Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантьє» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 28.05.2014 року між публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № Р24.201.72083, згідно з яким відповідач отримав кредит в розмірі 35000,00 грн., зі сплатою 10 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені кредитним договором, графіком щомісячних платежів. Банк свої зобовязання згідно кредитного договору виконав, надавши відповідачу кредитні кошти. Станом на 30.09.2015 року відповідач не повернув банку отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки за комісією в загальній сумі 50413,39 грн. 30.09.2015 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантьє» та публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» укладено договір факторингу № №30/09-1. Згідно умов Договору факторингу банк відступив новому кредитору, позивачу з 30.09.2015 року, а позивач, відповідно до Договору факторингу та вимог чинного законодавства, набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Право вимоги позивач набув з моменту підписання акту прийому-передачі прав вимог. Посилаючись на наведене, позивач просить суд стягнути з [PERSON] в користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Рантьє» заборгованість за кредитним договором в розмірі 50413,39 грн. та 1378,00 грн. судових витрат по справі. Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, з урахуванням поданої заяви про уточнення позовних вимог, згідно з якою просить суд стягнути з [PERSON] в користь товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантьє» 50413,39 грн. заборгованості за кредитним договором № Р24.201.72083 від 28.05.2014 року, та 1378,00 грн. судових витрат по справі.\~\~ Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, про що свідчать надіслані повідомлення. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи по наявних доказах, відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України. У відповідності до вимог ч.2\~ст.197 ЦПК України\~фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно\~ст.1048 ЦК України\~позичкодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позички, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. З матеріалів справи судом встановлено, що 28.05.2014 року між публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № Р24.201.72083, згідно з яким відповідач отримав кредит в розмірі 35000,00 грн., зі сплатою 10 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені кредитним договором, графіком щомісячних платежів. Банк свої зобовязання згідно кредитного договору виконав, надавши відповідачу кредитні кошти. Відповідно до\~ст.526 Цивільного кодексу України\~зобовязання має виконуватися належним чином згідно умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно\~ст. 527 ЦК України\~боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор\~прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Згідно\~ст.530 ЦК України\~якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Судом встановлено, що банк повністю виконав свої зобовязання згідно кредитного договору, та надав [PERSON] кредитні кошти у строки, передбачені вищевказаним кредитним договором, що підтверджується видатковим касовим ордером. Як вбачається з матеріалів справи, 30.09.2015 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантьє» та публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» укладено договір факторингу № №30/09-1. Згідно умов Договору факторингу банк відступив новому кредитору, позивачу з 30.09.2015 року, а позивач, відповідно до Договору факторингу та вимог чинного законодавства, набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Право вимоги позивач набув з моменту підписання акту прийому-передачі прав вимог. Судом встановлено, що внаслідок невиконання відповідачем умов укладеного кредитного договору, в останньої виникла кредитна заборгованість, яка відповідно до наданого позивачем і перевіреного судом розрахунку товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантьє», станом на 30.09.2015 року становить 50413,39 грн. За таких обставин, суд приходить до висновку, що за невиконання умов договору з відповідача в користь позивача слід стягнути встановлену в судовому засіданні суму заборгованості за кредитним договором . Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Оскільки рішення постановлено на користь позивача, тому його вимога щодо стягнення з відповідача понесених судових витрат також підлягає до задоволення .

Outcome: approved