Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (надалі за текстом - позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03.07.2008 року між ТОВ «ПростоФінанс» та відповідачем було укладено кредитний договір № 01012665361 (надалі за текстом - кредитний договір) за умовами якого ТОВ «ПростоФінанс» надав відповідачу грошові кошти у розмірі 72 100 грн., строком до 10.07.2015 року зі сплатою відсотків у розмірі 13,99 % щомісячно, а також разову комісію у розмірі 1,5 % від початкової суми кредиту, крім того позичальник щомісячно сплачує комісію за користування кредитом у розмірі 0,2 % від початкової суми кредиту. Відповідач по справі зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути позивачу зазначені кредитні кошти у строки, передбачені кредитним договором, а також сплатити відповідну плату за користування кредитними коштами і виконати всі інші зобов'язання, визначені кредитним договором. 18.05.2012 року між ТОВ «ПростоФінанс» та позивачем було укладено договір купівлі - продажу кредитного портфелю, відповідно до якого ТОВ «ПростоФінанс» відчужив право вимоги за кредитними договорами у тому числі і боргові зобов'язання відповідача. У зв'язку з невиконанням умов кредитного договору у відповідача станом на 10.10.2013 року виникла заборгованість у розмірі 34 593грн. 08 коп. з яких: 32 769 грн. 53 коп. - заборгованість за кредитом, 1 179 грн. - заборгованість по відсотках, 288 грн. 40 коп. - заборгованість за комісією, 356 грн. 15 коп. - штраф. Відповідач свої зобов'язання, щодо погашення заборгованості за наданим кредитом та сплати процентів за користування ним, не виконав, в зв'язку з чим позивач звернувся за захистом порушеного права до суду. До початку судового засідання представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, крім того зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував (а.с. 48). На виконання вимог ч. 3 ст. 122 ЦПК України, судом було направлено запит до органів реєстрації місця проживання фізичної особи (а.с. 29), згідно отриманої відповіді відповідач зареєстрований за адресою [ADDRESS] (а. с. 30). Згідно ст. 74 ЦПК України судові повістки - про виклик та телеграми зі зворотнім повідомленням направлялись за зареєстрованим у вставленому законом порядку місця проживання фізичної особи - відповідача. У разі ж їх відсутності за даною адресою, вважається, що судовий виклик вручений належним чином. Відповідач в судові засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Так, в судове засідання відповідач викликався судовими повістками - зі зворотнім повідомленням на 24.12.2013 року, 13.01.2014 року, 31.01.2014 року, 25.02.2014 року (а.с. 32, 34, 35 - 38, 40, 44 - 47). У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України). Зважаючи на вищевикладене та відсутність заперечень представника позивача, суд приходить до висновку про можливість розгляду позову у відсутності відповідача та постановлення заочного рішення по справі. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, на яких ґрунтується позов, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступних підстав. Як встановлено судом, 03.07.2008 року між ТОВ «ПростоФінанс» та відповідачем було укладено кредитний договір за умовами якого ТОВ «ПростоФінанс» надав відповідачу грошові кошти у розмірі - 72 100 грн., строком до 10.07.2015 року зі сплатою відсотків у розмірі 13,99 % щомісячно, а також разову комісію у розмірі 1,5 % від початкової суми кредиту, крім того позичальник щомісячно сплачує комісію за користування кредитом у розмірі 0,2 %. від початкової суми кредиту (а.с. 5 - 9). Факт отримання кредитних коштів підтверджується анкетою (а.с. 10). У відповідності до п. 2.1 - 2.3 кредитного договору позичальник зобов'язався сплачувати банку відсотки у розмірі 13,99 % щомісячно, а також разову комісію у розмірі 1,5 % від початкової суми кредиту, крім того позичальник щомісячно сплачує комісію за користування кредитом у розмірі 0,2 %. від початкової суми кредиту. 18.05.2012 року між ТОВ «ПростоФінанс» та позивачем було укладено договір купівлі - продажу кредитного портфелю, відповідно до якого ТОВ «ПростоФінанс» відчужив право вимоги за кредитними договорами у тому числі і боргові зобов'язання відповідача (а.с. 14 - 18, 21). Відповідач по справі зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути позивачу зазначені кредитні кошти у строки, передбачені кредитним договором, а також сплатити відповідну плату за користування кредитними коштами і виконати всі інші зобов'язання, визначені кредитним договором. У зв'язку з невиконанням умов кредитного договору у відповідача станом на 10.10.2013 року виникла заборгованість у розмірі 34 593грн. 08 коп. з яких: 32 769 грн. 53 коп. - заборгованість за кредитом, 1 179 грн. - заборгованість по відсотках, 288 грн. 40 коп. - заборгованість за комісією, 356 грн. 15 коп. - штраф. Розрахунки позивача відповідачем спростовані не були. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Статтею 610 ЦК України під порушенням зобов'язання передбачено його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 ЦК України). Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно частини 2 статті 1050 ЦК України позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплаті процентів у разі прострочення повернення чергової частини позики. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами, у відповідності до ст. 629 ЦК України. Таким чином, суд приходить до висновку, що станом на 10.10.2013 року виникла заборгованість у розмірі 34 593грн. 08 коп., які підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а відтак, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судові витрати у розмірі 345 грн. 93 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved