Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. В обгрунтування поданого позову покликається на те, що 15.03.2016 р. між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №P51.302.70155, згідно якого останній отримав кредит в сумі 12000,00 грн. з сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 19,5 % річних. Однак, відповідач не виконує свої зобовязання, передбачені договором кредиту, внаслідок чого станом на 22.02.2018 року утворилась заборгованість в розмірі 8692,83 грн. Крім того, 29.12.2016 року між ТзОВ «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» та ПАТ «Ідея Банк» укладено договір факторингу №29/12-1, згідно якого клієнт відступив факторові, а останній набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Також, 28.02.2017 року між ТзОВ «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» та ТзОВ «Фінансова компанія «Секрет», яке змінило найменування на ТзОВ «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» укладено договір факторингу №28/02-1, згідно умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №P51.302.70155 від 15.03.2016 р. Представник позивача в судове засідання не зявився, згідно позовної заяви просить розглядати справу у його відсутності, позов підтримує та просить задоволити. Відповідач в судове засідання не зявився. Як вбачається із матеріалів справи відповідачу надсилалася судова повістка за місцем його реєстрації, рекомендованим поштовим відправленням про час, дату та місце розгляду справи. Однак, повідомлення повернуто за закінченням терміну зберігання. Крім цього, виклик відповідача до суду був здійснений через оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України (через веб сайт Галицького районного суду м.Львова). Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Тому, суд вважає, що справу можливо слухати у відсутності відповідача, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд встановив, що 15.03.2016 р. між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №P51.302.70155, згідно якого останній отримав кредит в сумі 12000,00 грн. з сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 19,5 % річних. /7-10/. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.629 ЦК України, договір є обовязковим до виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку Відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не виконав зобов'язання у строк, який встановлений договором чи законом. Встановлено, що відповідач належним чином не виконує свої зобовязання по сплаті кредиту та відсотків за користування кредитом, внаслідок чого утворилась заборгованість по договору №P51.302.70155 від 15.03.2016 р., яка згідно розрахунку заборгованості /а.с.19/ станом на 22.02.2018 року становить 8692,83 грн. Крім того, 29.12.2016 року між ТзОВ «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» та ПАТ «Ідея Банк» укладено договір факторингу №29/12-1, згідно якого клієнт відступив факторові, а останній набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором /а.с.21-23/. В подальшому, 28.02.2017 року між ТзОВ «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» та ТзОВ «Фінансова компанія «Секрет», яке змінило найменування на ТзОВ «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» укладено договір факторингу №28/02-1, згідно умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №P51.302.70155 від 15.03.2016 р. /а.с.36-41/. Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи, позивач 04.01.2018 року направляв відповідачу вимогу про усунення допущених порушень /а.с.46/, однак останній належним чином не відреагував та зобовязань за вищезгаданим договором кредиту не виконав. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов є підставним, оскільки встановлено, що дійсно у [PERSON] наявна заборгованість по договору №P51.302.70155 від 15.03.2016 р., відповідач в судове засідання не зявився та не представив суду жодних доказів на спростування вимог позивача, а тому позов слід задоволити. \~Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 1762,00грн. /а.с.6/, а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved