Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

Сторони перебувають в шлюбі з 16.02.2000 року, шлюб зареєстровано Житомирським міським відділом реєстрації актів громадянського стану , актовий запис № 121. Від шлюбу мають неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, посилаючись на ті обставини, що сторони не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо, спільне господарство не ведуть та просить стягнути аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі- 2500,00 грн. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнала, заперечувала щодо розміру аліментів, зазначила, що позивачем не надано доказів про майновий стан відповідача та не заперечувала в стягненні аліментів в розмірі 420,00 грн., але не менше 30% прожиткового мінінмуму встановленого для дитини відповідного віку. Пояснила, що її довіритель надає матеріальну допомогу для утримання свого сина, а саме відповідач купив шкільну форму, забезпечує його коштами для відвідування спортивних секцій та по мірі необхідності надає кошти на інші витрати. Свідок [PERSON] , яка є співмешканкою відповідача, пояснила, що [PERSON] проживає разом з нею в іншому будинку, який розташований поруч з будинком де проживає [PERSON], батько спілкується з дитиною та надає хлопчику кошти на обіди в школі, купує дитині речі та по мірі необхідності надає кошти на інші потреби. Відповідач офіційно не працює, проте має підробітки. Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 16.02.2000 року між сторонами зареєстровано шлюб Житомирським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 121. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Сторони не заперечували щодо розірвання шлюбу, за таких обставин, суд визнає позовну вимогу щодо розірвання шлюбу такою, що підлягає до задоволення, оскільки сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, втратили почуття любові один до одного, тому спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками цього обовязку визначаються за домовленістю між батьками. Домовленість сторін щодо виконання цього обовязку відсутня. Право на отримання аліментів на утримання неповнолітньої дитини має той з батьків, з ким дитина проживає. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач є батьком дитини і нарівні з матір'ю зобовязаний утримувати її до досягнення нею повноліття. Домовленість сторін щодо виконання цього обовязку відсутня, а тому суд стягує з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини. При визначенні розміру аліментів, судом враховано, що відповідач працездатний та здатний надавати таку допомогу, відповідач має не офіційний дохід, враховано розмір прожиткового мінімуму встановленого на дитину відповідного віку та обов»язок батька та матері нарівні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються від дня предявлення позову. Згідно норм до ст. 367 ЦПК України,\~ суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 487,20 грн. з вимоги про стягнення аліментів та 487,20 грн. на користь позивача з вимоги про розірвання шлюбу.

Outcome: partial