Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «КРЕДОФІНАНС» звернулося до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON], про стягнення боргу. Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що відповідно до укладеного кредитного договору № 82 від 26.06.2013 року [PERSON] отримала від Товариства з обмеженою відповідальністю «КРЕДОФІНАНС» кредит у розмірі 5000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом строком на 12 місяців до 26.06.2014 року. [PERSON] мала щомісячно до 26 числа кожного місяця сплачувати на поточний рахунок кредитодавця (позивача) щомісячний платіж, який складається з відсотків за користування кредитом та частини основної заборгованості за кредитом у розмірі не меншому ніж 835,43 грн., але починаючи з квітня 2014 року відповідачка порушила графік сплати основної суми кредиту та відсотків по ньому. У зв'язку з тим, що відповідачка порушила умови договору, станом на 30.09.2014 року борг по кредиту становить - 1624,23 грн., по сплаті відсотків -918,07 грн., пеня за договором - 1813,75 грн., нараховані штрафи - 4500,00 грн. Заборгованість відповідно до ст. ст. 625, 1050 ЦК України з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі - 66,59 грн. та три відсотки річних від простроченої суми у розмірі - 12,68 грн., а всього 8935,32 грн. У судовому засіданні представник позивача Турчина М.І. позов підтримала та просила його задовольнити, стягнути заборгованість за кредитним договором та судові витрати по справі Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином, про що в справі містяться відповідні докази. Заяв, заперечень, клопотань суду не надала, в зв'язку з чим суд визнає її неявку без поважних причин та вважає можливим розглянути справу у її відсутності по наявним в справі доказам та постановити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступне. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 26.06.2013 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «КРЕДОФІНАНС» був укладений кредитний договір № 82, за умовами якого [PERSON] отримала у Товариства з обмеженою відповідальністю «КРЕДОФІНАНС» грошові кошти в сумі 5000,00 грн. строком на 12 місяців з «26» червня 2013 року по «26» червня 2014 року зі сплатою процентів в розмірі 0,425 % за кожен день користування кредитом, що відповідає річній процентній ставці в 153,00% річних (розділ 1 договору) (а.с. 4-5). Графік погашення заборгованості визначений в п. 2.1 та п. 2.2 договору, згідно яких позичальник зобов'язаний сплачувати щомісячний платіж, який складається з відсотків за користування кредитом та частини основної заборгованості за кредитом, у розмірі не меншому ніж 835,43 грн. За порушення позичальником строків або суми погашення щомісячного платежу останній сплачує штраф: за перше порушення - 1000 грн., за друге - 1500 грн., за третє - 2000 грн. (п. 3.11.1 кредитного договору). Відповідно до п. 6.4.1 кредитного договору [PERSON] взяла на себе зобов'язання своєчасно сплачувати всі платежі за користування кредитом, шляхом внесення грошових коштів на поточний рахунок кредитодавця та зберігати платіжні документи, щодо внесених платежі до повного розрахунку. Крім цього, позичальник зобов'язалася повідомляти кредитодавця про відсутність коштів для своєчасної оплати щомісячних платежів шляхом подання письмового клопотання про відстрочку платежу (п. 6.4.3 кредитного договору). Пунктом 9.4. договору визначено пеню у разі прострочення позичальником строків сплати платежу [PERSON] в порушення умов кредитного договору свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. 31.12.2013 року та 20.06.2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «КРЕДОФІНАНС» направило [PERSON] листи-нагадування щодо наявної заборгованості (а.с. 7,8). 22.01.2014 року та 21.08.2014 року позивач звернувся до відповідачки з претензіями про погашення заборгованості (а.с. 9,10). Однак, і листи-нагадування, і претензії залишились без відповідного реагування з боку позичальника. В результаті невиконання умов кредитного договору позивач просив суд стягнути з відповідачки заборгованість у розмірі 8935,32 грн. що включає в себе: заборгованість по сплаті кредиту -1624,23 грн., заборгованість за відсотками -918,07 грн., заборгованість по пені -1813,75 грн., штрафи - 4500,00 грн. Заборгованість відповідно до ст. ст. 625, 1050 ЦК України з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі - 66,59 грн. та три відсотки річних від простроченої суми у розмірі - 12,68 грн. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Крім того, ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав, що підтверджується видатковим касовим ордером (а.с.15). Проте відповідачка, в порушення умов кредитного договору, суму заборгованості та нараховані відсотки не сплачує. Наявність заборгованості підтверджується даними розрахунку заборгованості по кредиту, наданого позивачем. Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Однак, ст. 551 ЦК України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. З огляду на зазначені обставини та той факт, що розмір неустойки (пені, штрафу) значно перевищує суму заборгованості за кредитом, суд, вважає за можливе зменшити розмір неустойки до розміру заборгованості за кредитом, та стягнути з відповідачки на користь позивача пеню та штраф, всього у розмірі 1624,23 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який просрочив виконання зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З аналізу вказаної статті вбачається, що три відсотки річних стягуються лише в тому випадку, коли інший розмір процентів не передбачений договором. Пунктом 1.6 кредитного договору встановлено, що за користування кредитом встановлено розмір процентів, що підлягають сплаті. Зважаючи на те, що кредитними договором чітко визначений розмір процентів, суд вважає за необхідне відмовити у задоволені вимоги щодо стягнення трьох відсотків річних у порядку ст. 625 ЦК України. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з відповідачки на користь позивача потрібно стягнути суму боргу за договором кредиту у розмірі 4233,12 грн. (1624,23 грн. + 918,07 грн. + 66,59 грн. +1624,23 грн.). Відповідно до ст. ст. 79, 88ЦПК України суд, вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь позивача судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного, ст. ст. 525, 526, 551, 549, 612, 621, 625, 1054 ЦК україни,

Outcome: partial