Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

Сторони із 01 серпня 2009 року перебувають у зареєстрованому шлюбі і мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Оскільки відповідач неналежно виконує свій обовязок по утриманню сина, позивач заявила до суду вимогу про стягнення з [PERSON] на її користь на утримання сина 1/4 частини його заробітку, але не менше встановленого законом мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду до досягнення ним повноліття. Рішення суду просить допустити до негайного виконання та встановити побачення батька з дитиною в її присутності. Позивач у судовому засіданні позовну вимогу про стягнення аліментів підтримала та пояснила, що вона у шлюбі із [PERSON] має спільного сина [PERSON], [INFO]. Відповідач протягом 11 місяців не приїздив до сина, практично не телефонував і не цікавився сином, хоча мав таку можливість. Періодично відповідач пересилав на утримання сина по тисячу гривень в місяць, але на даний час для захисту її прав та інтересів дитини, просить задовольнити позов. Відмовилася від вимоги про встановлення порядку побачень батька з дитиною. Відповідач позов про стягнення аліментів визнав. Ствердив, що він перераховував щомісяця по тисячі гривень на утримання сина на рахунок батьків [PERSON] Приїздити до сина не мав можливості через постійну зайнятість на роботі. Розглянувши справу в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення у заявленому об`ємі. Поясненнями сторін у судовому засіданні та копією свідоцтва про одруження (а.с. 3) стверджується, що із 01 серпня 2009 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Свідоцтвом про народження (а.с. 4) доводиться, що сторони мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Довідками Лучинчицької сільської ради № 364 та 366 від 14 квітня 2015 року (а.с. 5,6) стверджується заява позивача про те, що син проживає разом з нею. В той же час в судовому засіданні встановлено поясненнями сторін, що відповідач не уникає обовязку утримувати дитину, зокрема, щомісяця пересилає на його утримання тисячу гривень. Сам відповідач є працездатною особою, має постійне місце роботи, інших утриманців, крім спільного з позивачем сина не має. Відповідно до статті третьої Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. З урахуванням викладених вище обставин, положень ч. 2 ст. 182 СК України про мінімальний розмір аліментів, а також бажання позивача за судовим рішенням отримувати від відповідача утримання на сина та визнання позову відповідачем, суд вважає, що розумним і таким, що відповідає інтересам обох сторін та дитини буде визначення розміру аліментів як 1/4 частини від його заробітку щомісячно. Відповідно до положень ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору звільняються позивачі за позовами про стягнення аліментів. Частиною 3 ст. 88 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином судовий збір має бути стягнений з відповідача у розмірі, передбаченому підпунктом 1.2 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір. Відповідно до ч. 1 ст. 191 ЦПК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Позивач звернулася до суду з цим позовом 16 квітня 2015 року.

Outcome: approved