Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Станіславська теплоенергетична компанія» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення в розмірі 4142,67 грн, стягнення судових витрат. У позовній заяві зазначено, що позивач надає послуги теплопостачання в квартиру [ADDRESS], де проживає відповідач, яка є споживачем даної послуги. Судовий наказ, виданий Івано-Франківським міським судом 24.02.2014 року., був скасований ухвалою від 24.03.2014р. Заборгованість по даних послугах відповідача станом на 31.05.2014 року становить 4142,67 грн. Представник позивача просив позов задовольнити. Відповідач та її представник в судовому засіданні заперечили проти позову. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача і її представника, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Станіславська теплоенергетична компанія» з квітня місяця 2012 року проводить господарську діяльність у сфері теплопостачання, гарячої води (а.с.7,16) та експлуатує котельню з прилеглими до неї тепловими мережами по вул.Індустріальній, 34 в м.Івано-Франківську. Позивач є виконавцем послуг з централізованого опалення та підігріву води для населення, яке обслуговується від котельні по вул.Індустріальній, 34 в м.Івано-Франківську. Рішеннями виконкому Івано-Франківської міської ради від 07.08.2012 р.№516 та від 08.02.2011р. №81, від 21.10.2008р. №503 встановлено тарифи на дані види послуг (а.с.12-15). В квартирі [ADDRESS] проживає відповідач [PERSON], що підтверджується адресною довідкою (а.с.28). Судом встановлено, що договір між позивачем чи балансоутримувачем і відповідачем не укладався. Правовідносини, які виникли у сфері надання комунальних послуг, регулюються спеціальним законодавством, а саме: Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Разом з тим відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, установлених ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань. За вимогою ч.3 ст.815 ЦК наймач зобов'язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами на підставі усного договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, є зобов'язанням, у якому, серед інших прав і обов'язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Заборгованість по даних послугах відповідачів, за розрахунком позивача, становить 4142,67 грн. за період з 01.05.2012 року по 01.06.2014 року (а.с.11). 28.07.2014 року відповідачем подано до суду відповідь на позовну заяву, в якій зокрема зазначається, що з листопада 2011 року відповідач встановила альтернативне опалення в своїй квартирі, а батареї перед цим від'єднали від центрального опалення самі ж представники організації, яка на той час надавала послуги з теплопостачання. Актом від 12.10.2011 року за №44 зафіксовано відключення від системи централізованого опалення та гарячого водопостачання з порушенням діючих нормативно-правових актів (а.с. 55) В судовому засіданні відповідачем підтверджено факт того, що за дозволом на відключення у встановленому порядку вона не зверталася, а також надано суду Акт огляду житлового будинку від 23.09.2014 року КП «ЄРЦ» (а.с. 58), в якому вказано, що при візуальному обстеженні в квартирі [ADDRESS] виявлено, що всі стояки мережі центрального опалення приховані в стінах, а опалювальні радіатори відсутні. В даній квартирі встановлено електричні опалювальні радіатори, а в санвузлі встановлено електробойлер підігріву гарячого водопостачання. Також представником відповідача надано першу сторінку листа ДМП «Івано-Франківьктеплокомуненерго» від 17.10.2011 року (ас.57), в якому вказано, що 12.10.2011 року засвідчено відсутність приладів опалення у квартирі відповідача. Суд при вирішенні даного спору також зазначає і таке. Питання відключення від мереж централізованого опалення регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, зі змінами, що внесені постановою Кабінету Міністрів України від 31 жовтня 2007 року №1268, в яких з метою захисту прав усіх мешканців багатоквартирних будинків передбачено відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води не окремих квартир багатоквартирного будинку з ініціативи їх власників або наймачів, а відключення цілих багатоквартирних будинків з ініціативи споживачів. Відповідно до п. 25 зазначених Правил відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 (у редакції зі змінами, внесеними згідно з наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства від 6 листопада 2007 року № 169), установлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади. Крім того, внесені зміни унеможливлюють відключення від мереж центрального опалення і гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку та дозволяють таке відключення лише будинку в цілому. У зв'язку із цим за змістом зазначених норм під час розгляду справ про зобов'язання привести систему централізованого опалення до попереднього стану судам необхідно з'ясувати та дати оцінку: способу відключення від мереж централізованого опалення (дотримання встановленого порядку); об'єкту відключення (весь багатоквартирний будинок чи квартира). Таку правову позицію висловив Верховний Суд України в постанові від 26 вересня 2012 року у справі №6-96 цс12. За таких обставин та доказів, враховуючи те, що протягом всього періоду нарахування заборгованості, яку просить стягнути позивач, у квартирі відповідача були демонтовані прилади опалення, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований частково та підлягає до задоволення в частині сплати відповідачем нарахованої абонплати за період з 01.08.2012 року по 01.06.2014 року включно в розмірі 1843,82 грн., оскільки щодо іншої нарахованої позивачем суми - 2298.85 грн. розрахованої за опалювальний період виходячи з площі що опалюється, надання таких послуг не підтверджено позивачем. Ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом та ст.61 цього Кодексу. Відповідно до п.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст. 509, 526, 815, 901, 903 ЦК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630,

Outcome: partial