Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27.05.2000 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що сімейне життя між сторонами не склалося через діаметрально протилежні характери, погляди на життя, психологічної несумісності. Такі відносини в сім`ї негативно впливають на моральний та психічний стан позивача, а тому збереження шлюбу, на думку останньої, безперспективне та не можливе. Крім цього, позивач вказує, що наміру зберегти шлюб вона немає, а тому просить не вживати заходів щодо примирення подружжя. Враховуючи викладене, позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 27.05.2000 року Велицькою сільською радою Ковельського району Волинської області, запис за № 4. Крім цього, позивач просить після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище « [PERSON] » та судові витрати стягнути з відповідача. Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12.04.2021 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У строк встановлений судом, відповідач відзив на пред`явлений позов не подав. Таким чином, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК ). Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку про те, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як встановлено з свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 27.05.2000 року Велицькою сільською радою Ковельського району Волинській області, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.05.2000 року, актовий запис № 4. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. Відповідно до п. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до п. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч. 3 ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. З огляду на викладені правові норми, обставини по справі та позицію позивача щодо неможливості збереження сімейних стосунків, суд вважає, що збереження сім`ї в даному випадку буде нічим іншим, як примушуванням сторін до збереження шлюбних відносин. Як встановлено у судовому засіданні, сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, в сім`ї втрачена взаєморозуміння та спільні інтереси, шлюб існує лише формально й зберегти сім`ю не можливо. Зважаючи на дійсні причини розірвання шлюбу, зазначені позивачем, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача та інтересам неповнолітньої дитини. Таким чином суд, повно, всесторонньо та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку про те, що слід розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 27.05.2000 року Велицькою сільською радою Ковельського району Волинської області, актовий запис № 4. Крім цього, відповідно до договору про надання правової допомоги від 19.03.2021 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , встановлено, що позивач у справі уклав договір з адвокатом з метою підготовки позовної заяви про розірвання шлюбу. Відповідно до Акту приймання передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги від 19.03.2021 року встановлено, що вартість послуг адвоката за договором становить 1000,00 грн. Згідно прибуткового касового ордера № 2 від 19.03.2021 року, [PERSON] було оплачено [PERSON] суму коштів в розмірі 1000,00 грн. по оплаті юридичних послуг. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. За таких обставин, враховуючи характер спірних правовідносин, співмірність послуг адвоката з ціною позову, ступенем складності справи, час, витрачений адвокатом на надання правничої допомоги, виходячи з принципів розумності, виваженості і справедливості, враховуючи відсутність заперечень відповідача, суд вважає, що витрати з оплати правничої допомоги підлягають до стягнення з відповідача в сумі 1000 грн. Крім цього, з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати по справі у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved