Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-08 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Херсонрегіонгаз» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ «Херсонрегіонгаз» надає [PERSON] послуги з постачання природного газу за адресою: [ADDRESS] по особовому рахунку № [NUMBER] . Вказує, що ухвалою Генічеського районного суду ТОВ «Херсонрегіонгаз» було відмовлено у видачі судового наказу у зв`язку з відсутністю інформації про місце проживання боржника. У зв`язку з тим, що відповідач має заборгованість за послуги газопостачання, просив стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги газопостачання на покази газового лічильника 17416 куб.м від 31 травня 2020 року в сумі 8184 грн. 47 коп., а також інфляційні збитки, три відсотка річних, пеню, й понесені витрати по судовому збору. 29 березня 2021 року позивач надав заяву про зменшення позовних вимог, в якій наголосив, що відповідач сплатила заборгованість, тому просив суд стягнути на їх користь лише інфляційні збитки в сумі 976 грн. 97 коп., три відсотка річних в сумі 616 грн. 11 коп. та пеню в розмірі 21 грн. 46 коп., що утворились внаслідок несвоєчасної сплати заборгованості, а також судові витрати у вигляді судового збору. Представник позивача за довіреністю - Потапенко О.Д.у судовому засіданні в режимі відеоконференції позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позові та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог, наголосивши на обставини, зазначені в відзиві на позовну заяву, а саме, що заборгованість за спожитий газ була нею сплачена, проте дійсно станом на подання позивачем позову він не знав про вказаний факт. Наголосила, що позивачем не вірно було здійснено розрахунок втрат від інфляції, пені та 3% річних. Вказала, що визнає позовні вимоги лише в сумі 168 грн. 12 коп., з яких 115 грн. 74 коп. - інфляційні збитки, 0 грн. 17 коп. - пеня та 52 грн. 22 коп. 3 % річних, що розрахований нею за період з 11 лютого 2020 року до 31 травня 2020 року. Просила позовні вимоги задовольнити в визнаному нею розмірі та стягнути судові витрати пропорційно до задоволеної частини. Суд, вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до наданої заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам від 31 жовтня 2017 року, [PERSON] приєдналась до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500 та умов договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2498. Так, судом встановлено, що ТОВ «Херсонрегіонгаз» надає відповідачу послуги з постачання природного газу за адресою: [ADDRESS] по особовому рахунку № [NUMBER] . Ухвалою Генічеського районного суду Херсонської області від 10 червня 2020 року у видачі судового наказу за заявою ТОВ «Херсонрегіонгаз» про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги було відмовлено на підставі ч. 9 ст. 165 ЦПК України. З матеріалів справи вбачається, що станом на день подачі позову, а саме 13 липня 2020 року відповідач мала перед ТОВ «Херсонрегіонгаз» заборгованість за поставлений природний газ. При цьому, в ході розгляду справи позивачу стало відомо про те, що відповідач здійснила сплату заборгованості в повному обсязі, у зв`язку із чим, зменшив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача збитки, завдані несвоєчасною сплатою боргу. Відповідач, в свою чергу, не заперечує отримання нею послуг газопостачання та існування на момент пред`явлення до неї позову заборгованості, що була в подальшому нею сплачена, проте оспорює суму, визначену позивачем за порушення грошового зобов`язання. Надаючи оцінку відносинам, які склалися між сторонами суд виходить з наступного. Відповідно до положень статті 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором (Національною комісією, що здійснює державне регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг») та оприлюднюється в установленому порядку. 30 вересня 2015 року Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг постановою № 2500 затвердила Правила постачання природного газу, відповідно до пункту 2.2 розділу ІІ яких (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) обов`язковою умовою для постачання природного газу Споживачу є наявність у Споживача укладеного в установленому порядку з Оператором ГРМ договору розподілу природного газу, на підставі якого Споживач набуває право правомірно відбирати газ із газорозподільної системи. Предметом договору, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2498 є зобов`язання Оператора ГРМ надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором. Згідно з п.п.4.5 та 4.6 публічного Договору постачання природного газу побутовим споживачам затвердженого постановою НКРЕКП №2500, розрахунки Споживача за цим Договором здійснюються за рахунками та/або квитанціями абонентської книжки Постачальника. При розрахунку за квитанціями абонентської книжки споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його Постачальнику не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим. Оплата рахунка Постачальника про сплату послуг за цим Договором має бути здійснена Споживачем в термін, визначений в рахунку, який не може бути меншим п`яти робочих днів з моменту отримання Споживачем цього рахунка. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 525 ЦК України). Згідно з ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частинами 1-2 ст. 530 ЦК України, встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини 2\~статті 625 Цивільного кодексу України\~як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Згідно ч. 2\~ст. 625 Цивільного кодексу України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Також, позиція позивача щодо нарахування штрафних санкцій підтверджується постановою Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року по справі №6-59цс13. Згідно з ч. ч. 2, 3\~ст.13 Закону України «Про ринок природного газу»\~споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів. У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом. Аналіз досліджених судом доказів, наданих позивачем, які є належними, допустимими та достатніми свідчать про обґрунтованість та доведеність позивачем сум, пред`явлених до стягнення за порушення грошового зобов`язання, що існувало на день пред`явлення ним позовних вимог, а саме станом на 13 липня 2020 року. Так, позивач просив стягнути на свою користь інфляційні збитки в сумі 976 грн. 97 коп., три відсотка річних в сумі 616 грн. 11 коп. та пеню в розмірі 21 грн. 46 коп., що утворились внаслідок несвоєчасної сплати позивачем послуг з газопостачання, що станом на 31 травня 2020 року становила 8184 грн. 47 коп. При цьому заборгованість була сплачена відповідачем 20 липня 2020 року в сумі 2972 грн., 13 жовтня 2020 року 2510 грн., 18 листопада 2020 року 1714 грн. 68 коп., 10 грудня 2020 року 868 грн. 14 коп., 10 грудня 2020 року 141 грн. 60 коп. Таким чином, станом на день пред`явлення позову у відповідача перед позивачем існувало прострочене грошове зобов`язання, внаслідок чого вимоги позивача щодо стягнення на його користь інфляційних збитків, пені та 3 % річних підлягає задоволенню. В свою чергу, суд вважає наголосити, що посилання відповідача на необґрунтований розрахунок не знайшли свого підтвердження, оскільки існування боргу станом на кінець розрахункових період вбачається та підтверджується наданим позивачем розрахунком нарахувань та оплат. Крім того, згідно ст. 141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються із 2102 гривень сплаченого судового збору, що підтверджується платіжним дорученням.

Outcome: approved