Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

Сторони перебувають в шлюбі з 07.09.2002 року, шлюб зареєстровано міським відділом реєстрації актів громадянського стану Житомирського обласного управління юстиції, актовий запис № 1355. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, посилаючись на ті обставини, що сторони не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Відповідач звернулась з зустрічним позовом в якому просить стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дитини в сумі 1500,00 грн., оскільки батько матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Зазначила, що щомісяця на дитину витрачає суму що становить 1000,00 грн. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив розірвати шлюб та зустрічний позов визнав частково зазначив, що сума аліментів визначена [PERSON] є значною, пояснив, що отримує мінімальну заробітну плату та може сплачувати аліменти в сумі 400,00 грн. Зазначив, що останніх два місяці надавав [PERSON] по 400,00 грн. фінансової допомоги, аліменти не сплачував. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнала. Підтримала зустрічні позовні вимоги, зазначила, що батько дитини має неофіційний дохід, тому просила стягнути аліменти в розмірі зазначеному в позовній заяві. Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 07.09.2002 року між сторонами зареєстровано шлюб міським відділом реєстрації актів громадянського стану Житомирського обласного управління юстиції, актовий запис № 1355. На примирення сторонни не погодилися. Сторони повністю припинили шлюбні відносини через те, що мають протилежні характери та різні погляди на сімейне життя, обов'язки і побут. Подальше збереження шлюбу не відповідає їх інтересам. Згідно до норм ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. За змістом ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. У відповідності із ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Оскільки ні позивач, ні відповідач не бажають зберегти сім'ю, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками цього обов'язку визначаються за домовленістю між батьками. Домовленість сторін щодо виконання цього обов'язку відсутня. Право на отримання аліментів на утримання неповнолітньої дитини має той з батьків, з ким дитина проживає. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, судом враховано, що відповідач працездатний та здатний надавати таку допомогу, відповідач має офіційне місце роботи, доказів про мінливий та нерегулярний дохід суду надано не було, батько та матір нарівні зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, виходячи з матеріального стану сторін та встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, суд стягує з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача. В силу ст.ст. 10 ч.3, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.Проте, позивач належних та переконливих доказів про сплату аліментів суду не надав, Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються від дня пред'явлення позову. Згідно норм до ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача за зустрічним позовом підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн., відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача за первісним підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: partial