Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-01 00:00:00

ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої в результаті ДТП, в порядку регресу в розмірі 23 136,72 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.04.2020 трапилось ДТП внаслідок порушення водієм автомобіля «Volkswagen Polo», д/н [NUMBER] , [PERSON] вимог п. 16.11 ПДР, що підтверджується постановою Дарницького районного суду м. Києва від 01.06.2020. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Volkswagen Polo» д/н [NUMBER] була застрахована згідно з полісом № 164896018 у ПрАТ «СК «ВАНК КЛІК», яке здійснило виплату потерпілому страхового відшкодування в розмірі 46 273,43 грн. Посилаючись на положення ст.38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач, як правонаступник ПрАТ «СК «ВАНК КЛІК», просить стягнути з відповідача 50 % виплаченого страхового відшкодування, оскільки всупереч договору страхування відповідач використовував забезпечений транспортний засіб як таксі, що призвело до заниження значення коригуючого коефіцієнта при визначенні страхового платежу. 29.01.2021 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу № 755/1679/21 (провадження №2/753/5091/21) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРКС.КАПІТАЛ» до [PERSON] про стягнення заборгованості передано до Дарницького районного суду м. Києва за територіальною підсудністю. За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу було передано для розгляду судді Якусику О.В. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 05.03.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явився про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Відзив на позов не надав. Як визначено ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши письмові докази по справі, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 27.04.2020 о 16.45 год. [PERSON] в м. Києві на перехресті вул. Харківське шосе та вул. Чернігівська, керуючи автомобілем «Volkswagen Polo» д/н [NUMBER] , під час повороту ліворуч не надав дорогу автомобілю, який рухався у зустрічному напрямку, в результаті чого скоїв зіткнення з транспортним засобом «Chevrolet», д/н [NUMBER] , що призвело до пошкодження згаданих транспортних засобів, чим порушив п. 16.11 ПДР. Винним у вищенаведеному ДТП згідно з постановою Дарницького районного суду м. Києва від 01.06.2020 визнано [PERSON] . Як передбачено ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Цивільно-правова відповідальності водія автомобіля «Volkswagen Polo» д/н [NUMBER] застрахована в ПрАТ «ВАН КЛІК» відповідно до Полісу № 164896018. 12.06.2020 представник власника автомобіля «Chevrolet», д/н [NUMBER] звернувся із заявою до ПрАТ «СК «ВАН КЛІК» про виплату страхового відшкодування у зв`язку з ДТП, яка трапилась 27.04.2020. На підставі страхового акту № 0026578.04.20/1 від 17.07.2020 та згідно з платіжним дорученням № 8149 від 07.09.2020 ПрАТ СК «ВАН КЛІК» виплатило представнику власника автомобіля «Chevrolet», д/н [NUMBER] [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 46 273,43 грн. Судом встановлено, шо 01.01.2020 між ПрАТ «СК «ВАН КЛІК» та ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» був укладений Договір про надання фінансових послуг факторингу № 01.01.2020-ВК, відповідно до умов якого позивачем придбано права вимоги за грошовими зобов`язаннями, які виникли у ПрАТ СК «ВАН КЛІК» як страховика, який виплатив страхове відшкодування, до [PERSON] , що підтверджується актом прийому-передачі документів від 08.09.2020 №10-03. 08.09.2020 на адресу [PERSON] було направлено повідомлення про відступлення прав вимоги та претензія про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 23 136,72 грн. Як передбачено п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» , у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з ст. 30 Закону транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно п. 38?.1 ст. 38? Закону, у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. Розпорядженням від 09.07.2010 № 566 Держкомфінпослуг «Про деякі питання здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» затверджені коригуючі коефіцієнти та їх розміри, які повинні застосовуватися при розрахунку розміру страхового платежу. Відповідно до п. 4 розділу ІІІ вказаного розпорядження «Сфери використання транспортного засобу (К3)», для легкового автомобіля або автобуса з кількістю місць для сидіння до 20, який використовується фізичною особою для надання послуг із перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом загального користування або для надання послуг із перевезення пасажирів та їх багажу на таксі, розмір коригуючого коефіцієнта становить 1,1 - 1,4. Згідно з полісом № 164896018, для автомобіля «Volkswagen Polo» д/н [NUMBER] не передбачалося його використання як таксі, про що свідчить відмітка у розділі «Особливі умови використання забезпеченого ТЗ», та встановлено коригуючий коефіцієнт «К3» - 1,00. Водночас, як зазначає позивач та вбачається із матеріалів справи, автомобіль «Volkswagen Polo» д/н [NUMBER] під час ДТП використовувався як таксі, що підтверджується письмовими поясненнями іншого учасника ДТП, у зв`язку з чим при страхуванні відповідальності водія вказаного автомобіля було занижено значення коригуючого коефіцієнта, який повинен бути більшим, ніж визначено полісом. Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 2270,00 судового збору.

Outcome: approved