Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАУН СЕРВІС» звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення з них заборгованості за оплату послуг з питного водопостачання та централізованого водовідведення в сумі 3545,35 грн. Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 14.01.2019 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що відповідачі, як співвласники квартири [ADDRESS] згідно відомостей з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.04.2018 року № [NUMBER] є споживачами послуг з питного водопостачання та централізованого водовідведення, тобто абонентами ТОВ «ТАУН СЕРВІС» за особовим рахунком № 0123А052. Таким чином, відповідачі зобов'язані оплачувати отримані послуги з питного водопостачання та централізованого водовідведення не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяцем. Враховуючи, що у споживачів квартирні засоби обліку води відсутні, тому відповідачам нараховується плата за надані послуги згідно з нормативами (нормами) споживання, установленими рішенням виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради від 13.07.2010 року № 1196 «Про затвердження норм споживання води для населення» зі змінами, внесеними рішенням виконавчого комітету ради № 454 від 05.04.2011 року, з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства, виходячи з 1 зареєстрованої особи за даним особовим рахунком. Разом з тим, відповідачі, в порушення умов, визначених змістом зобов'язання, сплачують за спожиті послуги з питного водопостачання та централізованого водовідведення не в повному обсязі, а тільки частково, тобто неналежно виконують свої обов'язки, внаслідок чого за період з 01.01.2016 року по 01.12.2018 року утворилася заборгованість у розмірі 3545,35 грн. З огляду на викладене, позивач звернувся з даним позовом до суду. Учасники справи в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідачі причини неявки суду не повідомили. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що дана позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З матеріалів справи вбачається, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № [NUMBER] від 10.04.2018 року квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] по 3/4 частки та 1/4 частки відповідно. Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 27.06.2018 року відмовлено у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАУН СЕРВІС» про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за послуги централізованого питного водопостачання та водовідведення у зв'язку з тим, що [PERSON] не зареєстрований за адресою: [ADDRESS] У відповідності до розрахунку, проведеного позивачем, за період часу з 01.01.2016 року по 01.12.2018 року за відповідачами утворилася заборгованість в сумі 3545,35 грн. Вирішуючи спір по суті суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У статті 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 5 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об'єктів усіх форм власності є суб'єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення Згідно п. 5 та п. 10 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах. У відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець зобов'язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Згідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством. Згідно із пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Система оплати послуг (щомісячна або авансова) та форма оплати послуг (готівкова або безготівкова) визначаються у договорі між споживачем і виконавцем. У відповідності до підпункту 1, 2 пункту 21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Підпунктом 1 пункту 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 передбачено, що споживач зобов'язаний оплачувати послуги в установлені договором строки. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Аналізуючи викладене, вбачається, що відповідачі є співвласниками квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Позивачем за вказаною адресою була надана послуга з централізованого постачання холодної води і водовідведення у повному обсязі. Відповідачі у порушення вимог чинного законодавства України, що регулює правовідносини у сфері надання комунальних послуг, свої зобов'язання по проведенню оплати спожитих комунальних послуг не виконали, тому по особовому рахунку наявна заборгованість у розмірі 3545,35 грн. З огляду на зазначене, вбачається, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, є достовірними та обґрунтованими, сумніву у суду не викликають, а тому, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжними дорученнями про сплату судового збору в сумі 1585,80 грн. та про сплату судового збору в сумі 176,20 грн. З огляду на викладене, судом вбачається необхідність стягнення з відповідачів на користь позивача сплачені судові витрати у загальному розмірі 1762,00 грн. в певних частках по 1321,50 та 440,50 грн. відповідно. На підставі викладеного,

Outcome: approved