Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Універсальна» звернулося в суд з позовною заявою до [PERSON], третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «БЕТОЛЬ» про стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 29 жовтня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено договір поруки №01/10/07-Б, відповідно до умов якого останній поручився за виконання Товариства з обмеженою відповідальністю «Бетоль» зобов'язань, що витікають з договору фінансового лізингу №105/1007/28-Б, укладеного 29 жовтня 2007 року між ТОВ «Лізингова компанія «Універсальна» та ТОВ «Бетоль». В порушення умов договору фінансового лізингу №105/1007/28-Б від 29.10.2007 року зі сплати лізингових платежів, за ТОВ «Бетоль» утворилась заборгованість, що встановлено Господарським судом Львівської області, Вищим господарським судом України, у розмірі 2 692 760,00 грн., яка складається із: - 2 033 483,00 грн. - лізингових платежів; - 358 299,62 грн. - пені; - 98 000,96 грн. - інфляційних витрат; - 202 978,02 грн. - 3% річних. Відповідно до п. 2 договору поруки №01/10/07-Б від 29.10.2007 року, відповідач відповідає за зобов'язаннями ТОВ «Бетоль» у тому ж обсязі, що і ТОВ «Бетоль», проте розмір відповідальності відповідача за цим договором становить не більше 1 500 000,00 грн. Позивач зазначає, що постійно інформував відповідача про наявність заборгованості ТОВ «Бетоль» за договором фінансового лізингу №105/1007/28-Б від 29.10.2007 року, надсилаючи на його адресу претензії-вимоги, але на теперішній час жодна із претензій відповідачем не виконана, у зв'язку із чим, позивач вимушений був звернутися до суду із даним позовом, в якому просив суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість на загальну суму 1 131 723,58 грн., та судові витрати по справі. Також, в лютому 2015 року [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом в якому просив визнати договір поруки №01/10/07-Б від 29.10.2012 року припиненим. Представник позивача в судове засідання не зявився, при цьому подав клопотання в якому просить первісний позов задовольнити у повному обсязі у зустрічному позові відмовити за безпідставності, крім того просить розгляд справ проводити у його відсутності за наявними в матеріалах справи доказами. Представник відповідача [PERSON], звернувся в суд з клопотанням про розгляд справи у його відсутності. Просив у задоволенні первісного позову відмовити. Вимоги зустрічного позову підтримав та просив такий задовольнити. Товариство з обмеженою відповідальністю «Бетоль» в судове засідання не зявилось, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи. Тому згідно з ст. 169 ЦПК України суд вважає, що справу можливо слухати у відсутності сторін судового процесу, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Універсальна», слід відмовити, а зустрічний позов [PERSON], підлягає задоволенню, виходячи з наступного. За ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно із ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Підставою звернення позивача до суду є захист права сторони за майновим правовідношенням, що виникло в силу укладеного кредитного (лізингового) договору, на вимогу повернення грошових коштів у зв'язку із порушенням його виконання. За змістом ст. 14 ЦК України, цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Поряд із засобами заохочення, виконання цивільних обов'язків забезпечується відповідальністю, яка встановлена договором або актом цивільного законодавства. Будь-яка особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї. Згідно із ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг», фінансовий лізинг (далі - лізинг) це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі). Судом встановлено, що 29 жовтня 2007 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бетоль» в особі генерального директора [PERSON], діючого на підставі Статуту, було укладено договір фінансового лізингу №105/1007/28-Б, відповідно до умов якого лізингодавець зобов'язався придбати на замовлення лізингоодержувача майно: комплект обладнання технологічної лінії (цеху) для виготовлення виробів з ніздрюватого бетону неавтоклавного твердення, вказане у Лізинговій заявці та специфікації та передати його лізингоодержувачу, який зобов'язався прийняти предмет лізингу у виключне платне користування терміном на 43 місяці з дати підписання обома сторонами акту приймання-передачі предмету лізингу в цілому. Вартість предмету лізингу на момент укладення договору становила 5 000 000,00 грн. В забезпечення виконання умов договору фінансового лізингу №105/1007/28-Б від 29.10.2007 року, між позивачем та відповідачем 29 жовтня 2007 року було укладено договір поруки №01/10/07-Б, за умовами якого поручитель поручився перед кредитором за виконання ТОВ «Бетоль» його зобов'язань, що витікають з договору фінансового лізингу №105/1007/28-Б від 29.10.2007 року. За п. 2,3 договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, проте розмір відповідальності поручителя за цим договором становить не більше 1 500 000,00 грн. Поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором з врахуванням обмеження розміру відповідальності поручителя, визначеного п.2 цього договору та з дотриманням порядку пред'явлення вимог кредитором, визначеного цим договором. 01 лютого 2008 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бетоль», було укладено угоду про внесення змін та доповнень до договору фінансового лізингу №105/1007/28-Б від 29.10.2007 року, якою внесено зміни в специфікацію предмету лізингу та викладено її у новій редакції; внесено зміни в предмет договору; лізингові платежі; в графік лізингових платежів та викладено його в новій редакції; страхуванні предмету лізингу; внесено зміни щодо права власності на предмет лізингу. А також, складено акт приймання-передачі предмету лізингу №1 до договору фінансового лізингу №105/1007/28-Б від 29.10.2007 року. 11 червня 2008 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бетоль», було укладено угоду про внесення змін та доповнень до договору фінансового лізингу №105/1007/28-Б від 29.10.2007 року, де внесено зміни в специфікацію предмету лізингу та викладено її у новій редакції. складено акт приймання-передачі предмету лізингу в цілому до договору фінансового лізингу №105/1007/28-Б від 29.10.2007 року. 14 липня 2008 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бетоль», було укладено угоду про внесення змін та доповнень до договору фінансового лізингу №105/1007/28-Б від 29.10.2007 року, якою внесено зміни в графік лізингових платежів та викладено його у новій редакції. 25 липня 2008 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бетоль», було укладено додаткову угоду до договору фінансового лізингу №105/1007/28-Б від 29.10.2007 року, якого погодили порядок розстрочення сплати заборгованості по сплаті щомісячних лізингових платежів та сплати додаткових лізингових платежів. 01 жовтня 2008 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бетоль», було укладено додаткову угоду до договору фінансового лізингу №105/1007/28-Б від 29.10.2007 року, якою припинено дію додаткової угоди до договору фінансового лізингу №105/1007/28-Б від 29.10.2007 року від 14.07.2008 року, також, зазначено порядок сплати непогашеної заборгованості по сплаті щомісячних лізингових платежів та сплати додаткових лізингових платежів. 20 квітня 2009 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бетоль», було укладено додаткову угоду до договору фінансового лізингу №105/1007/28-Б від 29.10.2007 року, якою припинено дію додаткової угоди до договору фінансового лізингу №105/1007/28-Б від 29.10.2007 року від 01.10.2008 року, також, зазначено порядок сплати непогашеної заборгованості по сплаті щомісячних лізингових платежів та сплати додаткових лізингових платежів. 20 березня 2010 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бетоль», було укладено додаткову угоду до договору фінансового лізингу №105/1007/28-Б від 29.10.2007 року, якою припинено дію додаткової угоди до договору фінансового лізингу №105/1007/28-Б від 29.10.2007 року від 20.04.2009 року, зазначено порядок сплати непогашеної заборгованості по сплаті щомісячних лізингових платежів та сплати додаткових лізингових платежів. 20 березня 2010 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бетоль», було укладено угоду до договору фінансового лізингу №105/1007/28-Б від 29.10.2007 року від 20.04.2009 року, якою внесено зміни до графіку лізингових платежів та викладено його у новій редакції. 20 січня 2011 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бетоль», було укладено угоду про внесення змін до договору фінансового лізингу №105/1007/28-Б від 29.10.2007 року від 20.04.2009 року, відповідно до якої збільшено термін лізингу до кінця грудня 2013 року та внесено зміни до графіку лізингових платежів та викладено його у новій редакції. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 31 липня 2012 року, зобов'язано ТОВ «Бетоль» повернути ТОВ «Лізингова компанія «Універсальна» комплект обладнання технологічної лінії (цеху) для виготовлення виробів з ніздрюватого бетону неавтоклавного твердження, а саме згідно до специфікації до договору фінансового лізингу №105/1007/28-Б від 29.10.2007 року від 20.04.2009 року: дозувально-змішувальний вузол продуктивністю 250 м3/год., камеру вібраційної та тепло-вологої обробки 100 форм для газобетону V=2,32 (масив 4000х1000х600), універсальний різальний комплекс з автоматичною подачею масиву, маніпулятором для розвантаження готової продукції та системою аспірації, загальною невідшкодованою вартістю 443 262,84 грн., також. стягнуто судові витрати по справі. Рішенням Господарського суду Львівської області від 27.03.2013 року №5015/2466/12 частково задоволено позовні вимоги стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕТОЛЬ» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Бетоль» на користь ТОВ «Лізингова компанія «Універсальна»: 4 872 037,22 грн. - прострочених лізингових платежів (в т.ч. 2 838 554,16 грн. - відшкодування вартості предмету лізингу; 495 300,82 грн. - компенсація відсотків за кредитом; 1402 022,32 грн. - винагорода лізингодавця; 43 719,94 грн. - інші витрати лізингодавця; 92 440,00 грн. - додаткові лізингові платежі; 358 299,62 грн. - пені; 98 000,96 грн. - інфляційних втрат; 202 978,02 грн. - 3 % річних та 46 218,64 грн. - судового збору. В задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені на суму 673 499,82 грн. та стягненні солідарно з Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи [PERSON] та Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи [PERSON] заборгованості в сумі 1 500 000,00 грн. - відмовлено. Постановою Вищого господарського суду України від 11.09.2014р. у справі №5015/2466/12 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Бетоль» задоволено частково. Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 13.06.2013 у справі № 5015/2466/12 скасовано. Рішення господарського суду Львівської області від 27.03.2013 у справі №5015/2466/12 скасовано в частині стягнення солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бетоль» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Бетоль» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Універсальна» 2 838 554,16 грн. - відшкодування вартості предмету лізингу. В цій частині прийнято нове рішення, яким відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Універсальна» в позові про стягнення солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бетоль» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Бетоль» 2 838 554,16 грн. - відшкодування вартості предмета лізингу. В іншій частині Рішення Господарського суду Львівської області від 27.03.2013 у справі № 5015/2466/12 залишено без змін. 06 грудня 2012 року між ТОВ «Лізингова компанія «Універсальна» та ТОВ «ВЕРТА-ІФ» було укладено договір купівлі-продажу №06/12/12, відповідно до умов якого покупець зобов'язався оплатити та прийняти на умовах цього договору, а продавець зобов'язався передати комплект обладнання технологічної лінії (цеху) для виготовлення виробів з ніздрюватого бетону неавтоклавного твердення, згідно специфікації товару, загальною вартістю товару - 445 320,00 грн., в тому числі ПДВ - 74 220,00 грн. На виконання умов вищевказаного договору купівлі-продажу сторонами було складено акт прийому-передачі комплекту обладнання, що є предметом договору. ТОВ «Лізингова компанія «Універсальна» та ТОВ «Бетоль», були укладені акти звірки розрахунків за договором фінансового лізингу №105/1007/28-Б від 29.10.2007 року, в яких наведені дані про стан розрахунків за вищевказаним договором фінансового лізингу. Про наявність прострочки сплати лізингових платежів за договором фінансового лізингу №105/1007/28-Б від 29.10.2007 року керівник ТОВ «Бетоль» повідомлявся позивачем, шляхом надсилання претензії-вимоги №237 від28.03.2012 року, №419 від 30.05.2012 року. [PERSON] про наявність простроченої заборгованості за договором фінансового лізингу №105/1007/28-Б від 29.10.2007 року повідомлявся претензіями-вимогами №1718 від 10.08.2011 року, №419 від 30.05.2012 року. За п. 4 договору поруки, кредитор має право пред'явити вимогу поручителю у випадку прострочення боржником виконання грошових зобов'язань згідно договору фінансового лізингу більше 60 днів в порядку визначеному цим договором. Відповідно до п.п. 4.1., 4.2. договору поруки, в першу чергу кредитор вилучає та продає предмет лізингу за договором фінансового лізингу, якщо за рахунок платежів по ліцензійному договору прострочена заборгованість боржника не буде погашена повністю, або ліцензійний договір втратить чинність, буде зупинено, тощо або за ліцензійним договором поручителю не будуть нараховані платежі; в другу чергу кредитор пред'являє поручителю вимогу в розмірі 1/3 непогашеної суми простроченої заборгованості, якщо заборгованість боржника не буде погашена за рахунок продажу предмету лізингу. Так, згідно змісту рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 31 липня 2012 року, позивачем 16 червня 2012 року в односторонньому порядку було припинено договір фінансового лізингу №105/1007/28-Б від 29.10.2007 року, шляхом направлення боржнику претензії-вимоги №419 від 30.05.2012 року, за змістом якої кредитор повідомив боржника про необхідність сплатити борг до 15.06.2012 року та розірвання договору у разі невиконання вказаної вимоги. Наведена обставина підтверджена і постановою Вищого господарського суду України від 11 вересня 2014 року у справі №5015/2466/12. Згідно із ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника, боржник і поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Згідно із приписами с. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. У відповідності до ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. У відповідності до п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 року, передбачено, що згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам ст. 252 ЦК України, згідно із якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що обставини на які позивач посилався, як на підставу своїх позовних вимог є незаконними та необґрунтованими, так як ним пропущено встановлений законом строк звернення для пред'явлення вимоги до поручителя [PERSON] щодо виконання зобов'язання за договором поруки №03/10/07-Б від 29.10.2007 року, що витікають з договору фінансового лізингу № 105/1007/28-Б від 29.10.2007 року, у зв'язку із чим відповідна порука [PERSON] вважається припиненою в порядку приписів ч. 4 ст. 559 ЦК України. До того ж, порука за договором поруки №01/10/07-Б від 29.10.2007, укладеним між ТОВ «Лізингова компанія «Універсальна» та Суб'єктом підприємницької діяльності-фізичною особою [PERSON] є припиненою, також і в силу ч. 1 ст. 559 Цивільного кодексу України. Так, у відповідності до ч. 1 ст. 559 Цивільного кодексу України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Згідно із приписами ч. 1 ст. 609 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю. Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 25.12.2015 у справі № 927/866/15 про визнання банкрутом ТОВ «Бетоль» було, зокрема, ліквідовано Товариство з обмеженою відповідальністю «Бетоль» (14000, [ADDRESS], Код ЄДРПОУ 31685258) та припинено провадження у справі про банкрутство. Тобто, на теперішній час, основне зобовязання ТОВ «Бетоль» перед позивачем в межах якого виникла порука відповідача за Договором поруки №01/10/07-Б від 29.10.2007 є припиненим у звязку із ліквідацією ТОВ «Бетоль» а отже є припиненою і відповідна порука відповідача перед позивачем в силу приписів ч. 1 ст. 559 Цивільного кодексу України. Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають. Стосовно вимог зустрічного позову відповідача, про визнання поруки припиненою, суд вважає, що такі вимоги наведеного позову є обґрунтованими з підстав наведених вище, та підлягають задоволенню. Посилання позивача на ту обставину, що відповідачем подано зустрічний позов з порушенням загального трирічного строку позовної давності не приймаються судом до уваги. У наведеному зустрічному позові, позивач [PERSON] посилається на ту обставину, що про наявність простроченої заборгованості за договором фінансового лізингу №105/1007/28-Б від 29.10.2007 року повідомлявся претензіями-вимогами №1718 від 10.08.2011 року, № 419 від 30.05.2012 року. Також, [PERSON] та ТОВ «Лізингова компанія «Універсальна» посилаються на ту обставину, що чинними судовими рішеннями, встановлено, що 16 червня 2012 року в односторонньому порядку було припинено договір фінансового лізингу №105/1007/28-Б від 29.10.2007 року, шляхом направлення претензії-вимоги №419 від 30.05.2012 року, в тому числі і на адресу [PERSON] Отже, строком виконання всіх зобовязань за договором фінансового лізингу №105/1007/28-Б від 29.10.2007 року, є 16 червня 2012 року. Знову ж таки у відповідності до ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Отже, у [PERSON] виникли законодавчо обумовлені підстави ставити питання про припинення договору поруки, через пів року з моменту, припинення договору фінансового лізингу №105/1007/28-Б, тобто з січня 2013 року. В той же час [PERSON] звернувся до суду із такими вимогами в лютому 2015 року, тобто в межах загального строку позовної давності. Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України, оскільки позивачем та відповідачем при подачі позовів були сплачені судові витрати, і у задоволенні первісного позову відмовлено, а зустрічну позовну заяву задоволено та сплачений позивачем судовий збір поверненню не підлягає, а також з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір сплачений відповідачем за подання зустрічного позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved