Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. 31.01.2020 року представник позивача [PERSON] [PERSON] звернувся до Малинського районного суду Житомирської області з позовною заявою про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності. Предметом позову є: - встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу [PERSON] , 1961 року народження та [PERSON] , яка померла [INFO] , в період з 01.11.1997 року по 24.08.2019 року; - визнання за [PERSON] права власності на Ѕ частину транспортного засобу марки «KIA PICANTO», 2014 року випуску, зеленого кольору, д.н.з. [NUMBER] , який було придбано в період спільного проживання без реєстрації шлюбу з [PERSON] ; - визнання за [PERSON] права власності на ј частину однокімнатної квартири, розташованої в [ADDRESS] , яка була придбана в період спільного проживання без реєстрації шлюбу з [PERSON] ; - визнання за [PERSON] права власності на Ѕ частину двокімнатної квартири, розташованої в [ADDRESS] , яка була придбана в період спільного проживання без реєстрації шлюбу з [PERSON] ; - визнання за [PERSON] права власності на Ѕ частину однокімнатної квартири, розташованої в [ADDRESS] , яка була придбана в період спільного проживання без реєстрації шлюбу з [PERSON] . Підставою позову є те, що з 1997 [PERSON] проживав разом з [PERSON] без реєстрації шлюбу в [ADDRESS] . До цього вони разом працювали на одних і тих же підприємствах, зокрема, з 1986 року - СМУ «Промжилстрой 7» (ПЖС), який в подальшому внаслідок реорганізації перетворився на ДАП «Малинстрой» МОЕЗ, БМУ 7 КФ «ЖИТОМИРІНВЕСТ», АТЗТ «Малинбудсервіс». Позивач звільнився з АТЗТ «Малинбудсервіс» у 1997 році, а [PERSON] - у 2001 році. У квітні 2000 року [PERSON] виїхав за кордон до Іспанії, а в подальшому до Іспанії переїхала і [PERSON] , де вони продовжили проживати однією сім`єю. В період спільного проживання [PERSON] та [PERSON] було придбане нерухоме майно, а саме: однокімнатна квартира, розташована в [ADDRESS] ; квартира, розташована в [ADDRESS] ; квартира, розташована в [ADDRESS] . Також під час спільного проживання був придбаний транспортний засіб - автомобіль марки «KIA PICANTO», 2014 року випуску, д.н.з. [NUMBER] . [INFO] в м. Малині Житомирської області внаслідок дорожньо-транспортної пригоди померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на все належне їй за життя майно. З метою реалізації своїх спадкових прав [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Малинського районного нотаріального округу Житомирської області Тимошенко Н.С., однак на даний час на спадкове майно претендують також рідна племінниця спадкодавця [PERSON] та рідна сестра [PERSON] , а тому позивач в позасудовому порядку реалізувати свої спадкові права не в змозі. [PERSON] стверджує, що саме він ніс витрати на поховання [PERSON] та пов`язані з цим ритуальні послуги, отримав допомогу на поховання, а також був визнаний потерпілим у кримінальному провадженні №12019060080000542 за ч.2 ст.286 та ч.1 ст.135 КК України по факту дорожньо-транспортної пригоди, в якій загинула [PERSON] . За життя [PERSON] вони з [PERSON] мали спільний бюджет, обмінювалися коштами, позивач ніс витрати на утримання спільного майна, тобто майно, яке було набуте [PERSON] та [PERSON] спільними зусиллями за час проживання позивача з спадкодавцем є спільною сумісною власністю. Не погоджуючись з позицією позивача та вважаючи позовні вимоги [PERSON] необґрунтованими, 24.02.2020 року представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності. Так, у поданому відзиві представник відповідачів зазначила, що [PERSON] мала рідного брата [PERSON] (помер [INFO] ) та рідну сестру [PERSON] . Донькою [PERSON] є відповідач по справі [PERSON] , яка по відношенню до [PERSON] є племінницею та її похресницею. Відповідачі вважають, що [PERSON] вводив їх в оману, маніпулював довірою, оскільки приховував інформацію від правоохоронних органів, нотаріуса щодо існування найближчої родички померлої [PERSON] - її рідної племінниці. [PERSON] стверджує, що лише вона одна постійно та на регулярній основі підтримувала відносини з спадкодавцем, більше того, за життя [PERSON] вважала її своєю донькою, оскільки власних дітей не мала. Щодо факту спільного проживання [PERSON] однією сім`єю з [PERSON] відповідачі у своєму відзиві пояснюють наступне. Так, в кінці 1990-х років подруга [PERSON] виїхала до Іспанії та через деякий час запросила переїхати за кордон і [PERSON] , оскільки знайшла останній місце роботи - доглядальницею за дітьми та домпрацівниці. На даній роботі [PERSON] пропрацювала більше десяти років, при цьому проживала у сім`ї своїх роботодавців. [PERSON] виїхав на заробітки до Іспанії у 2000 році та де саме він там проживав відповідачам невідомо. Періодично позивач разом з [PERSON] проводили вільний час, оскільки усі заробітчани спілкуються між собою, підтримують дружні стосунки. У 2005-2007рр. [PERSON] депортували з Іспанії та він повернувся до України, в м. Малин. В цей час [PERSON] продовжувала працювати за кордоном. У 2007 році за власні кошти [PERSON] придбала квартиру в [ADDRESS] . [PERSON] певний період часу проживав у квартирах, належних [PERSON] , як наймач та в рахунок оплати за користування житловими приміщеннями проводив у квартирах ремонтні роботи. За період перебування на заробітках [PERSON] підтримувала з відповідачами родинні відносини, висилала посилки з одягом та продуктами харчування, подарунки, пересилала гроші. Протягом 2014-2016рр. [PERSON] проживала у квартирі по [ADDRESS] , оскільки здійснювала догляд за своєю матір`ю. Після смерті останньої [PERSON] повернулася на заробітки до Іспанії, де винайняла квартиру, зареєструвала її в Службі зайнятості населення та здавала в оренду заробітчанам, в тому числі і [PERSON] . У липні 2019 року [PERSON] передала [PERSON] оригінали особистих документів, в тому числі і ті, які підтверджували права власності на нерухоме майно, з метою їх збереження. Після смерті [PERSON] [PERSON] , ввівши в оману [PERSON] , отримав особисті документи [PERSON] , які в подальшому відмовився повертати. Через деякий час відповідачу стало відомо про те, що позивач самовільно вселився у квартиру [PERSON] , забрав усі її документи, грошові кошти, які зберігалися у квартирі, змінив замки у житлових приміщеннях та гаражі. Отже, відповідачі стверджують, що квартиру, розташовану в [ADDRESS] , [PERSON] отримала разом зі своїм чоловіком [PERSON] у 1989 році і у 1999 році [PERSON] приватизувала дане нерухоме майно та стала одноосібним власником квартири. Таким чином [PERSON] ніколи не проживала однією сім`єю з [PERSON] , вони не вели спільного господарства, не мали спільного бюджету, не купували спільно майно. З даних підстав відповідачі просили суд відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог. 03.03.2020 року представник позивача адвокат Яременко Д.В. подав до суду відповідь на відзив, у якому виклав свої аргументи щодо наведених відповідачами у відзиві на позовну заяву заперечень, з мотивами їх відхилення. Так, представник позивача зазначає, що починаючи з 1997 року та до 2007 року [PERSON] та [PERSON] спільно проживали в [ADDRESS] . У 2000 році [PERSON] та [PERSON] з метою працевлаштування переїхали до Іспанії. Отже, твердження відповідачів щодо того, що [PERSON] переїхала жити до Іспанії наприкінці 1990-х років не відповідає дійсності. Крім того, у відповіді на відзив представник позивача спростовує твердження представника відповідачів, які стосуються депортації [PERSON] з Іспанії та зазначає, що [PERSON] спілкувалася з [PERSON] виключно в матеріальних цілях. Щодо права власності зазначає, що [PERSON] проживав разом з [PERSON] , вони вели спільне господарство, у них був спільний бюджет, вони разом проводили дозвілля. Також [PERSON] ніс витрати, пов`язані з утриманням нерухомого майна. Отже, все вищевикладене підтверджує факт їхнього спільного проживання без реєстрації шлюбу. Майно, яке придбано в період проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу було набуте спільними зусиллями, а тому є таким, що перебуває у спільній сумісній власності. Також представник позивача зазначає, що після смерті [PERSON] саме [PERSON] забирав її тіло з моргу, отримував довідку про причини смерті, оригінал свідоцтва про смерть, допомогу на поховання та ніс весь тягар поховання [PERSON] . За наслідками ДТП, яка мала місце 24.08.2019 року Малинським ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області було відкрито кримінальне провадження №12019060080000542 за ч.2 ст.286 КК України та ч.1 ст. 135 КК України. З 24.08.2019 року по лютий 2020 року відповідачі взагалі не цікавилися ходом процесуальних дій, вчинених в даному кримінальному провадженні. Разом з цим, [PERSON] при допиті його у якості свідка вказував у своїх поясненнях про наявність у [PERSON] племінниці та рідної сестри. На даний час кримінальне провадження перебуває на розгляді у Радомишльському районному суді Житомирської області та лише на стадії судового розгляду справи відповідачі почали активно вчиняти дії щодо вступу в кримінальне провадження у якості потерпілих. Підсумовуючи все вищевикладене, представник позивача зазначає, що позивачем надано великий об`єм доказів, які підтверджують стосунки [PERSON] та [PERSON] , як подружжя. При цьому пояснює, що після багатьох років спільного життя та зважаючи на вік реєстрація шлюбу була формальністю, в дотриманні якої не було нагальної необхідності. 10.03.2020 року представник відповідачів [PERSON] подала до суду заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначила, що [PERSON] стверджує, що з 1997 року по 2007 рік проживав спільно з [PERSON] у належних їм квартирах по [ADDRESS] . При цьому позивач зазначає суперечливу інформацію щодо свого знаходження з померлою з 2000 року в Іспанії. В квартирі по [ADDRESS] проживав та був зареєстрований колишній чоловік [PERSON] - [PERSON] та власне [PERSON] до свого від`їзду до Іспанії. Щодо майна, на яке просить визнати право власності позивач, представник відповідачів зазначає, що всі об`єкти нерухомості були придбані за власні кошти [PERSON] за час її тривалої роботи в Іспанії. У 1999 році [PERSON] приватизувала квартиру по [ADDRESS] , яка була отримана нею під час шлюбу з [PERSON] [PERSON] не мала жодних серйозних намірів у стосунках з [PERSON] , не вважала за потрібне зареєструвати з ним шлюб, оскільки не рахувала [PERSON] своїм чоловіком. [PERSON] та [PERSON] з певного часу перебували у різних країнах, а тому позивач певний період часу просто проживав у якості наймача у квартирах, належних померлій та, відповідно, ніс матеріальні витрати на утримання даних об`єктів нерухомого майна. Також не відповідає дійсності твердження позивача, що усі клопоти щодо поховання [PERSON] ніс саме він. Без відома відповідачів позивач самостійно придбав все необхідне для поховання, ретельно оформивши усі підтверджуючі документи. На відповідачів були покладені певні обов`язки щодо організації поховання [PERSON] , при цьому з понесенням лише тих витрат, які документально неможливо було підтвердити. Представник відповідачів стверджує, що витрати на поховання [PERSON] були понесені [PERSON] власне за кошти самої померлої, оскільки ці гроші зберігалися в квартирі [PERSON] , і які потрапили до позивача коли [PERSON] необачливо в день похорон передала йому ключі від квартири. Явка в судове засідання учасників справи: Позивач [PERSON] та представник позивача адвокат Яременко Д.В. в судове засідання з`явилися, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та представник відповідача адвокат Костюченко Г.М. в судове засідання з`явилися, заперечили щодо позовних вимог [PERSON] , просили відмовити у задоволенні позову за безпідставністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, представник відповідача адвокат Костюченко Г.М. заперечила щодо позовних вимог [PERSON] , просила відмовити у задоволенні позову за безпідставністю. Вивчивши письмові матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та покази свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Встановлено, що [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який 18.04.1996 року був розірваний, що підтверджується листом Малинського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області №1076/9.8-23 від 20.09.2019 року (а.с.23 т.1). Право власності на квартиру [ADDRESS] : 14.12.1999 року Відділом по приватизації державного житлового фонду було видане на ім`я [PERSON] Свідоцтво № [NUMBER] про право власності на житло, а саме - на квартиру, розташовану в [ADDRESS] (а.с.203 т.1). Відповідно до довідки Малинського районного комунального підприємства з технічної інвентаризації №28 від 19.02.2020 року, станом на 01.01.2013 року право власності на квартиру [ADDRESS] , зареєстровано в цілій частині за [PERSON] . Фактична загальна площа квартири станом на дату останньої інвентаризації 1996 року становить 29,3 кв.м., житлова площа - 14,8 кв.м. (а.с.202 т.1). Право власності на квартиру [ADDRESS] : 30.07.2007 року приватним нотаріусом Малинського районного нотаріального округу Житомирської області Януш Л.О. було посвідчено Договір купівлі-продажу квартири, який зареєстровано в реєстрі за №4125 (а.с.109-111 т.1). За даним договором [PERSON] продав, а [PERSON] купила квартиру [ADDRESS] . Витягом Малинського районного державного комунального підприємства по технічній інвентаризації індексний номер 15417842 від 31.07.2007 року підтверджується одноособове право власності [PERSON] на вищезазначений об`єкт нерухомого майна (а.с.113 т.1). Відповідно до довідки Малинського районного комунального підприємства з технічної інвентаризації №21 від 31.01.2020 року, станом на 01.01.2013 року право власності на квартиру [ADDRESS] , зареєстровано в цілій частині за [PERSON] . Фактична загальна площа квартири станом на дату останньої інвентаризації 2007 року становить 47,9 кв.м., житлова - 23,8 кв.м. (а.с.102 т.1). Право власності на квартиру [ADDRESS] : 29.09.2015 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Михальченко М.М. було посвідчено Договір купівлі-продажу квартири, який зареєстрований в реєстрі за №4311 (а.с.103-104 т.1). За даним договором [PERSON] продав, а [PERSON] та [PERSON] купили по Ѕ частці кожен квартиру [ADDRESS] . Суд звертає увагу на пункт 12 даного Договору, з якого вбачається, що представник продавця [PERSON] та [PERSON] ознайомлені з заявою [PERSON] про те, що він не перебуває в зареєстрованому шлюбі та не проживає ні з ким однією сім`єю. Також представник продавця та [PERSON] ознайомлені з заявою [PERSON] про те, що вона не перебуває в зареєстрованому шлюбі та не проживає ні з ким однією сім`єю. Заяви [PERSON] та [PERSON] зберігаються у матеріалах нотаріальної справи приватного нотаріуса, який посвідчив цей договір. Отже, зі змісту даного договору можна зробити висновок, що станом на 29.09.2015 року позивач не проживав ні з ким однією сім`єю, в тому числі і з [PERSON] . Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно індексний номер 44722326 від 29.09.2015 року вбачається, що [PERSON] на праві спільної часткової власності (розмір частки Ѕ) належала квартира [ADDRESS] (а.с.105-106 т.1). Право власності на транспортний засіб: Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 18.07.2014 року, [PERSON] є власником автомобіля «KIA PICANTO», д.н.з. [NUMBER] , зеленого кольору, 2014 року випуску (а.с.101 т.1). Документи, які підтверджують позицію позивача: [INFO] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в м. Малині Житомирської області померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис про смерть №243 (а.с.24 т.1). За наслідками пригоди правоохоронними органами відкрите кримінальне провадження №12019060080000542 за ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с.38-39 т.1), в якому [PERSON] залучений як потерпілий (а.с.110,111-112 т.1). Отже, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне їй за життя майно. 02.09.2019 року за заявою [PERSON] приватним нотаріусом Малинського районного нотаріального округу Житомирської області Тимошенко Н.С. була відкрита спадкова справа №86/2019 до майна померлої [PERSON] (а.с.150-183 т.1). 28.10.2019 року заяву про прийняття спадщини подала [PERSON] , [INFO] - [PERSON] . В матеріалах спадкової справи містяться вимоги до спадкоємців [PERSON] від [PERSON] (смт. Підволочинськ Підволочинського району Тернопільської області), [PERSON] (с. Іспас Вижницького району Чернівецької області), з яких слідує, що 19.07.2017 року та 20.04.2018 року відповідно [PERSON] шляхом укладення договору позики у формі розписки отримала від вищезазначених осіб грошові кошти, які зобов`язувалася повернути до 19.07.2019 року та 20.01.2020 року. Згідно довідки ОСББ «Рідний дім ОСББ» №62 від 02.09.2019 року, виданої за підписом голови об`єднання [PERSON] , [PERSON] була зареєстрована і проживала в [ADDRESS] з 06.09.2016 року до дня смерті [INFO] . В даній квартирі [PERSON] проживала з серпня 2007 року разом з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу (а.с.25 т.1). Суд оцінює критично дану довідку з тих підстав, що згідно з наданими по справі доказами не підтверджується документально фактичне проживання [PERSON] з 06.09.2016 року по 24.08.2019 року в [ADDRESS] та проживання [PERSON] з [PERSON] з 2007 року однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Так, зокрема, згідно відповіді голови ОСББ «Рідний дім ОСББ» [PERSON] на адвокатський запит, інформація щодо проживання [PERSON] з серпня 2007 року разом з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу була внесена до довідки зі слів самого [PERSON] і не підтверджена обліковими реєстраційними даними щодо проживаючих осіб (а.с.104 т.2). Згідно довідки ОСББ «Рідний дім ОСББ» №113 від 09.10.2019 року, виданої за підписом голови об`єднання [PERSON] , [PERSON] була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] до дня своєї смерті (а.с.103 т.2). Відповідно до довідки Малинської міської ради №36 від 13.01.2020 року, [PERSON] проживав разом з [PERSON] в [ADDRESS] та вони вели спільне господарство з 1997 року по 2007 рік (а.с.31 т.1). Згідно довідки Малинської міської ради №5 від 03.01.2020 року, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , проте фактично проживає в [ADDRESS] з серпня 2007 року (а.с.32 т.1). У якості доказу того, що [PERSON] та [PERSON] тривалий час працювали разом, були колегами та добре знали один одного позивач надав ксерокопії власної трудової книжки та трудової книжки [PERSON] , з записів в яких вбачається, що вони разом були працевлаштовані на підприємствах (а.с.43-46,47-48 т.1). У якості доказів проживання та спільного утримання об`єктів нерухомого майна позивач надав копії замовлень, видаткових накладних, квитанцій щодо сплати за користування комунальними послугами, копії сторінок абонентських книжок, роздруківки з сервісу «Приват24» з грошовими переказами на ім`я [PERSON] , інформації щодо посилок, які [PERSON] направляла на ім`я [PERSON] (а.с.49-90,97-100,209 т.1). У якості доказу спільного проживання в Іспанії з [PERSON] [PERSON] надав копії даних з реєстру мешканців муніципалітету (а.с.33-34,35-36 т.1, а.с.84,86,116-121 т.2). Крім того, позивач надав у якості доказів проживання з [PERSON] однією сім`єю їхні спільні фотокартки (а.с.123-138 т.1, а.с. 44-66 т.2). У якості доказів понесення витрат на проведення поминального обіду, витрат за надання автопослуг та витрат на поховання [PERSON] відповідач надав копії накладних, квитанцій та товарного чеку (а.с.26,27 т.1). Документи, які підтверджують позицію відповідачів: У якості доказів спілкування та підтримання сімейних відносин з [PERSON] відповідачі надали копії інформацій про посилки, які [PERSON] їм направляла, роздруківки листування у програмі Viber, спільні фотокартки (а.с.210-250 т.1, а.с.1-3 т.2). Також після смерті [PERSON] відповідач [PERSON] понесла витрати на проведення поминального обіду, про що свідчить наявна в матеріалах справи накладна (а.с.180 т.2) та витрати на установку пам`ятника померлій, що підтверджується накладною ФОП [PERSON] (а.с.178,179 т.2). Показання свідків: Свідок на стороні позивача [PERSON] , 1962 року народження, мешканець [ADDRESS] , у ході судового засідання, яке відбулося 07.09.2020 року щодо обставин, які йому відомі по справі пояснив, що приїхав до м. Малина на постійне місце проживання у 1986 році та працював разом з [PERSON] , [PERSON] на одному підприємстві. З 1997 року [PERSON] почав спільно проживати з [PERSON] по [ADDRESS] . Таким чином свідок був сусідом позивача та [PERSON] . [PERSON] стверджує, що позивач разом з померлою підтримували тісні, сімейні стосунки, разом придбали квартиру по [ADDRESS] і разом поїхали на заробітки до Іспанії. Свідок на стороні позивача [PERSON] , 1960 року народження, мешканка [ADDRESS] , у ході судового засідання, яке відбулося 07.09.2020 року щодо обставин, які їй відомі по справі пояснила, що знайома з [PERSON] та [PERSON] ще з 1987 року. З 1997 року позивач почав жити однією сім`єю з [PERSON] в належній останній на праві власності квартирі по [ADDRESS] , а згодом - у квартирі по [ADDRESS] . Свідок підтримувала з ними дружні відносини, вони разом проводили дозвілля. Враховуючи той факт, що вони всі разом проживали у гуртожитку, то [PERSON] з впевненістю може стверджувати про існування між [PERSON] та [PERSON] тісних, сімейних стосунків. Крім того, квартиру по [ADDRESS] [PERSON] з [PERSON] придбали спільно. Свідок на стороні позивача [PERSON] , 1957 року народження, мешканка [ADDRESS] , у ході судового засідання, яке відбулося 07.09.2020 року щодо обставин, які їй відомі по справі пояснила, що спільно з [PERSON] та [PERSON] працювала на одному підприємстві. Потім вони стали сусідами по квартирах та підтримували дружні відносини. 1997 року [PERSON] стала проживати однією сім`єю з [PERSON] по [ADDRESS] в квартирі, належній померлій на праві власності. У 2000 році поїздка за кордон до Іспанії була спільним рішенням [PERSON] та [PERSON] . В Іспанії вони проживали разом, повертаючись до України - також проживали спільно, вели разом господарство. Близько 2007 року [PERSON] спільно з [PERSON] проводили ремонтні роботи у квартирі по [ADDRESS] . Щодо стосунків [PERSON] з іншими чоловіками або [PERSON] з іншими жінками свідку нічого невідомо. Свідок на стороні позивача [PERSON] , 1960 року народження, мешканка [ADDRESS] , у ході судового засідання, яке відбулося 07.09.2020 року щодо обставин, які їй відомі по справі пояснила, що була знайома з [PERSON] з 1989 року, яка, в свою чергу, є хрещеною матір`ю дитини свідка. З 1997 року [PERSON] проживав разом з [PERSON] по [ADDRESS] . Потім вони разом виїхали до Іспанії, звідки поверталися у відпустку разом. Також спільно [PERSON] з [PERSON] придбали квартиру по [ADDRESS] . Крім того, [PERSON] допомагав [PERSON] доглядати за її хворою матір`ю. Свідок на стороні позивача [PERSON] , 1931 року народження, мешканець [ADDRESS] , у ході судового засідання, яке відбулося 07.09.2020 року щодо обставин, які йому відомі по справі пояснив, що [PERSON] являється його сином, який проживав з 1997 року однією сім`єю спільно з [PERSON] у належній останній квартирі по [ADDRESS] , а потім вони разом виїхали до Іспанії. Після повернення з за кордону [PERSON] та [PERSON] придбали спільно квартиру по [ADDRESS] . Свідок наголосив, що [PERSON] допомагала йому по господарству. У сина з іншими жінками стосунків не було, а у [PERSON] з іншими чоловіками, крім [PERSON] , також. Свідок на стороні позивача [PERSON] , 1969 року народження, мешканець [ADDRESS] , у ході судового засідання, яке відбулося 07.09.2020 року щодо обставин, які йому відомі по справі пояснив, що з липня по грудень місяць 2017 року працював та проживав разом з [PERSON] та [PERSON] в Іспанії, [PERSON] . Свідок наголосив на тому, що [PERSON] проживав разом з [PERSON] однією сім`єю. Свідок на стороні позивача [PERSON] , 1962 року народження, мешканець [ADDRESS] , у ході судового засідання, яке відбулося 07.09.2020 року щодо обставин, які йому відомі по справі пояснив, що у 2007 році виступав продавцем у договірних відносинах, предметом яких було відчуження квартири [ADDRESS] . При знайомстві [PERSON] представив свідку [PERSON] у якості своєї дружини. Свідок на стороні позивача [PERSON] , 1964 року народження, мешканка [ADDRESS] , у ході судового засідання, яке відбулося 07.09.2020 року щодо обставин, які їй відомі по справі пояснила, що [PERSON] та [PERSON] були її сусідами по [ADDRESS] , а через деякий час - по [ADDRESS] . На її думку позивач проживав з [PERSON] однією сім`єю, як подружжя. Свідок на стороні позивача [PERSON] , 1984 року народження, місце проживання якої зареєстроване в [ADDRESS] , у ході судового засідання, яке відбулося 07.09.2020 року щодо обставин, які їй відомі по справі пояснила, що являється донькою позивача по справі. Відносини між [PERSON] та [PERSON] почалися ще з 1996 року, а з 1997 року вони почали вже разом проживати однією сім`єю. Потім позивач поїхав на заробітки до Іспанії, а через рік [PERSON] також поїхала за кордон до [PERSON] . У 2000-х роках [PERSON] спільно з [PERSON] придбали квартиру в [ADDRESS] , а згодом і в с. Софіївська Борщагівка. З часом спільно з позивачем [PERSON] купила автомобіль. Тобто відносини позивач з померлою підтримували на постійній основі. За хворою матір`ю [PERSON] померла з [PERSON] доглядали разом. Свідок на стороні позивача [PERSON] , 1965 року народження, мешканка [ADDRESS] , у ході судового засідання, яке відбулося 07.09.2020 року щодо обставин, які їй відомі по справі пояснила, що спілкувалася з сім`єю [PERSON] та [PERSON] , вони підтримували дружні відносини. Крім того, [PERSON] була хрещеною матір`ю дитини свідка. [PERSON] стверджує, що позивач проживав з [PERSON] однією сім`єю, як подружжя та спільно купували квартири. У [PERSON] з іншими жінками стосунків не було, а у [PERSON] з іншими чоловіками, крім [PERSON] , також. Свідок на стороні позивача [PERSON] , 1963 року народження, мешканець [ADDRESS] , у ході судового засідання, яке відбулося 07.09.2020 року щодо обставин, які йому відомі по справі пояснив, що він з дружиною [PERSON] спілкувалася з сім`єю [PERSON] та [PERSON] , підтримували дружні відносини. [PERSON] стверджує, що позивач проживав з [PERSON] однією сім`єю, як подружжя. Свідок на стороні позивача [PERSON] , 1955 року народження, мешканець [ADDRESS] , у ході судового засідання, яке відбулося 07.09.2020 року щодо обставин, які йому відомі по справі пояснив, що він з дружиною та [PERSON] з [PERSON] проживали у квартирах в Іспанії з вересня 2007 по грудень 2008 року. Свідок на стороні позивача [PERSON] , 1973 року народження, мешканка [ADDRESS] , у ході судового засідання, яке відбулося 07.09.2020 року щодо обставин, які їй відомі по справі пояснила, що [PERSON] являється її двоюрідним братом. З липня по грудень місяць 2017 року вона разом з чоловіком [PERSON] працювала та проживала разом з [PERSON] та [PERSON] в Іспанії, [PERSON] . Свідок наголосила на тому, що вони з чоловіком та [PERSON] з [PERSON] проводили спільно дозвілля та вихідні. Тобто той побут, який спостерігався між [PERSON] та [PERSON] в Іспанії, дає підстави для висновку про їх спільне проживання однією сім`єю. Свідок на стороні відповідачів [PERSON] , 1963 року народження, мешканець [ADDRESS] , у ході судового засідання, яке відбулося 29.10.2020 року щодо обставин, які йому відомі по справі пояснив, що перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 1986 року по квітень 1996 року. У шлюбі вони разом придбали квартиру в [ADDRESS] . Також [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] були працевлаштовані на одному підприємстві. Причиною розірвання шлюбу з померлою зазначив її стосунки з [PERSON] . Однак після розлучення [PERSON] продовжував проживати у квартирі [ADDRESS] спільно з [PERSON] до 2000 року, після чого переїхав на постійне місце проживання до м. Вараш, а [PERSON] поїхала на заробітки до Іспанії. Тобто твердження [PERSON] щодо свого спільного проживання з [PERSON] без реєстрації шлюбу з 1997 року не відповідає дійсності. Також свідок показав, що у зв`язку з підтриманням дружніх стосунків з [PERSON] після розлучення, йому відомо про те, що усі об`єкти нерухомого та рухомого майна, з приводу яких розглядається спір, були придбані за життя [PERSON] за її власні грошові кошти, тобто позивач не має жодного відношення до купівлі квартир та транспортного засобу, адже спільного бюджету у них з [PERSON] не було. Остання також підтримувала сімейні відносини та дружні стосунки з відповідачами по справі. Щодо проживання [PERSON] у квартирі, належній [PERSON] по [ADDRESS] , [PERSON] зазначив, що йому точно невідомо про даний факт, однак коли він приїздив до колишньої дружини погостювати, то позивача у даній квартирі не було. Разом з цим, свідку відомо про факт тимчасового проживання [PERSON] у квартирі [ADDRESS] на безоплатній основі у зв`язку з тим, що останній виконував ремонтні роботи у квартирі. Свідок на стороні відповідачів [PERSON] ,1960 року народження, мешканка [ADDRESS] , у ході судового засідання, яке відбулося 29.10.2020 року щодо обставин, які їй відомі по справі показала, що підтримувала дружні стосунки з [PERSON] , оскільки була сусідкою [PERSON] та [PERSON] по [ADDRESS] , а в подальшому [PERSON] - по [ADDRESS] . Щодо стосунків померлої з позивачем повідомила, що однією сім`єю вони ніколи не проживали, спільного господарства не вели, бюджету спільного не мали, а лише періодично зустрічалися. Під час роботи [PERSON] в Іспанії остання зареєструвала на своє ім`я квартиру, в якій проживала велика кількість заробітчан з України, в тому числі і [PERSON] , який в той період також був працевлаштований в Іспанії до його депортації. Після депортації [PERSON] повернувся до України та за погодженням [PERSON] проживав у належній їй на праві власності квартирі по [ADDRESS] . Після того, як сама [PERSON] повернулася до України приблизно у 2014 році у зв`язку з хворобою своєї матері, [PERSON] за її згодою переїхав проживати до квартири [ADDRESS] . Також свідок повідомила, що [PERSON] мала стосунки з іншим чоловіком на ім`я [PERSON] , з яким мала намір побудувати сім`ю. Свідок на стороні відповідачів [PERSON] , 1956 року народження, мешканка [ADDRESS] , у ході судового засідання, яке відбулося 29.10.2020 року щодо обставин, які їй відомі по справі показала, що з [PERSON] була знайома з 1986 року, оскільки вони з нею працювали на одному підприємстві, підтримували дружні стосунки. На роботі [PERSON] познайомилася з [PERSON] , де у них зав`язалися стосунки ще під час того, як [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . До Іспанії померла вирішила поїхати на заробітки саме по тій причині, щоб завершити стосунки з [PERSON] , проте це їй не вдалося, оскільки позивач також послідував за нею за кордон. В Україні [PERSON] мала стосунки з іншим чоловіком на ім`я [PERSON] , з яким мала намір побудувати сім`ю. Щодо стосунків померлої з позивачем повідомила, що однією сім`єю вони ніколи не проживали, спільного господарства не вели, бюджету спільного не мали, а лише періодично зустрічалися. Свідок на стороні відповідачів [PERSON] , 1966 року народження, мешканка [ADDRESS] , у ході судового засідання, яке відбулося 20.11.2020 року щодо обставин, які їй відомі по справі показала, що знайома з [PERSON] та [PERSON] , оскільки вони всі разом працювали на одному підприємстві. В певний період, коли [PERSON] ще перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , у неї склалися стосунки інтимного характеру з позивачем. В подальшому відносини [PERSON] та [PERSON] мали періодичний характер, тому однією сім`єю вони ніколи не проживали. Більше того, [PERSON] проживав у колишньої дружини, у знайомих, у батька, тобто з [PERSON] постійних та стабільних відносин вони не мали. Свідок на стороні відповідачів [PERSON] , 1959 року народження, місце проживання якого зареєстроване в с. Соколівка Жашківського району Черкаської області, у ході судового засідання, яке відбулося 20.11.2020 року щодо обставин, які йому відомі по справі показав, що у 2017 році познайомився з [PERSON] через [PERSON] , підтримував з нею приятельські стосунки, проводив спільно з друзями дозвілля. Свідок зазначив, що своє життя [PERSON] пов`язувала з чоловіком на ім`я [PERSON] , з яким планувала створити сім`ю, підтримувала хороші стосунки з його донькою. Стосовно її відносин з [PERSON] свідку нічого не відомо. Свідок на стороні відповідачів [PERSON] , 1962 року народження, місце проживання якої зареєстроване в [ADDRESS] , фактичне місце проживання: [ADDRESS] , у ході судового засідання, яке відбулося 16.12.2020 року щодо обставин, які їй відомі по справі показала, що знайома з [PERSON] з 1980-х років та підтримувала з нею дружні відносини, являється сестрою свідка [PERSON] . [PERSON] за погодженням з [PERSON] проживав у належних їй на праві власності квартирах по [ADDRESS] та по [ADDRESS] . [PERSON] мала стосунки з чоловіком на ім`я [PERSON] , з яким мала намір побудувати сім`ю. З [PERSON] [PERSON] однією сім`єю ніколи не проживали, спільного господарства не вели, бюджету спільного не мали. Свідок зазначила, що у зв`язку з тим, що по фаху являється медичною сестрою та має відповідну освіту, здійснювала догляд за матір`ю [PERSON] три-чотири рази на тиждень, доки матір лежала хвора, а [PERSON] працювала у Києві. Жодного разу за весь період догляду за матір`ю [PERSON] позивача у квартирі [PERSON] не бачила. Мотиви та застосовані норми права. Згідно ч. 1ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною другою статті 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами однієї сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, наявність інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відносин (рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99). Проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно. Відповідно до частин першої та другої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Згідно із частиною першою статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Відповідно до статті 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі статті 74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно. Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю. У якості доказу того, що [PERSON] та [PERSON] тривалий час працювали разом, були колегами та добре знали один одного позивач надав суду ксерокопії власної трудової книжки та трудової книжки [PERSON] , з записів в яких вбачається, що вони разом були працевлаштовані на підприємстві. У якості доказів проживання та спільного утримання об`єктів нерухомого майна позивач надав суду копії замовлень, видаткових накладних, квитанцій щодо сплати за користування комунальними послугами, копії сторінок абонентських книжок, роздруківки з сервісу «Приват24» з грошовими переказами на ім`я [PERSON] , інформації щодо посилок, які [PERSON] направляла на ім`я [PERSON] . У якості доказу спільного проживання в Іспанії з [PERSON] [PERSON] надав копії даних з реєстру мешканців муніципалітету. Крім того, позивач надав у якості доказів проживання з [PERSON] однією сім`єю їхні спільні фотокартки. У якості доказів понесення витрат на проведення поминального обіду, витрат за надання автопослуг та витрат на поховання [PERSON] відповідач надав копії накладних, квитанцій та товарного чеку. Отже, суд приходить до переконання, що у певний період часу позивач дійсно міг проживати спільно з [PERSON] однією сім`єю, разом з цим суд позбавлений можливості в остаточній мірі стверджувати на підставі вищезазначених доказів, які перераховані у даному рішенні, що у зазначений у позовних вимогах такий тривалий період часу (з 01.11.1997 по 24.08.2019рр.) [PERSON] проживав з [PERSON] , як дружина та чоловік, що вони були пов`язані спільним побутом, веденням домашнього господарства, мали спільний бюджет, разом за взаємною згодою вирішували всі питання у сім`ї. Факт спільного відпочинку сторін, спільна присутність на святкуванні свят, пересилання грошових коштів, самі по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не можуть свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце, протягом вказаного періоду часу, усталені відносини, які притаманні подружжю. Ксерокопії трудової книжки, надані у якості доказу позивачем, свідчать лише про його працевлаштування з [PERSON] на одному підприємстві; копії замовлень, видаткових накладних, квитанцій щодо сплати за користування комунальними послугами, копії сторінок абонентських книжок, наданих позивачем у якості доказу проживання та спільного утримання об`єктів нерухомого майна можуть свідчити про винаймання [PERSON] квартир, належних [PERSON] на праві власності у якості орендаря; копії даних з реєстру мешканців муніципалітету, наданих позивачем у якості доказів спільного проживання з [PERSON] в Іспанії можуть свідчити про його проживання з померлою за однією адресою, в одному гуртожитку, однак у різних квартирах. Крім того, суд звертає увагу на зміст Договору купівлі-продажу квартири від 29.09.2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Михальченко М.М., який зареєстрований в реєстрі за №4311, з якого вбачається, що на момент укладення правочину [PERSON] не перебував у зареєстрованому шлюбі та не проживав ні з ким однією сім`єю, так само, як і [PERSON] не перебувала в зареєстрованому шлюбі та не проживала ні з ким однією сім`єю, про що вона засвідчила нотаріально. Оцінюючи покази свідків, суд не може дійти однозначного висновку про те, що [PERSON] разом з [PERSON] проживали на постійній, установленій основі однією сім`єю та що сторонні особи сприймали їх саме як подружжя. Суд взагалі не вбачає можливим покладатися на них як достовірне джерело даних про відносини, що притаманні подружжю, оскільки позиція кожного із свідків по суті ретранслює позицію сторони, яка їх запросила у якості таких. Вирішити, що позиція одних свідків більш ґрунтовна, ніж позиція інших, тільки тому, що свідків з певної сторони арифметично більше, суд також не вбачає можливим. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позивач не надав належних і допустимих доказів на підтвердження факту його проживання однією сім`єю з померлою [PERSON] без реєстрації шлюбу на час придбання об`єктів нерухомого та рухомого майна та взагалі придбання цього майна за спільні кошти. За відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, відсутні і підстави, передбачені 74 СК України вважати майно (квартири та автомобіль) такими, що належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] , як чоловікові та жінці, які проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою. Вирішуючи питання щодо правового режиму такого майна, суди мають встановити факти створення (придбання) сторонами майна внаслідок спільної праці, ведення спільного господарства, побуту, виконання взаємних прав та обов`язків, з`ясувати час придбання, джерело набуття (кошти, за які таке майно було набуте), а також мету придбання майна, що дозволяє надати йому правовий статус спільної сумісної власності. Отже, враховуючи, що визнання права власності на об`єкти нерухомого та рухомого майна в даному випадку є похідною від встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вимогою, задоволення якої залежить від задоволення основної вимоги, суд приходить до переконання про відмову у визнанні за [PERSON] права власності на Ѕ частину транспортного засобу марки «KIA PICANTO», 2014 року випуску, зеленого кольору, д.н.з. [NUMBER] ; на ј частину однокімнатної квартири, розташованої в [ADDRESS] ; на Ѕ частину двохкімнатної квартири, розташованої в [ADDRESS] . Що стосується визнання права власності на Ѕ частину однокімнатної квартири, розташованої в [ADDRESS] , то суди мають враховувати, що СК України набрав чинності з 01 січня 2004 року і зворотної сили не має, а тому положення ст. 74 цього Кодексу застосовуються виключно до правовідносин, які виникли після дати набрання ним законної сили. Нормами КпШС України не передбачалося встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та виникнення права спільної сумісної власності чоловіка й жінки, які сумісно проживають. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 25 грудня 2013 року у справі № 6-135 цс/13 майно, набуте до 01 січня 2004 року під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об`єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб як сім`ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, внаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об`єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними. Таким чином, враховуючи набуття [PERSON] права власності на дану квартиру внаслідок акту приватизації в 1999 році, то вимога [PERSON] в цій частині також є неґрунтовною, однак з інших підстав. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст.141 ЦПК України, суд зазначає, що згідно пункту 2 частини 2 цієї статті, у разі відмови у задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed