Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«ХАРКІВГАЗ ЗБУТ»\~(далі\~-\~ТОВ «ХАРКІВГАЗ\~ЗБУТ»)\~звернулося до\~Харківського районного\~суду Харківської\~області з\~позовною заявою\~до [PERSON] \~(далі\~ [PERSON] ),\~в якій\~просить суд\~стягнути з\~відповідача на\~свою користь: -\~заборгованість за\~послуги з\~газопостачання в\~сумі 3\~555,04\~грн.; -\~3\~%\~річних в\~сумі 290,00\~грн.; -\~інфляційні втрати\~в сумі\~724,93\~грн.; - судовий збір у розмірі 2 270,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] є споживачем послуг з постачання послуг газу, які надає ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ». Відповідно до розділу ІІІ Правил постачання природного газу, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що складається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковим для всіх побутових споживачів України. Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам офіційно опубліковано ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» в газеті «Слобідський край» від 31.12.2015 за №156, та розміщено на офіційному сайті товариства. Таким чином, встановлено, що між сторонами на підставі публічного договору склалися фактичні договірні відносини щодо послуг з постачання природного газу. Як вбачається з довідки по особовому рахунку № [NUMBER] споживача [PERSON] він на момент виникнення заборгованості, є споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» на виконання умов договору надало споживачу послуги з газопостачання, однак, споживач систематично порушував зобов`язання щодо своєчасної та повної сплати за надані газопостачання, що призвело до виникнення заборгованості за надані за договором послуги в загальному розмірі 4\~587, 97 грн., якої - заборгованість за\~послуги з\~газопостачання в\~сумі 3\~555,04\~грн.; -\~3\~%\~річних в\~сумі 290,00\~грн.; - інфляційні втрати в сумі 724,93 грн. Представник позивача Шевченко Д.В. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] \~ в судовому засіданні проти позову заперечував, вказав, що сплачував послуги з газопостачання в тому обсязі, який вважав за потрібне. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив наступне. Відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи, регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими\~постановою НКРЕКП № 2496 від 30 вересня 2015 року\~та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1382/27827. Відповідно до розділу III Правил постачання природного газу, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей\~633,\~634,\~641\~та\~642 Цивільного кодексу України\~шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам було офіційно опубліковано ТОВ «Харківгаз збут» в газеті «Слобідський край» № 156 від 31 грудня 2015 року, та розміщений на офіційному сайті Товариства (https://khgaszbut.104.ua/ua/gas-supply-agreement?page=2). Відповідно до п. 4 розділу III Правил для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником. Аналогічні правила укладення договору закріплені у п. 1.3 розділу I Типового договору постачання природного газу побутовим споживачем, затвердженим\~Постановою НКРЕКП № 2500 від 30.09.2015 року. У разі незгоди споживача укладати договір з постачальником із спеціальними обов`язками та за відсутності укладеного в установленому порядку договору постачання природного газу з іншим постачальником споживач не має права споживати природний газ із газорозподільної системи та має подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. Згідно з п. 6.2 розділу VI Типового договору постачання природного газу побутовим споживачем, затвердженим\~Постановою НКРЕКП № 2500 від 30 вересня 2015 року\~постачальник зобов`язаний безперервно постачати природній газ в порядку та на умовах, передбачених цим Договором, а побутовий споживач зобов`язаний згідно з п. 5.1 розділу V вищезазначеного Договору забезпечувати своєчасну та повну оплату послуг Постачальнику згідно з умовами цього Договору. Відповідно до п. 5 ч. 2\~ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з ч. 1\~ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Відповідно до п. 22 Розділу III Правил постачальник має право вимагати від споживача-боржника оплати вартості природного газу, фактично спожитого ним. Не укладення письмового договору про надання послуг не є підставою для звільнення відповідача як споживача від оплати відповідних фактично наданих послуг. Аналогічну правову позицію викладено в постановах Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 221/515/15-а та Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі № 210/5796/16-ц, згідно з якою, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користуються ними, і відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг в такому випадку не може бути підставою для звільнення споживача від їх оплати у повному розмірі. Таким чином, для прийняття рішення про стягнення заборгованості за спожитий газ позивачем має бути доведено або факт укладання договору у будь-якому, передбаченому Правилами, вигляді або фактичне споживання газу за конкретною адресою саме відповідачем. Згідно з повідомленням Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Харківській області від 26.02.2021 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . На ім`я [PERSON] відкрито рахунок споживача № [NUMBER] . Згідно наданого ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» розрахунку заборгованість [PERSON] за несплату послуг з газопостачання за період 01.12.2016 року по 30.04.2021 року склала 3\~555,04 грн, та не погашена станом на момент подання даної заяви до суду, що підтверджується розрахунком суми заборгованості. Враховуючи відсутність доказів на підтвердження погашення відповідачем станом на момент розгляду справи суми основного боргу, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення суми заборгованості за договором постачання природного газу в розмірі 3\~555,04 грн. За ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 2\~ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Дослідивши наявні в матеріалах справи надані позивачем розрахунки інфляційних втрат та 3% річних, суд вважає, що позов в частині стягнення інфляційних втрат у розмірі 742,93 грн. та 3% річних у розмірі 290,0 грн. підлягає задоволенню. Відповідно до\~\~ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частина 3\~ст. 267 ЦК України\~передбачає, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] не подано до суду ані відзиву, ані контррозрахунку суми заборгованості, ані заяви про застосування строку позовної давності. Беручи до уваги викладене, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» підлягають задоволенню в повному обсязі, тому необхідно стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» заборгованість по сплаті послуг з газопостачання за період з 01.12.2016 року по 30.04.2021 включно в розмірі 3\~555,04 грн., інфляційні втрати у розмірі 742,93 грн. та 3% річних у розмірі 290,0 грн. У відповідності зі\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» слід стягнути сплачений судовий збір.

Outcome: approved