Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (надалі за текстом - позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11.04.2008 року між ВАТ «Сведбанк» (правонаступник ПАТ «Сведбанк») та відповідачкою було укладено кредитний договір № 2706/0408/88-188 (надалі за текстом - кредитний договір) за умовами якого ВАТ «Сведбанк» надав відповідачці грошові кошти у розмірі 100000 грн., зі сплатою відсотків у розмірі 14,5%. Відповідачка по справі зобов'язалася прийняти, належним чином використати та повернути позивачу зазначені кредитні кошти у строки, передбачені кредитним договором, а також сплатити відповідну плату за користування кредитними коштами і виконати всі інші зобов'язання, визначені кредитним договором. 28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк» , який в свою чергу виступає правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк» та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» укладено договір факторингу, відповідно до якого Банк відступає Фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить Банку на підставі документації у тому числі і боргові зобов'язання відповідачки. У зв'язку з невиконанням умов кредитного договору у відповідачки станом на 15.10.2014 року виникла заборгованість у розмірі 82605 грн. 27 коп. з яких: 76911 грн. 66 коп. - заборгованість за кредитом, 5693 грн. 61 коп. - заборгованість по відсотках. Відповідачка свої зобов'язання, щодо погашення заборгованості за наданим кредитом та сплати процентів за користування ним, не виконала, в зв'язку з чим позивач звернувся за захистом порушеного права до суду. До початку судового засідання представник позивача подала заяву про розгляд справи без її участі, крім того зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с. 81). Згідно ст. 74 ЦПК України судові повістки - про виклик та телеграми зі зворотнім повідомленням направлялись за зареєстрованим у вставленому законом порядку місця проживання фізичної особи - відповідачки. У разі ж їх відсутності за даною адресою, вважається, що судовий виклик вручений належним чином. Відповідачка в судові засідання не з'являлася, про день, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Так, в судове засідання відповідачка викликалася судовими повістками - зі зворотнім повідомленням на 04.12.2014 року, 17.12.2014 року, 26.02.2015 року, 16.04.2015 року (а.с. 64, 66, 69-71, 77, 79-80). У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України). Зважаючи на вищевикладене та відсутність заперечень представника позивача, суд приходить до висновку про можливість розгляду позову у відсутності відповідачки та постановлення заочного рішення по справі. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, на яких ґрунтується позов, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступних підстав. Як встановлено судом, 11.04.2008 року між ВАТ «Сведбанк» (правонаступник ПАТ «Сведбанк») та відповідачкою було укладено кредитний договір № 2706/0408/88-188 (надалі за текстом - кредитний договір) за умовами якого ВАТ «Сведбанк» надав відповідачці грошові кошти у розмірі 100000 грн., зі сплатою відсотків у розмірі 14,5% щомісячно (а.с. 4-6). Факт отримання кредитних коштів підтверджується анкетою (а.с. 9). У відповідності до п. 1.3 кредитного договору позичальник зобов'язався сплачувати банку проценти за користування кредитом у розмірі 14,5% річних за весь строк фактичного користування кредитом. . 28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк» , який в свою чергу виступає правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк» та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» укладено договір факторингу, відповідно до якого Банк відступає Фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить Банку на підставі документації у тому числі і боргові зобов'язання відповідачки (а.с. 13-35). Відповідачка по справі зобов'язалась прийняти, належним чином використати та повернути позивачу зазначені кредитні кошти у строки, передбачені кредитним договором, а також сплатити відповідну плату за користування кредитними коштами і виконати всі інші зобов'язання, визначені кредитним договором. У зв'язку з невиконанням умов кредитного договору у відповідачки станом на 15.10.2014 року виникла заборгованість у розмірі 82605 грн. 27 коп. з яких: 76911 грн. 66 коп. - заборгованість за кредитом, 5693 грн. 61 коп. - заборгованість по відсотках. Розрахунки позивача відповідачкою спростовані не були. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Статтею 610 ЦК України під порушенням зобов'язання передбачено його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 ЦК України). Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно частини 2 статті 1050 ЦК України позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплаті процентів у разі прострочення повернення чергової частини позики. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами, у відповідності до ст. 629 ЦК України. Таким чином, суд приходить до висновку, що станом на 15.10.2014 року виникла заборгованість у розмірі 82 605 грн. 27 коп., які підлягають стягненню з відповідачки. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а відтак, з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача судові витрати у розмірі 826 грн. 05 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved