Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

ТОВ «СК «Українська страхова група» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування 6678 грн. 92 коп. шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 10 листопада 2016 року в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Лексус» під керуванням [PERSON] та автомобіля «Ман» під керуванням [PERSON], в результаті чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Винним у ДТП було визнано [PERSON] Позивач, як страховик потерпілої в ДТП особи, здійснив виплату страхового відшкодування [PERSON] в розмірі 69463 грн. 35 коп., внаслідок чого вважає, що до нього перейшло право вимоги до винної у ДТП особи. В судове засідання сторони не зявились, в направленій до суду заяві представник позивача просив розглядати справу у його відсутності. Відповідач в судове засідання повторно не зявився з невідомих суду причини, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з постанови Святошинського районного суду м. Києва від 21 грудня 2016 року по справі № 759/15982/16-п 3/759/7304/16, 10 листопада 2016 року о 19 годині 20 хвилині [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], на вул. Кільцева дорога в м. Києві при перестроюванні не надав перевагу в русі автомобілю [NUMBER], що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтись, внаслідок чого здійснив із ним зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Суд визначив, що своїми діями [PERSON] порушив п. 2.3 «б», 10.3 Правил дорожнього руху України та наклав на нього адміністративне стягнення у розмірі 340 грн. У відповідності із ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно із розрахунком суми страхового відшкодування, вартість майнової шкоди, яка завдана автомобілю [NUMBER], становить 69463 грн. 35 коп. 30 березня 2016 року ТОВ «СК «Українська страхова група» та [PERSON] уклали договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 26-5002-16-00001, який діяв строком до 30 березня 2017 року. У відповідності з довідкою ТОВ «СК «Українська страхова група» № ДККА-53756 від 27 липня 2017 року та платіжним дорученням № 21790 від 22 листопада 2016 року страхова компанія 7182 грн. по страховому відшкодуванню [PERSON] зарахувала в рахунок несплаченої частини страхового платежу. Інша частина позивачем була перерахована на рахунок ТОВ «Автосиметрія», яке здійснювало відновлювальний ремонт автомобіля «Лексус». З вимог ст. 27 ЗУ «Про страхування» та ст. 993 ЦК України вбачається, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу), до винної особи у розмірі визначеного відшкодування. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. За змістом статті 1194 ЦК України, в системному звязку зі статтею 993 цього Кодексу та статтею 27 ЗУ «Про страхування» можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, з урахуванням встановлених обставин справи, а також враховуючи, що до теперішнього часу відповідач добровільно шкоду не відшкодовує, від виконання своїх зобов'язань ухиляється, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі. У відповідності із ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У звязку з цим, з відповідача на користь позивача належить стягнути 1600 грн. сплаченого позивачем судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved