Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-20 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» звернулося в суд із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №310852 від 22 серпня 2018 року в розмірі 3360 грн, яка складається з відсотків за користування кредитом. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 22 серпня 2018 року між ТОВ «Ультра Фінанс» та [PERSON] був укладений кредитний договір №310852, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у сумі 1000 грн строком на 30 днів. ТОВ «Ультра Фінанс», надавши відповідачу кредит, свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, а відповідач [PERSON] , у порушення закону та умов договору, свої зобов`язання по погашенню кредиту за договором належним чином не виконав, не повернув своєчасно грошові кошти. 11 вересня 2019 року між ТОВ «Ультра Фінанс» та ТОВ «УМ Факторинг» був укладений договір факторингу №12/ФК та підписаний реєстр прав вимог №2 від 09 грудня 2019 року. Відповідно до вказаних документів відбулася заміна кредитора з ТОВ «Ультра Фінанс» на ТОВ «УМ «Факторинг». Внаслідок порушення відповідачем своїх зобов`язань утворилася заборгованість з відсотків за користування кредитом у загальній сумі 3360 грн. Від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, який обґрунтовується тим, що договір №310852 від 22 серпня 2018 року ним не підписувався, жодних грошових коштів від ТОВ «Ультра Фінанс» він не отримував. У відзиві [PERSON] звертає увагу суду на те, що кредитний договорів №310852 від 22 серпня 2018 року та додаток до договору не містять його підпису. Окрім цього, у вищевказаному кредитному договорі, в розділі 8 «Реквізити та підписи сторін» не вірно вказано його адресу: [ADDRESS] , так як дійсною його адресою є: [ADDRESS] . У судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про повне підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності. У судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник адвокат Процун О.О. позовні вимоги не визнали в повному обсязі та з викладених у відзиві підстав просили в задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши пояснення відповідача та його представника, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про відмову в задоволенні позову. Підставами для такого висновку суду є наступне. Відповідно до ч.ч.1,2\~ст.207 ЦК України,\~правочин вважається\~таким,\~що вчинений\~у письмовій\~формі,\~якщо його\~зміст зафіксований\~в одному\~або кількох\~документах (у\~тому числі\~електронних),\~у листах,\~телеграмах,\~якими обмінялися\~сторони. Правочин\~вважається таким,\~що вчинений\~у письмовій\~формі,\~якщо воля\~сторін виражена\~за допомогою\~телетайпного,\~електронного або\~іншого технічного\~засобу зв`язку. Правочин\~вважається таким,\~що вчинений\~у письмовій\~формі,\~якщо він\~підписаний його\~стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України, договором є\~домовленість двох\~або більше\~сторін,\~спрямована на\~встановлення,\~зміну або\~припинення цивільних\~прав та\~обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1\~ст.638 ЦК України\~встановлено,\~що договір\~є укладеним,\~якщо сторони\~в належній\~формі досягли\~згоди з\~усіх істотних\~умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~ч.1 ст.526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.ч.1,2\~ст.1054 ЦК України,\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення\~параграфа 1\~цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст.1055\~ЦК України,\~\~кредитний договір\~укладається у\~письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. У договорі фінансового кредиту №310852 від 22 серпня 2018 року зазначено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ультра Фінанс» (далі кредитодавець) та [PERSON] (далі позичальник) укладений договір, предметом якого є надання кредитодавцем позичальнику грошових коштів у розмірі 1000 грн на строк 30 днів, з 22 серпня 2018 року по 21 вересня 2018 року. У розділі «Реквізити та підписи сторін» договору фінансового кредиту №310852 від 22 серпня 2018 року та додатку №1 до цього ж договору наявний підпис кредитодавця, підпис позивачальника [PERSON] відсутній. Окрім цього, в цих розділах договору адреса позичальника зазначена « [ADDRESS] ». Згідно довідки №2617-04 від 12 серпня 2020 року, виданої Відділом реєстрації виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області, [PERSON] , [INFO] , з 16 вересня 2005 року по даний час зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Наведеним підтверджується, що договір фінансового кредиту №310852 від 22 серпня 2018 року та додаток\~до договоруне містять підпису позичальника [PERSON] , окрім цього анкетні дані позичальника [PERSON] у зазначених документах вказані не вірно, тому, в даному випадку, при укладенні договору фінансового кредиту №310852 від 22 серпня 2018 року недотримані вимоги Цивільного кодексу України, а відтак договір вважається неукладеним. Частиною 1\~ст.1077 ЦК України\~визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Статтею 514 ЦК України\~передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 11 вересня 2019 року між ТОВ «УМ Факторинг» (далі фактор) та ТОВ «Ультра Фінанс» (далі клієнт) укладений договір факторингу №12/ФК, згідно умов якого клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, на умовах, визначених цим договором. На підтвердження переходу права вимоги за договором фінансового кредиту №310852 від 22 серпня 2018 року позивачем поданий витяг з реєстру права вимог №2 від 09 грудня 2019 року, який підписаний лише директором ТОВ «УМ Факторинг» та не містить підпису представника ТОВ «Ультра Фінанс». Поданий витяг з реєстру не відповідає додатку №1 «Реєстр прав вимог», а сам додаток до договору факторингу №12/ФК від 11 вересня 2019 року не містить ні номеру реєстру прав вимоги, ні дати, ні інформації про боржника, тому жодним чином не підтверджує перехід права вимоги від ТОВ «Ультра Фінанс» до ТОВ «УМ Факторинг» за договором фінансового кредиту. За положеннями\~ст.81 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 ст.77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Також враховуючи те, що договір фінансового кредиту №310852 від 22 серпня 2018 року між ТОВ «Ультра Фінанс» та [PERSON] не укладений, через відсутність письмової згоди позичальника при укладенні договору, тому за цим договором не може перейти право грошової вимоги за договором факторингу, через відсутність права грошової вимоги в ТОВ «Ультра Фінанс». Отже, за викладених вище обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, у зв`язку з чим задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed