Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 жовтня 2006 року, від шлюбу мають одну неповнолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні. У зв'язку з тим, що подружні стосунки у них з чоловіком не склалися через несумісність характерів, різні погляди на життя, у них відсутнє взаєморозуміння, відповідач не приділяє ніякої уваги сім'ї, матеріально сім'ю не забезпечує, що призвело до того, що вони припинили подружні стосунки, спільного господарства не ведуть, їх шлюб носить формальний характер, будь-якої допомоги на утримання дитини відповідач не надає, позивачка звернулася з даним позовом до суду і просить шлюб розірвати і стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини та судові витрати по справі. Позивачка в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином і в установлений строк повідомлялася про слухання справи. Від неї до суду надійшла заява, в якій вона підтримує позовні вимоги в частині розірвання шлюбу, а в частині стягнення аліментів їх зменшує, просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі по 500 гривень щомісячно. Крім того, просить справу слухати у її відсутності. В разі неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про дату, місце і час слухання справи повідомлявся завчасно і належним чином. Причину неявки суду не повідомив, від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Суд визнає його неявку до суду з неповажних причин і вважає за можливе справу слухати у його відсутності. Тобто, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 жовтня 2006 року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]. Дитина на даний час проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні. Сторони тривалий час проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, у них різні бюджети, матеріальної допомоги на утримання сина відповідач не надає. Суд, відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, прийшов до переконання, що дана сім'я існує формально, примирення подружжя неможливе, їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них та інтересам їх неповнолітньої дитини. Тому суд вважає за необхідне і доцільне розірвати шлюб між ними. На думку суду, неповнолітню дитину необхідно залишити проживати з матір'ю. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 184 Сімейного кодексу України передбачає, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що відповідач є здоровим, працездатним, інших утриманців немає, доказів, які б це спростовували суду не надано, суд вважає, що позов підлягає до задоволення і стягненню підлягають аліменти на утримання дитини в сумі по 500 гривень щомісячно. Встановлюючи вказаний розмір аліментів, суд враховує всі обставини справи у їх сукупності, а саме стан здоров'я відповідача і дитини, його матеріальний стан і матеріальний стан позивачки і дитини. Крім того, судом береться до уваги і вимога ст.182 СК України про мінімальний розмір аліментів. На думку суду, таке рішення буде законним і відповідатиме інтересам дитини та сприятиме її належному утриманню. Неявку відповідача до суду, суд розцінює як самоусунення від вирішення даного спору. Відповідач не надав жодних заперечень проти розміру аліментів, отже він здатен сплачувати аліменти у розмірі, вказаному в позовній заяві. Однак у зв'язку з тим, що позивачка зменшила позовні вимоги в частині стягнення аліментів, то до стягнення підлягають аліменти в розмірі по 500 гривень щомісячно, як цього просить позивачка у своїй заяві. Відповідно до п.1 ч.1 і ч.2 ст.367 ЦПК України суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В зв'язку з задоволенням позову з відповідача належить стягнути і судовий збір по вимозі про стягнення аліментів, як це передбачено ст.88 ЦПК України, від сплати якого була звільнена позивачка при подачі позову до суду, а також стягнути на користь позивачки сплачений нею судовий збір за позовною вимогою про розірвання шлюбу в сумі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: approved