Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 19 серпня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Кредобанк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № А100001 (надалі - Кредитний договір). Згідно умов Кредитного договору відповідачу надано кредит в розмірі 26 583 долари 52 центи США строком до 17 січня 2014 року. Відповідач зобов'язався своєчасно повернути отримані кредитні кошти, своєчасно сплачувати відсотки у розмірі 9,00 відсотків річних за використання кредитних коштів та належно виконувати інші умови Кредитного договору. 29 листопада 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк», як правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Кредобанк», та позивачем укладено Договір факторингу, згідно з яким 14 грудня 2011 року відбулося відступлення права вимоги усіх грошових зобов'язань до позичальника [PERSON] Проте, відповідач свої зобов'язання перед позивачем не виконує і станом на 13 лютого 2014 року має заборгованість, яка в еквіваленті по курсу НБУ становить - 195 226 грн. 71 коп., яку позивач просить стягнути. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, зазначив, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи в розумінні положень ч. 5 ст. 74 та/або ч. 8 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У судовому засіданні достовірно встановлено, що 19 серпня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Кредобанк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № А100001 (а.с. 6-8). Згідно п.п. 2.1-2.4, 3.2 Кредитного договору відповідачу надано у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 26 583 долари 52 центи США, для здійснення оплати купівлі автомобіля за Договором № 34/08/08 від 15 серпня 2008 року, а відповідач зобов'язався повернути отримані кошти до 17 січня 2014 року і сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі, що визначається як ставка LIBOR 3м збільшена на маржу 9,00 % річних. При цьому, розмір процентів за кредитом змінюється першого числа кожного календарного кварталу протягом усього строку дії договору. LIBOR - змінна Лондонська міжбанківська ставка по депозитах США. Ця ставка використовується як базова для визначення процентної ставки для позичальника. Для розрахунку обирається 3-місячний LIBOR. На день укладення Кредитного договору LIBOR 3м становить 2,811250%. Відповідно до п.п. 4.1 Кредитного договору відповідач повинен вносити чергові мінімальні платежі по кредиту в розмірі 408 доларів 97 центів США щомісяця. Як встановлено в судовому засіданні, Відкрите акціонерне товариство «Кредобанк» свої зобов'язання за Кредитним договором виконало належним чином, що підтверджується Меморіальним валютним ордером № 99702 від 19 серпня 2008 року (а.с. 16). Відповідно до положень ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). При цьому, п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Так, 29 листопада 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк», який є правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Кредобанк», та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції» було укладено Договір факторингу, згідно з яким 14 грудня 2011 року відбулося відступлення права вимоги всіх грошових зобов'язань за Кредитним договором до відповідача - [PERSON] (а.с. 21-49). Також у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] після отримання кредитних коштів не виконано зобов'язань визначених Кредитним договором, порушено умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування. Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно умов п.п. 5.1, 5.2 Кредитного договору за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за цим Договором відповідач, крім відшкодування збитків, сплачує пеню в розмірі подвійної процентної ставки, вказаної в п. 3.2 цього Договору, але не менше однієї гривні за кожен день прострочення. За невиконання взятих на себе зобов'язань по поверненню кредиту відповідач, крім сплати пені, відшкодовує позивачу заподіяні збитки в повному обсязі, в тому числі й упущену вигоду. В зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язання за Кредитним договором, станом на 13 лютого 2014 року сума простроченої заборгованості з боку відповідача становила 24 085 доларів 55 центів США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ становить 195 226 грн. 71 коп., та складається з: заборгованості за кредитом - 19 350 доларів 46 центів США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ становить 154 358 грн. 62 коп.; суми штрафних санкцій - 4 735 доларів 09 центів США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ становить 40 868 грн. 09 коп., що підтверджується наданими позивачем розрахунками (а.с. 12-15), перевіреними у судовому засіданні. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що позов про стягнення заборгованості підлягає задоволенню, а тому суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором на загальну суму 24 085 доларів 55 центів США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ становить 195 226 грн. 71 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 952 грн. 27 коп., які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 512, 525, 526, 533, 625, 629, 1054, 1077 ЦК України та

Outcome: approved