overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 2.06.2007 р., про що у книзі реєстрації шлюбів міським відділом реєстрації актів цивільного стану Хмельницького міськрайонного управління юстиції зроблено актовий запис № 768. Мають сина [PERSON] [INFO]. Сімейне життя сторін не склалось, сімейні стосунки припинені. Позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. У судовому засіданні позивача позовні вимоги підтримала, пояснивши, що сім'я розпалась остаточно у січні 2015 року, зберегти її неможливо. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 2.06.2007 р., про що у книзі реєстрації шлюбів міським відділом реєстрації актів цивільного стану Хмельницького міськрайонного управління юстиції зроблено актовий запис № 768. Мають сина [PERSON] [INFO]. Сімейне життя сторін не склалось, сімейні стосунки припинені у січні 2015 року. Суд приходить до висновку, що подальше сумісне сімейне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Спору про майно немає. Питання щодо утримання дитини вирішено. При таких обставинах позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 грудня 2007 року і від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Позивач звернувся з позовом у суд про розірвання шлюбу між ним та відповідачкою, покликаючись, що спільне життя у них не склалось, так як між ними немає взаєморозуміння, вони виявилися людьми з різними характерами і поглядами на життя, між ними часто виникали сварки та що близько року вони проживають окремо і не підтримують сімейних відносин, чому їх сім'я розпалась і примирення між ними неможливе. В судовому засіданні позивач позов підтримав, покликаючись на мотиви такого та доповнив, що з вересня 2013 р. вони проживають окремо, він втратив до відповідачки хороші почуття, переконаний, що їх шлюб розпався остаточно. Просить позов задовольнити. Відповідачка проти розлучення не заперечила та зазначила, що подружнє життя із позивачем не склалося, з вересня 2013 р вони проживають окремо і не підтримують сімейних відносин, вона втратила до позивача хороші почуття, переконана, що їх шлюб розпався остаточно. Просить позов задовольнити. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки між ними довгий час немає взаєморозуміння, виникали сварки, з вересня 2013 р. вони проживають окремо один від одного і не підтримують сімейних відносин, що свідчить про стійкість і тривалість конфлікту між ними. Суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, оскільки вони вже тривалий час разом не живуть і не підтримують сімейних відносин, втратили один до одного хороші почуття і помиритись не бажають, а тому цей шлюб слід розірвати. На утриманні сторін залишаються неповнолітні діти. На підставі ст.ст. 10, 60, 212, 215 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 грудня 2008 року, від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. [PERSON] звернулася з дійсним позовом до суду, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON], посилаючись на те, шлюбно - сімейні відносини вже три роки як припинені, спільне господарство не ведеться, між ними повністю відсутнє взаєморозуміння. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу не є можливим. Позивач [PERSON] надала суду заяву, у якій просила розглядати справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, причину своєї неявки суду не повідомив, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, так як сім'я сторін розпалася остаточно та поновлена бути не може, подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам: сторони тривалий час як припинили шлюбно-сімейні відносини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 грудня 2011 року. Від спільного проживання мають доньку, [PERSON], [INFO]. [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів, мотивуючи це тим, що вони в разом не проживають, а відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дочки майже не надає. Позивач просить стягувати аліменти на утримання дочки в розмірі 1/2 частки заробітку ( доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до її повноліття. В судове засідання позивач не з'явилась, надіслала заяву в якій свої позовні вимоги змінила і просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частку доходу відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності. Згоден сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини своєї заробітної плати. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.07.2012 року батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки № 501 від 25.09.2014 виданої Путиловицькою сільською радою Лугинського району позивач [PERSON] проживає в с. Путиловичі разом з донькою [PERSON], яка знаходиться на повному її утриманні. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Так як дочка відповідача є малолітньою, а [PERSON] добровільно допомоги на її утримання не надає, то суд вважає, що з нього слід стягувати аліменти в примусовому порядку, в розмірі 1/3 частки доходу відповідача щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 жовтня 1984 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що спільне життя у них не склалось через постійні непорозуміння один одного, в зв'язку з чим вини-кають постійні конфліктні ситуації. Відповідач зловживає спиртними напоями, на грунті чого в сім'ї виникають сварки, відповідач застосовує до позивачки фізичну силу, зраджує подружню вірність. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, категорично заперечує на-дання строку для примирення. Сім'я фактично розпалася. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу між сторонами неможливе. У суді позивачка підтримала свої вимоги. У суді відповідач не визнав позовні вимоги, не пояснив, чому він не визнає позовні вимоги та чому не погоджується на розірвання шлюбу, разом з тим не заперечив пояснення позивачки. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Спільне життя у сторін не склалось через постійні непорозуміння один одного, в зв'яз-ку з чим виникають постійні конфліктні ситуації, відповідач зловживає спиртними напоями, на грунті чого в сім'ї виникають сварки, відповідач застосовує до позивачки фізичну силу, зраджує подружню вірність, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, категорично запере-чує надання строку для примирення, сім'я фактично розпалася, подальше спільне проживан-ня та збереження шлюбу між сторонами неможливе, шлюб носить формальний характер, а тому його необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище - [PERSON]. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 жовтня 1999 року, який зареєстрували у Ременівській сільській раді Кам»янка-Бузького району Львівської області, згідно свідоцтва про шлюб серія І-СГ № 013841, актовий запис № 10. Від даного шлюбу мають двоє дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Позивач звернулась до суду з заявою в якій просять задовольнити позовні вимоги,тому що сім»я фактично не існує, спільне господарство не ведеться. Спору про утримання дитини відсутні, шлюб фактично припинено з березня 2012 року. Позивач в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з»явився, хочу була повідомлений належним чином, не попередив суд про причину неявки. Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України- у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 жовтня 2012 року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що спільне життя у них не склалось через постійні непорозуміння один одного, в зв'язку з чим вини-кають постійні конфліктні ситуації. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з березня 2013 року. На даний час сторони проживають окремо, не мають бажання бути ра-зом. Спільного господарства не ведуть. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу між сторонами неможливе. У суді позивачка підтримала свої вимоги. У суді відповідач визнав позовні вимоги повністю. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Спільне життя у сторін не склалось через постійні непорозуміння один одного, в зв'яз-ку з чим виникають постійні конфліктні ситуації, шлюбні відносини між сторонами фактич-но припинені з березня 2013 року, на даний час сторони проживають окремо, не мають ба-жання бути разом, спільного господарства не ведуть, подальше спільне проживання та збере-ження шлюбу між сторонами неможливе, шлюб носить формальний характер, а тому його необхідно розірвати. Неповнолітню дитину, на думку суду, необхідно залишити на утриманні і вихованні матері. Після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище - [PERSON]. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 квітня 1991року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що спільне життя у них не склалось через нерозуміння один одного.Сторони не ведуть спільного господарства, проживають окремо на протязі останніх місяців. Відповідач створив сімю з іншою жінкою. Позивачка вказує , що відповідач не бажає розривати шлюб через органи ДРАЦС і вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу між сторонами неможливе. Позивачка вказує, що примирення між ними неможливе. У суд позивачка направила заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність. У суд відповідач направив заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність, не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Спільне життя у сторін не склалось через нерозуміння один одного. Сторони не ведуть спільного господарства, на протязі останніх місяців проживають окремо, відповідач створив сімю з іншою жінкою, сторони заперечують надання строку для примирення. Суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу між сторонами неможливе, шлюб носить формальний характер, а тому його необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище [PERSON]. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 липня 1991 року. Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Від спільного подружнього життя у сторін є двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що протягом останніх 10 років вона проживає з відповідачем лише формально. Після тривалих та напружених стосунків між ними, які виникли після постійних зловживань алкоголем відповідача, конфліктів з усіма членами їхньої сім'ї, позивач впевнена, що спільного життя бути вже не може. Основна причина розпаду сім'ї - це постійне зловживання відповідачем алкогольними напоями, відсутність між ними взаєморозуміння, почуття любові та поваги. Відповідач практично усі кошти витрачає на алкоголь, а останнім часом зловживає алкоголем дедалі частіше, не ночує іноді вдома, що травмує позивача та й інших членів сім'ї. На думку позивача, сім'я існує лише формально, примирення між ними неможливе. Бажання відновлювати подружні стосунки з відповідачем не має. Подальше перебування у шлюбі є неможливим і суперечить її інтересам, та інтересам їхніх дітей. В судове засідання позивач не з'явилася, проте подала заяву до суду про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить позов задоволити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоч був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутності в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи про права та взаємовідносини сторін, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України, проти чого позивач не заперечила. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачем однією сім'єю. Протягом останніх 10 років вони проживають лише формально разом. Між ними відсутнє почуття любові, взаєморозуміння та поваги, що свідчить про довготривалість та стійкість конфлікту та про остаточний розпад сім'ї. На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що спільне життя подружжя та збереження шлюбу стали неможливими й суперечили б інтересам подружжя, а тому формально існуючий шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 липня 1999 року і мають пятьох спільних неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Вважаючи, що фактично шлюб існує формально і не бажаючи підтримувати подружні стосунки, позивач з позовом про розірвання шлюбу звернулася до суду. У судове засідання позивач не зявилася. 02 листопада 2016 року подала до канцелярії суду заяву у якій просила провести розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задоволити (а.с. 26). Відповідач у судові засідання, призначенні на 19 жовтня 2016 року, 02 та 17 листопада 2016 року, будучи належним чином повідомленим, про день час та місце розгляду справи, не зявився, не повідомив про причину неявки, не просив справу розглядати за його відсутності (а.с. 23, 30, 31). Частиною 4 ст. 169 ЦПК України визначено, що у разі повторної неявки у судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Судом на підставі ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України ухвалено провести заочний розгляд справи. Розглянувши справу в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити. Так, свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 4) стверджується, що сторони із 20 липня 1999 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, а свідоцтвами про народження доводиться, що у шлюбі сторони мають пятеро спільних неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Збереження шлюбу за відсутності згоди одного з подружжя вже є таким, що буде суперечити його інтересам виходячи з положень ч. 1 ст. 24 СК України. Позивач у позовній заяві (а.с. 2) обґрунтувала свою вимогу про розірвання шлюбу, а відповідач своєю безпричинною неявкою у судові засідання проявив байдужість до існування шлюбу. Враховуючи, що сторони не планують подальше спільне життя, не можуть налагодити нормальні стосунки у цій сімї, не бажають примирення чи збереження шлюбу, суд не вбачає підстав для надання сторонам строку на примирення, оскільки вважає, що цей шлюб вичерпав своє значення для сторін, він не відповідає принципам, встановленим законом і суспільством для такого союзу, а тому його необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про шлюб (а.с. 4), позивач при реєстрації шлюбу своє прізвище Грінман змінила на прізвище чоловіка [PERSON]. У позовній заяві позивач просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, отримане у шлюбі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 липня 2012 року і від спільного подружнього життя мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивачка у квітні 2017 року звернулася з позовом у суд про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, покликаючись, що спільне життя у них не склалось, так як між ними не має взаєморозуміння, вони виявилися людьми з різними характерами і поглядами на життя, через що виникали сварки і суперечності та що з вересня 2015 року вони проживають окремо і не підтримують сімейних відносин, чому їх сімя розпалась і примирення між ними неможливе. В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали, покликаючись на мотиви такого та доповнили, що подружнє життя у позивачки з відповідачем не склалося, виникали сварки і суперечності, з вересня 2015 року вони проживають окремо і не підтримують сімейних відносин та що позивачка втратила до відповідача хороші почуття і примирення між ними неможливе. Просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, проте подав до суду заяву, в якій проти розірвання шлюбу не заперечує і просить справу розглядати без його участі, що суд вважає за можливе. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Заслухавши пояснення позивачки та її представника, розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки між ними вже тривалий час немає взаєморозуміння, виникали сварки і суперечності, з вересня 2015 р. вони проживають окремо один від одного, не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, що свідчить про стійкість і тривалість конфлікту між ними. Суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, оскільки вони разом не живуть і не підтримують сімейних відносин вже довгий час, втратили один до одного хороші почуття і помиритись не бажають, а тому такий шлюб слід розірвати. На утриманні сторін залишається неповнолітня дитина. На підставі ст.ст.10, 60, 212, 215 ЦПК України,

Outcome: approved