-58, мати неповнолітніх дітей [PERSON] на час проживання на території Олександрівської селищної ради, розуміючи всі можливі негативні наслідки, нехтуючи безпекою та здоров`ям малолітніх дітей, залишала їх самих без нагляду дорослих на тривалий час, закривала самих у будинку, не приділяла уваги дітям (а.с.19). Відповідно до рішення виконкому Олександрівської селищної ради Лиманського району Одеської області №6 від 31.01.2019р. малолітні діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , були відібрані у матері [PERSON] у зв`язку з загрозою їх життю та здоров`ю до Лиманської центральної районної лікарні без позбавлення батьківських прав (а.с.18). 01.04.2020р. наказами служби у справах дітей Лиманської районної державної адміністрації Одеської області №35-а, №36-а, №37-а малолітні діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] зняті з обліку в службі у справах дітей, як такі, що опинились в складних життєвих обставинах, у звязку з переїздом родини за адресою: [ADDRESS] (а.с.17,16,15). [PERSON] фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою, разом з відповідачем, проживали її діти та перебували на її утриманні. Спеціалістами служби у справах дітей ОМР у Суворовському районі 14.05.2020р. було здійснено вихід за місцем проживання відповідача та її дітей, було складено акти проведення оцінки рівня безпеки дітей. За результатами відвідування було з`ясовано, що діти знаходяться без матері вже тривалий час. В помешканні антисанітарні умови, сморід, відсутні продукти харчування. Діти голодні, брудні, занедбані, не мають спальних місць, одягу, хворіють на педикульоз. Малолітні діти педагогічно занедбані, погано розмовляють (а.с.20-23,24-27,28-31). За результатами акту було прийнято рішення про негайне відібрання дітей у матері та влаштовано їх до КУ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Одеської обласної державної адміністрації, де вони і перебувають до теперішнього часу. Згідно протоколу бесіди з [PERSON] від 14.05.2020р., вона працює на ринку «Початок» фасувальницею, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Всі діти зареєстровані в [ADDRESS] . Зі слів матері, вона залишає дітей на стареньку бабусю, яка погано чує. Мати йде на роботу о 7.00 та повертається пізно вночі (а.с.35). В зв`язку з неналежним виконанням батьківських обов`язків [PERSON] тричі притягувалась до адміністративної відповідальності за ч.1 ч.2 ст.184 КУпАП Хаджибеївським ВП Суворовського ВП в м.Одесі (а.с.37). Отже, малолітні діти на теперішній час знаходяться у вкрай несприятливих умовах для нормального зростання, навчання та виховання. Родина перебуває у скрутному матеріальному становищі, відсутні продукти харчування та постійне джерело доходу, діти мають значні проблеми зі здоров`ям та потребують належного медичного обстеження та профільного лікування. Згідно довідки комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Одеської обласної державної адміністрації» від 09.03.2021р. з 14.05.2020р. та по теперішній час малолітні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] перебувають в КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Одеської обласної державної адміністрації» на повному державному забезпеченні. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У п. 1 ст. 9 вказаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. За змістом ст. ст. 151, 163 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними. Згідно з ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених п. п. 2-5 ч. 1 ст. 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Пунктами 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 20, зокрема, роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З аналізу наданих доказів, суд вважає встановленим наявність фактів, які свідчать про неналежне виконання відповідачкою своїх обов`язків по вихованню малолітніх дітей, що виразилось, зокрема, у незабезпеченні умов проживання на належному рівні, необхідного харчування дітей, їх медичного догляду та лікування. Вказані обставини свідчать про те, що перебування дітей разом з матір`ю, враховуючи дані, характеризуючи особу останньої, та умови створені для дітей, становить загрозу для них, тобто відповідачка не створила належні умови для виховання дітей. Відповідно до ч. 4 ст. 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. За ст.ст. 180, 182 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей. Статтею 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька або в твердій грошовій сумі. За нормами ч. 2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Оскільки відповідач є особою працездатного віку, має задовільний стан здоров`я, має об`єктивну можливість сплачувати аліменти, а будь-яких доказів, які б спростовували ці обставини, відповідач не надала, суд вважає, що є достатні підстави для стягнення з відповідачки аліментів в розмірі 1/2 частині від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на особистий рахунок дітей, до їх повноліття. Відповідно до ст. 191 СК, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. В даному випадку позов подано до суду 11.06.2020року. З урахуванням вищенаведеного, суд вважає задовольнити позов. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв`язку із задоволенням позову, оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору, необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1681,60грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved