Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

ТОВ «Котельні лікарняного коплексу» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення у сумі 3292 грн. 32 коп. У позовній заяві позивач зазначив, що відповідач мешкає у квартирі [ADDRESS], та є споживачем житлово-комунальних послуг у вигляді централізованого опалення, яке надає ТОВ «Котельні лікарняного коплексу», проте своїх зобов'язань по оплаті наданих послуг відповідач не виконує, у зв'язку з чим станом на 02.08.2016 року виникла заборгованість у сумі 3292,32 грн. 21 березня 2017 року представник [PERSON] звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до ТОВ «Котельні лікарняного комплексу» про захист прав споживача комунальних послуг, а саме: захистити права споживача комунальних послуг [PERSON] шляхом визнання безпідставними нарахування їй заборгованості за житлово-комунальні послуги з центрального опалення в сумі 3292,32 грн. протягом періоду з жовтня 2015 року по грудень включно 2016 року, здійснені ТОВ «Котельні лікарняного коплексу» у відсутності договірних відносин між ними; визнати відсутність договірних відносин у сфері надання житлово-комунальних послуг між нею та ТОВ «Котельні лікарняного коплексу» порушенням вимог ст.ст.19,20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»; зобов'язати ТОВ «Котельні лікарняного коплексу» скасувати їй всі нарахування за послуги з центрального опалення в сумі 3292,32 грн., нараховані за період протягом з жовтня 2015 року по грудень включно 2016 року, здійснені ТОВ «Котельні лікарняного коплексу» у відсутності договірних відносин між нею та ТОВ «Котельні лікарняного коплексу», підтверджені фактичними даними щодо кількості та якості послуг; стягнути з ТОВ «Котельні лікарняного коплексу» моральну шкоду в сумі 50000,00 грн. та судові витрати з надання правових послуг. Представник ТОВ «Котельні лікарняного комплексу» у судовому засіданні просила заявлені позовні вимоги задовольнити, надала пояснення, аналогічні викладеним в позові, зустрічний позов не визнала, просила в його задоволенні відмовити у зв'язку з недоведеністю. Представник [PERSON] позов ТОВ «Котельні лікарняного комплексу» не визнав, заперечував проти його задоволення, посилаючись на відсутність договору щодо надання послуг між сторонами та відключенням житла від теплопостачання взагалі, позовні вимоги [PERSON] до ТОВ «Котельні лікарняного комплексу» підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Вислухавши представника позивача, представника відповідача, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ТОВ «Котельні лікарняного комплексу» підлягає задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову [PERSON] необхідно відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач мешкає у квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується повідомленням виконкому Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області № 02-26/817 від 12.08.2016 року (а.с.16), та згідно інформаційної довідки № 58287967 від 27.04.2016 року є власником зазначеної квартири на підставі договору купівлі-продажу серії НАО № 634366, реєстровий № 1184, посвідченого 17.07.2015 року приватним нотаріусом Чугуївського РНО Харківської області Сіухіним І.І. (а.с.5). Відповідно до статей 67, 162 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електричну і теплову енергію тощо) визначається за затвердженими у встановленому порядку тарифами. [PERSON] згідно із Законом України «Про житлово-комунальні послуги» є споживачем житлово-комунальних послуг у вигляді централізованого опалення, які за затвердженими у встановленому законом порядку тарифами надає ТОВ «Котельні лікарняного комплексу», що підтверджується актом включення теплової енергії 09.10.2015 року. Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Відповідно до ст.322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875-ІV споживач зобов'язана сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно із ст.32 цього Закону плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісяця. Згідно п.18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року, плата за житлово-комунальні послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Однак свої зобов'язання відповідач не виконує, у зв'язку з чим, згідно довідки-розрахунку, сума заборгованості станом на 28.04.2016 року, за період з жовтня 2015 року по квітень 2016 року, складає 3292,32 грн. Згідно із ст.25 Закону України «Про теплопостачання», у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Посилання представника відповідача на те, що відповідач у будь-яких правовідносинах у вказаний період з позивачем не перебувала, тому не оплачувала за надання послуг; що позивач своїх послуг їй не надавав, а вона не надавала своєї згоди на придбання його послуг за нормами споживання; що позивач в односторонньому порядку відкрив їй особовий рахунок і здійснив нарахування за нібито надані послуги за нормами споживання; що вимоги позивача відносно сплати за його послуги, на поставку яких вона не надавала згоди, не передбачені чинним законодавством; що сума заборгованості за надані послуги є надуманою; що послуги з централізованого опалення, які надає їй відповідач ТОВ «Котельні лікарняного комплексу» не є предметом діяльності позивача; судом сприймаються критично, виходячи з наступного. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обовязки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Субєктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого cамоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень, будинків, споруд, житлових комплексів або комплексів будинків і споруд (стаття 1, частина друга статті 3, стаття 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). ТОВ «Котельні лікарняного комплексу» є виконавцем послуг з теплопостачання за адресою мешкання відповідача [PERSON] в смт Малинівка Чугуївського району Харківської області, та діє на підставі Статуту товариства та ліцензії на постачання теплової енергії. Згідно із частиною першою статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Хоча у частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово - комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово - комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. В суді представник відповідача не надав належних та допустимих доказів того, що в зазначений період [PERSON] послугами ТОВ «Котельні лікарняного комплексу» не користувалась. Таких доказів не містять і матеріали справи, тому посилання представника відповідача на те, що відповідач у будь-яких правовідносинах у вказаний період з позивачем не перебувала, тому не оплачувала за надання послуг; що позивач своїх послуг їй не надавав, а вона не надавала своєї згоди на придбання його послуг за нормами споживання; що позивач в односторонньому порядку відкрив їй особовий рахунок і здійснив нарахування за нібито надані послуги за нормами споживання; що вимоги позивача відносно сплати за його послуги, на поставку яких вона не надавала, не передбачені чинним законодавством є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону. Також, суд вважає безпідставними і посилання представника відповідача на те, що послуги з опалення надавалися ТОВ «Котельні лікарняного комплексу» неякісно, оскільки згідно акту інспекції з питань захисту прав споживачів у Харківській області №00015 від 06.01.2016 року останньою за скаргою споживача [PERSON] була здійснена перевірка, за результатами якої порушень законодавства про захист прав споживачів у ТОВ «Котельні лікарняного коплексу» не встановлено (а.с.38-42). Крім того, ТОВ «Котельні лікарняного комплексу» неодноразово направляла на адресу [PERSON] скориговану редакцію договору на надання послуг централізованого теплопостачання, про що свідчить лист за № 181 від 15.03.2016 року з пропозицією оформлення заяви на припинення послуг в разі, якщо послуги організації не влаштовують споживача (а.с.35). Із актів від 9 жовтня 2015 року та від 6 квітня 2016 року вбачається про правомірне підключення/відключення будинку від послуг у зв'язку з початком/закінченням опалювального періоду, яке здійснював виконавець послуг на підставі відповідних розпоряджень за № 438 від 7 жовтня 2015 року та за № 140 від 5 квітня 2016 року Чугуївської райдержадміністрації. Свідок [PERSON] - начальник КП «Малинівка», під час допиту в судовому засіданні, підтвердив факт надання послуг з централізованого опалення в опалювальний сезон 2015-2016 року до будинку відповідача, на підтвердження чого ним, як балансоутримувачем, підписувався акт підключення та відключення теплопостачання (а.с.8,9). Крім того, свідком зазначено, що до квартири відповідача неодноразово були виходи комісії. Порушень в мережах теплопостачання не виявлено, на нижніх поверхах скарг на опалення немає, про що ним зазначено в листі від 05.02.2016 року №22 (а.с.42.). На підставі заяви споживача [PERSON] 06.10.2016 року здійснено відключення квартири [ADDRESS] від системи централізованого опалення, що підтверджується актом відключення теплової енергії від 06.10.2016 року (а.с.72). Із розрахунку вбачається, що сума заборгованості за період з жовтня 2015 року по квітень 2016 року становить 3292,32 грн. (по день відключення теплопостачання). Постановою № 1171 від 31.03.2015 року Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, затвердила тариф на послуги з теплопостачання для населення для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії з 8 травня 2015 року - 818,98 грн. з ПДВ за 1 Гкал, та 26,29 грн. за 1 кв.м. за місяць протягом періоду надання послуги з централізованого опалення з ПДВ - для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії. В суді представник відповідача [PERSON] суму боргу не спростував. Твердження представника [PERSON], що співробітники КП «Малинівка»: начальник дільниці Шестаков В.В. та начальник виробничо-технічного відділу Тимошенко В.В. не мали повноважень на підписання документів у процесі виконання своїх службових обов'язків та право на підписання акту включення теплової енергії від 09.10.2015 року, спростовуються повідомленнями КП «Малинівка» за № 51 від 10.05.2017 року та ТОВ «Котельні лікарняного комплексу» за № 241 від 27.04.2017 року (а.с.140,142). Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до статті 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 59 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно з вимогами статей 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Твердження представника відповідача про те, що споживачем послуг в рахунках заборгованості вказано іншу особу - [PERSON], а не відповідача по справі, тому послуги не сплачувалися, суд вважає хибним, оскільки в даних розрахунках заборгованості вказана квартира, яка належить на праві власності відповідачу, що підтверджується відомостями з державного реєстру речових прав на нерухому майно (а.с.5), а зазначення іншого прізвища в повідомленні про заборгованість суд розцінює як помилкове. Щодо відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням її прав. Факти неналежного виконання позивачем ТОВ «Котельні лікарняного комплексу» взятих на себе зобов'язань по наданню послуг з теплопостачання в судовому засіданні не знайшли підтвердження, спростовані та сумнівів не викликають, а тому позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ТОВ «Котельні лікарняного комплексу» знайшли своє повне підтвердження в ході розгляду справи та підлягають задоволенню, а відтак в задоволенні зустрічного позову [PERSON] суд відмовляє за недоведеністю. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved