Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

Товариство з додатковою відповідальністю «Інтер-Ріск Україна» в інтересах ПАТ «КРЕДОБАНК» звернулося до суду з позовом, який згодом уточнила, в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 20.02.2012 року між ПАТ «КРЕДОБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір №5. Відповідно до умов договору позивач зобов'язався надати відповідачу грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а відповідач зобов'язується використати кредит на цілі, вказані в цьому договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, передбачених договором. Стверджує, що позивачем грошові кошти були перераховані відповідачу в безготівковій формі, шляхом перерахування на поточний рахунок відповідача, в сумі 251000,00 грн., строк кредитування до 19.02.2017 р. У свою чергу, відповідач у порушення умов кредитного договору не виконав свої зобовязання за вказаним договором. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 10.02.2017 року має заборгованість у сумі 64302,43 грн., яка складається із: неповерненої суми кредиту в розмірі 52379,47 грн; прострочених відсотків у розмірі 5975,71 грн., а також пені в розмірі 5947,25 грн. З огляду на те, що відповідач продовжує ухилятись від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає, тому просить позов задоволити. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила такий задоволити з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог, з підстав, вказаних у позовній заяві. Відповідач та її представник у судові засідання 13.10.2017 року та 08.11.2017 року повторно не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задоволити, з наступних підстав. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч.2 ст.1054 Цивільного кодексу України до відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору, а відповідно до ст.1048 Цивільного кодексу, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник повинен повернути позикодавцеві позику (кредит) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що 20.02.2012 року між ПАТ «КРЕДОБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір №5. Відповідно до п.1.1 договору банк зобовязується надати у власність відповідачу грошові кошти у розмірі та на умовах, обумовлених цим договором, а відповідач зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п.2.1 договору встановлено строк кредитування до 19.02.2017 року. Відповідно до п. 2.6. вказаного договору 20.02.2012 року кредитні грошові кошти були перераховані відповідачу в безготівковій формі, шляхом перерахування на поточний рахунок відповідача, в сумі 251000,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 4250400 від 21.02.2012 року. Пунктом 4.1 договору встановлено, що повернення суми кредиту здійснюється щомісячно разом із нарахованими процентами рівними сумами по 6214,00 грн. Протягом усього строку кредитування. Судом встановлено, що з серпня 2016 року відповідачем припинено виконання умов вищевказаного договору. У звязку з цим, 26.10.2016 року на адресу відповідача направлено повідомлення-вимогу щодо дострокового погашення заборгованості, однак останнім дана вимога залишена без реагування, заборгованість не погашена. У судовому засіданні встановлено, що відповідачем порушено умови кредитного договору, хоча всі умови договору істотні, звичайні та випадкові з моменту його укладення стають однаково обовязковими для виконання сторонами. Внаслідок цього відповідач станом на 10.02.2017 року заборгував позивачу 64302,47 грн. Окрім того, позивачем правомірно нараховано відповідачу заборгованість по прострочених відсотках 5975,71 грн.; заборгованість за пенею 5947,25 грн. за період з 11.02.2016 року по 10.02.2017 року. При цьому, суд враховує, що цивільно-правовий договір укладений з узгодженої волі сторін, спрямованої на встановлення цивільних прав та обовязків. Невиконання, або неналежне виконання умов договору тягне за собою наслідки, які обумовлені даним договором, тому суд дійшов висновку, що позов необхідно задоволити. Окрім цього, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

Outcome: approved