Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-13 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» (далі - ТОВ «КУА «Прімоколект-Капітал») через представника звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивує наступним. 28.12.2007 року між ПАТ «Універсал Банк» (далі - Банк) та [PERSON] укладений Кредитний договір №VG1572 (далі - Кредитний договір). У тимчасове користування на умовах Договору Банк надав відповідачу кредит у вигляді грошових коштів в розмірі 50000 грн., а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених Кредитним договором (рівними платежами щомісячно). Свої зобов'язання Банк належним чином виконав, оскільки відповідачем не були виконані зобов'язання, встановлені Кредитним договором, утворилась заборгованість, яка станом на 14.11.2016 року становить 99580,62 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту - 99580,62 грн; заборгованість по відсоткам - 0 грн.; заборгованість по штрафним санкціям (пені) - 0 грн.; заборгованість по комісії - 0 грн. 14.11.2016 року ПАТ «Універсал Банк» та ТОВ «КУА «Прімоколект-Капітал» уклали договір про відступлення права вимоги №UB-OP/16-132 (далі - Договір відступлення). Згідно Договору відступлення, ТОВ «КУА «Прімоколект-Капітал» набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ПАТ «Універсал Банк», включно і до [PERSON] Після укладення Договору відступлення ТОВ «КУА «Прімоколект-Капітал» було направлено відповідачу лист на поштову адресу відповідача щодо зміни кредитора і залишку заборгованості, також неодноразово були здійснені телефонні дзвінки на відомі позивачу телефонні номери відповідача, однак, у досудовому порядку даний спір врегульовано не було. З огляду на викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором №VG1572 від 28.12.2007 року в розмірі 99580,62 грн., а також сплачений судовий збір в розмірі 1600 грн. Представник позивача Донець В.В. в судове засідання не з?явився, подавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідно до змісту якої підтримав позовні вимоги за викладених у позовній заяві обставин та просив суд про їх задоволення, щодо ухвалення заочного рішення не заперечував. Відзив на позовну заяву та будь-які заяви, клопотання відповідача [PERSON] до суду не надходили. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, однак, конверти із судовими повістками та копією позовної заяви з додатками повернулись до суду з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання». За даних обставин суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи на підставі Глави 11 Розділу ІІІ ЦПК України. Враховуючи, що учасники справи в судове засідання не з'явились, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали позовної заяви, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, судом встановлено наступне. 28.12.2007 року між ПАТ «Універсал Банк» (далі - Банк) та [PERSON] укладено Кредитний договір №VG1572 (далі - Кредитний договір). У тимчасове користування на умовах Договору Банк надав відповідачу кредит у вигляді грошових коштів в розмірі 50000 грн., а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених Кредитним договором (рівними платежами щомісячно) (а.с. 8-18). Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконує, грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відповідно до умов договору, не надає. 14 листопада 2016 року між ПАТ «Універсал Банк» та ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» було укладено договір відступлення права вимоги № UB-ОР/16-132 (а.с. 21-24). Згідно п. 1.1. вищевказаного договору, відповідно до умов даного Договору, Цедент ПАТ «Універсал Банк» передає (відступає) належне йому Право Вимоги до Боржників, що виникло з Кредитних договорів, перелік яких (Кредитних договорів та Боржників) міститься у Реєстрі боргових зобов'язань, а Цесіонарій ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» приймає Право вимоги та зобов'язується сплатити Цеденту Купівельну ціну в розмірах, порядку та строки/терміни, вказані в цьому Договорі. Реєстр боргових зобов'язань наведений у Додатку №1 до цього Договору та є невід'ємною частиною цього Договору. Відповідно до витягу з акту приймання-передачі Реєстру боргових зобов'язань від 14.11.2016 року до Договору відступлення права вимоги № UB-ОР/16-132 від 14.11.2016 року, до ТОВ «КУА «Прімоколект-Капітал» від ПАТ «Універсал Банк» перейшло право вимоги за кредитним договором №VG1572 від 28.12.2007 року, укладеного між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] (а.с. 30). 13.12.2017 року ТОВ «КУА «Прімоколект-Капітал» листом повідомило відповідача [PERSON] про відступлення права вимоги та про наявну заборгованість за Кредитним договором, яка станом на 14.11.2016 року становить 99580,62 грн. (а.с. 28-29). Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Статтею 629 ЦК України, передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Згідно з вимогами ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Так, відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 ст. 612 ЦК України, передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У відповідності до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Аналізуючи положення вищезазначених процесуальних норм, під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов?язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача. Проаналізувавши та оцінивши зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд вважає вимоги позивача ТОВ «КУА «Прімоколект-Капітал» про стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 99580,62 грн. такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Суд вирішує питання про розподіл судових витрат на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України, тобто з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600 грн. На підставі ст.ст. 11, 512, 514, 526, 530, 610, 612, 625, 629, 1050, 1054, 1077 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved