Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на утримання дітей: доньки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі по 3500 грн щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу звернення до суду і проводити до досягнення повноліття дітей. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем по справі перебувала у шлюбі, який розірваний відповідно до рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23.01.2018. Від даного шлюбу в них народилися діти: донька [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею. Відповідач фінансово допомагає, однак надає кошти нерегулярно. Позивачка не працює, здійснює догляд за сином [PERSON] , який постійно хворіє, а відповідач інших осіб на утриманні не має, працевлаштований за кордоном, отримує хороший дохід і може надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Позивачка до судового засідання подала письмову заяву, в якій позов підтримала, просила його задовольнити в повному обсязі. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак направив заяву, в якій зазначив, що перебуває за кордоном в Чехії та не може з`явитися через встановлені обмеження у зв`язку із запровадженням карантину. Позовні вимоги визнав частково та погоджується сплачувати аліменти в розмірі 8000 грн на дітей. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: Ухвалою суду від 15.10.2020 відкрито провадження у справі, призначено відкрите судове засідання за участю сторін в порядку спрощеного провадження, встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позов. 11.11.2020 позивачка через канцелярію суду подала заяву, в якій позов підтримала, просила його задовольнити в повному обсязі. Не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 23). 16.11.2020 відповідач надіслав письмову заяву про те, що перебуває за кордоном в Чехії та не може з`явитися через встановлені обмеження у зв`язку із запровадженням карантину. Позовні вимоги визнав частково та погоджується сплачувати аліменти в розмірі 8000 грн на дітей (а.с.24). Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: Сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області 23.01.2018, справа 345/3507/17, неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , залишено проживати з матір`ю [PERSON] (а.с.5). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком доньки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 23.07.2008, [NUMBER] від 15.09.2009 та [NUMBER] від 24.06.2015 (а.с.6,7,8). У відповідності до довідки №15693 від 21.09.2020, виданої ЦНАП Калуської міської ради, [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] і разом з нею проживають її діти: донька [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Як вбачається з довідки, яка видана лікарем Іванюк Н.С. , [PERSON] , [INFO] , відноситься до групи часто хворіючих дітей з діагнозом рецидувуючий обструктивний бронхіт, загрозливий до бронхіальної астми, потребує базисної терапії (а.с.10). Таким чином, між сторонами виник спір щодо участі батька в утриманні їх неповнолітніх дітей. Оцінка суду: вивчивши зміст позовної заяви, дослідивши докази, які надані позивачкою на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, беручи до уваги часткове визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В ч. 1 ст. 182 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Оцінюючи положення статті 180 СК України щодо обов`язку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття в контексті згаданого законодавства, суд визнає, що забезпечення права дитини на рівень життя, необхідний для її гармонійного розвитку, є спільним обов`язком батьків, тобто матері та батька. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Державою встановлюється мінімальна та максимальна сума аліментів. Перша становить 50% від прожиткового мінімуму, визначеного для дітей відповідної вікової категорії. Максимальна 10 прожиткових мінімумів. Суд вважає доведеними доводи позивачки про те, що неповнолітні діти: донька [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , проживають з нею. Вона просить стягувати з відповідача аліменти, які забезпечать регулярне щомісячне утримання дітей та вказує щомісячну суму аліментів, яку слід стягнути з відповідача - 3500 грн щомісячно на кожну дитину, однак не надає доказів, які б підтверджували можливість відповідача сплачувати аліменти саме в такому розмірі. Враховуючи у сукупності досліджені докази та, виходячи з принципу справедливості та розумності, а також обов`язку обох батьків приймати участь в утриманні своїх дітей, беручи до уваги матеріальне становище сторін, те що відповідач згідний сплачувати аліменти в розмірі 8000 грн., діти проживають з матір`ю, яка не має змоги повністю самостійно їх утримувати, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти до досягнення дітьми повноліття у твердій грошовій у розмірі по 2700,00 грн. щомісячно на кожну дитину. Такий розмір аліментів на утримання дітей забезпечить їх належний фізичний та моральний розвиток, при цьому не порушить права відповідача. Згідно з ч. 2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, судовий збір в розмірі 840(вісімсотсорок)гривень 80 копійок слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного, ст.ст. 3, 27 Конвенції про права дитини, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України, ст.ст. 264, 265, 268, 273, 430 ЦПК України, суд

Outcome: partial