Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

Стислий виклад позовних вимог. 13 квітня 2021 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS] . У обґрунтування позовних вимог посилається на те, що між нею та відповідачем у справі, було укладено 27 жовтня 2016 року договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . У вказаній квартирі зареєстровано місце проживання відповідача у справі, однак остання з часу продажу квартири не проживає за зареєстрованим місцем проживання і інтересу до квартири не проявляє, витрат, пов`язаних з оплатою комунальних послуг чи з обслуговуванням квартири не несе, а також жодних дій, спрямованих на зняття з реєстраційного обліку нею не здійснено. Рух справи в суді. Позовну заяву подано до суду 13 квітня 2021 року. 14 квітня 2021 року до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС у Волинській області скеровано запит про місце реєстрації відповідача. 01 липня 2021 року отримано повідомлення про місце реєстрації відповідача [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді від 01 липня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 09 серпня 2021 року. Одночасно, відповідачу надано строк для подачі відзиву на позовну заяву. 09 серпня 2021 року відкладено судове засідання з підстав не отримання відповідачем повідомлення про час та розгляду справи. Позиція учасників судового розгляду. Відзиву на позовну заяву відповідачем не подано. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, щодо ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини справи. Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до договору купівлі-продажу від 07.10.2016 року, зареєстрованого в реєстрі за №1353, посвідченого приватним нотаріусом Ковельського міського нотаріального округу Волинської області Ваврищук В.С., продавець [PERSON] передала покупцю [PERSON] квартиру [ADDRESS] . Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №70274031 доводиться та обставина, що за позивачем [PERSON] зареєстровано на праві приватної власності, на підставі договору купівлі -продажу від 07.06.2016 року квартиру [ADDRESS] . Згідно виписки з домової книги про склад сім`ї та прописки №352 від 26.03.2021 року виданою РЖКП №2, в квартирі [ADDRESS] зареєстрована позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] . Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Позов підлягає задоволенню повністю. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Відповідно до статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ст. 317, 319, ЦК України власникові житла належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до вимог ст. 319 ч.7 ЦК України діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. У ході судового розгляду встановлено, що відповідач з 2016 року не проживає за місцем реєстрації, тобто у квартирі [ADDRESS] , не приймає участі у витратах, пов`язаних з оплатою комунальних послуг, витратах пов`язаних з обслуговуванням житла. Відповідно реєстрація відповідача квартири, призводить до порушення майнових та немайнових прав позивача, як власника житла. Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Outcome: approved