overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 квітня 2016 року, мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати їх з відповідачкою шлюб, посилаючись на те, що однією сім»єю з відповідачкою [PERSON] вони проживали до серпня 2016 року, після чого їх спільне проживання і ведення спільного господарства було фактично припинено. Стверджував, що подружнє життя не склалося, оскільки вони мають різні характери і протилежні погляди на життя, шлюб, сім»ю та обов»язки. Повідомив суду, що на примирення не згоден, такі заходи вже вживалися судом за його ж першою заявою про розірвання шлюбу з відповідачкою, однак позитивних наслідків досягнуто не було. Зазначив про відсутність між ним та відповідачкою спорів щодо майна, яке є їх спільною власністю, місця проживання дитини, його участі у матеріальному забезпеченні сина та вихованні. Просив шлюб розірвати. В судове засідання сторони не з»явились. Подали суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі. Просили позов задовольнити та шлюб розірвати. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що сім»я сторін фактично розпалась і в подальшому сумісне проживання подружжя є неможливим, шлюб сторін існує формально. Подальше перебування у шлюбі сторін у справі буде суперечити їхнім інтересам. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам дитини що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд вважає встановленим, що за зазначених вище обставин збереження сім?ї буде суперечити інтересам сторін у справі. Шлюб сторін існує формально і може бути розірваний, у зв»язку з чим позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 липня 2003 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину. Позивачка, посилаючись на те, що вони з відповідачем мають різні погляди на сімейне життя, втратили взаємоповагу та порозуміння, звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу. Сторони в судове засідання не з'явилися, надавши заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі. Позивачка позовні вимоги підтримала, відповідач їх визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають близько двох років, згоди щодо подальшого спільного проживання не дійшли, миритися та відновлювати подружні стосунки не бажають, а тому суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сім'ї стало неможливим. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 липня 2008 року і від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивач звернувся з позовом у суд про розірвання шлюбу між ним та відповідачкою, покликаючись, що спільне життя у них не склалось з того часу, як відповідачка в грудні 2011 року поїхала до Львова нараджувати дитину і більше в Київ не поверталась та що з цього часу вони проживають окремо, не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, переконаний, що їх шлюб розпався остаточно і примирення між ними неможливе. В судовому засіданні позивач позов підтримав, покликаючись на мотиви такого та зазначив, що подружнє життя із відповідачкою не склалося, з січня 2012 року вони проживають окремо один від одного і не підтримують сімейних відносин, він втратив до відповідачки хороші почуття і примирення між ними неможливе. Просить позов задовольнити. Відповідачка проти розірвання шлюбу не заперечила, зазначивши, що подружнє життя із позивачем не склалося, з січня 2012 року вони проживають окремо один від одного та не підтримують сімейних відносин, переконана, що їх шлюб розпався остаточно. Просить позов задовольнити. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Заслухавши пояснення сторін та розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки між ними вже довгий час немає взаєморозуміння, з січня 2012 року вони проживають окремо один від одного, не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, що свідчить про стійкість і тривалість конфлікту між ними. Суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, оскільки вони не проживають разом і не підтримують сімейних відносин вже довгий час та що вони втратили один до одного хороші почуття і помиритися не бажають, а тому такий шлюб слід розірвати. На утриманні сторін залишається неповнолітня дитина. На підставі ст.ст.10, 60, 212, 215 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 листопада 1995 року. У шлюбі сторони мають троє спільних дітей, в тому часлі неповнолітню [PERSON], [INFO] та малолітню [PERSON], [INFO]. Вважаючи, що фактично шлюб існує формально і не бажаючи підтримувати подружні стосунки, позивач з позовом про розірвання шлюбу звернувся до суду. У судовому засіданні позивач підтримав свою вимогу, зокрема, суду пояснив, що вони з 26 листопада 1995 року проживають у зареєстрованому шлюбі і мають троє спільних дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач 12 квітня 2016 року без попередження забрала молодшу дочку і залишила його, виїхавши до м. Київ з іншим чоловіком. Вважає, що зберігати шлюб є недоцільним. Відповідач у судовому засіданні позовну вимогу визнала, суду пояснила: Протягом двадцяти років подружнього життя вона терпіла образи та знущання з боку позивача. В даний час вона має іншого чоловіка і щаслива з ним. Вони разом проживають і працюють у м. Києві. Примиритися аж до відновлення подружніх стосунків з позивачем вона не зможе і не бажає. Розглянувши справу в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає до задоволення виходячи з наступного: Свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 5) стверджується, що сторони із 26 листопада 1995 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, а свідоцтвами про народження доводиться, що сторони мають трьох спільних дітей, в тому числі: неповнолітню [PERSON], [INFO] та малолітню [PERSON], [INFO] (а.с. 8, 9). Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Збереження шлюбу за відсутності згоди одного з подружжя вже є таким, що буде суперечити його інтересам виходячи з положень ч. 1 ст. 24 СК України. Позивач у позовній заяві та в судовому засіданні обґрунтував свою вимогу про розірвання шлюбу, а відповідач визнала позов і не заперечила проти розірвання шлюбу. Підтримання та визнання позову сторонами, на думку суду, свідчить про байдужість подружжя до існування їх шлюбу. З огляду на це, а також на категоричність відповідача, на обставину, що вона перебуває на етапі створення сім'ї з іншим чоловіком, суд не вбачає підстав для надання сторонам строку на примирення, оскільки вважає, що цей шлюб вичерпав своє значення для сторін, він не відповідає принципам, встановленим законом і суспільством для такого союзу, а тому його необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про шлюб (а.с. 5), відповідач при реєстрації шлюбу своє прізвище Плачента змінила на прізвище чоловіка [PERSON]. У судовому засіданні відповідач просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, отримане у шлюбі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 листопада 2000 року, зареєстрованому відділом реєстрації актів громадянського стану Гвардійської сільської ради Хмельницького міськрайонного управління юстиції, актовий запис №15. З 2014 року сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов'язки. Шлюб з відповідачем існує формально і поновлювати сімейні стосунки з ним позивач не має наміру. Мають двох синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спір про поділ майна відсутній. Спільне господарство не ведеться. [PERSON] просить розірвати шлюб між позивачем та [PERSON], зареєстрований 26 листопада 2000 року Гвардійською сільською радою Хмельницького району Хмельницької області, актовий запис №15. Просить не встановлювати терміну на примирення, оскільки збереження шлюбу не є можливим та буде суперечити її інтересам. Позивач у судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, пояснивши, що сімя розпалась, зберегти її неможливо. Відповідач позов визнав, вказавши, що сімя розпалась. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 листопада 2000 року, зареєстрованому відділом реєстрації актів громадянського стану Гвардійської сільської ради Хмельницького міськрайонного управління юстиції, актовий запис №15. З 2014 року сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов'язки. Шлюб з відповідачем існує формально і поновлювати сімейні стосунки з ним позивач не має наміру. Мають двох синів: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Спір про поділ майна відсутній. Спільне господарство не ведеться. Суд приходить до висновку, що подальше сумісне сімейне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При таких обставинах позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 листопада 2003 року, мають спільного неповнолітнього сина. Вважаючи, що фактично шлюб існує формально і не бажаючи підтримувати подружні стосунки, позивач з позовом про розірвання шлюбу 24 травня 2018 року звернулася до суду. \~ \~ \~ \~Ухвалою від 24 травня 2018 року (а.с. 9) відкрито провадження у справі і призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 14 червня 2018 року у справі призначено розгляд по суті (а.с. 16). Позивач у судове засідання не зявилася, попередньо подавши заяву (а.с. 2, 13) про підтримання позовних вимог, про розгляд справи за її відсутності та про те, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. З урахуванням положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України судом ухвалено про розгляд справи за відсутності позивача. Відповідач, будучи в силу п. 2 ч. 7 та п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи (а.с. 8-19), в судове засідання не зявився, не повідомив про причину неявки, не просив відкласти розгляд справи чи розглядати справу за його відсутності, не подав заперечення на позов. \~ \~ \~ \~Оскільки наявні всі умови, передбачені ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив про прийняття заочного рішення. Розглянувши справу, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити. \~ \~ \~ \~Із свідоцтва про одруження (а.с. 6) слідує, що сторони з 26 листопада 2003 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, а свідоцтвом про народження (а.с. 6) стверджується, що вони мають спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Збереження шлюбу за відсутності згоди одного з подружжя вже є таким, що буде суперечити його інтересам виходячи з положень ч. 1 ст. 24 СК України. Позивач у\~позовній заяві\~вказала,\~що глибоко\~переконана у\~відсутності сенсу\~підтримувати подружні\~стосунки з\~відповідачем,\~а відповідач\~своїми безпричинними\~неявками в\~підготовче та\~судове засідання\~проявив байдужість\~до існування\~шлюбу. За таких обставин, суд вважає, що цей шлюб вичерпав своє значення для сторін, він не відповідає принципам, встановленим законом і суспільством для такого союзу, а тому його необхідно розірвати. У позовній заяві позивач просила після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище. Така вимога відповідає ст. 113 СК України, а тому має бути задоволена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 лютого 2010 року і мають двох спільних малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Вважаючи, що фактично шлюб зберігати стало недоцільним, позивач з позовом про розірвання шлюбу звернулася до суду. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та пояснила, що відповідач дуже ревнивий і постійно звинувачував її у подружній зраді. Після останнього скандалу в серпні місяці [PERSON] залишив її і з тих пір не приїздив, не дзвонив і не намагався згайти примирення. Строк на примирення, який був наданий їм судом, не дав жодного результату, через постійні сварки, різні характери, ревнощі відповідача та втручання у стосунки матері відповідача, - неможливо налагодити нормальні відносини у сім'ї. А тому вона просить розірвати шлюб, а після його розірвання залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав. Заявив, що дійсно дружина кілька разів створювала ситуації, що вимушували його сумніватися у її відданості. В даний час дружина змінила номер мобільного телефону, а до неї додому їхати він не бажає через втручання у їх стосунки батьків дружини, а тому примиритися він не мав можливості, а в даний час не бажає цього. Розглянувши справу в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити. Так, свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 7) стверджується, що сторони з 26 лютого 2010 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, а свідоцтвами про народження (а.с. 9-10) що мають двох спільних малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Позивач у позовній заяві та судовому засіданні обгрунтувала свою вимогу про розірвання шлюбу, а відповідач позов визнав і заявив про байдужість до існування їх шлюбу. У даному конкретному випадку суд не вбачає підстав для надання сторонам повторного строку на примирення, оскільки вважає рішення сторін виваженим і перевіреним, та приходить до висновку, що цей шлюб вичерпав своє значення для сторін, він не відповідає принципам, встановленим законом і суспільством для такого союзу, а тому його необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач при реєстрації шлюбу своє прізвище Семенюк змінила на прізвище чоловіка, а тепер просить залишити його після розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 лютого 2011 року. Від шлюбу мають малолітню дитину. Позивачка, посилаючись на те, що відповідач не утримує сімю матеріально і між ними немає порозуміння, звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу. Сторони в судове засідання не зявилися, надавши заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі. Позивачка позовні вимоги підтримала, відповідач їх визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, згоди щодо подальшого спільного проживання не дійшли, миритися та відновлювати подружні стосунки не бажають, а тому суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сімї стало неможливим. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути 551 грн 20 коп судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 лютого 2011 року. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. [PERSON] звернулася з дійсним позовом до суду, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON], посилаючись на те, що шлюбно-сімейні відносини з відповідачем не склалися, оскільки у них різні погляди на життя, на виховання дітини та ведення домашнього господарства. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин стала відсутність взаєморозуміння, що поступово привело до втрати почуття любові і поваги. Сімейні відносини остаточно припинені. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе та буде суперечити їхнім інтересам. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, у якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, у якій просив розглядати справу за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, так як сім'я сторін розпалася остаточно та поновлена бути не може, подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам: сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, шлюб розривається за спільною згодою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 серпня 2005 року. Від шлюбу спільних дітей не мають. \~ \~ \~ \~У зв`язку з тим, що на даний\~момент будь-яких\~сімейних та\~шлюбних відносин,\~які б\~ґрунтувалися на\~почуттях взаємної\~любові,\~дружби та\~поваги у\~них немає,\~різниця в\~поглядах на\~права та\~обов`язки\~подружжя,\~відсутність взаєморозуміння\~призвели до\~поступового погіршення\~взаємовідносин і\~як наслідок\~до фактичного\~припинення шлюбних\~стосунків між\~ними,\~ніяких почуттів,\~крім неприязні,\~між ними\~з відповідачкою\~немає,\~відсутні спільні\~інтереси так\~само,\~як і\~намір продовжувати\~шлюб чи\~зберегти сім`ю,\~внаслідок чого їх спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити його інтересам, позивач звернувся з даним позовом до суду і просить їх шлюб розірвати та стягнути з відповідачки на його користь судові витрати по справі. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про дату, місце та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Від його представника, адвоката Сермяги Д.А. до суду надійшла заява, в якій він просить слухати справу у відсутності позивача та його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить позов задоволити. \~ \~ \~ \~Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, місце та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Причину неявки відповідачка суду не повідомила і від неї не надходило клопотання про відкладення розгляду справи чи слухання справи за її відсутності. Суд визнав неявку відповідачки до суду неповажною. \~ \~ \~ \~Виходячи з вищенаведеного, суд вважає за можливе провести слухання справи у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. А в зв`язку з неявкою відповідачки, суд приходить до висновку, що є підстави провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 серпня 2005 року. Від шлюбу спільних дітей не мають. Нормальні подружні стосунки між сторонами не склалися, тривалий час сторони подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають різні бюджети, на примирення не згідні. \~ \~ \~ \~Суд, відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, прийшов до переконання, що дана сім`я існує формально, примирення подружжя неможливе, їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. Тому суд вважає за необхідне і доцільне розірвати шлюб між ними. \~ \~ \~ \~В зв`язку з задоволенням позову з відповідачки належить стягнути на користь позивача судовий збір, який був сплачений ним при подачі позову до суду,\~ як це передбачено ст.141 ЦПК України. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved