Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. Позивач ПАТ «ВФ Україна» просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість за надані телекомунікаційні послуги в розмірі 11736,38 грн та судові витрати по справі. В обґрунтування\~позовних вимог\~позивач покликався\~на те,\~що між\~ПрАТ «МТС\~Україна»,\~яке було\~перейменоване у\~Приватне акціонерне\~товариство «ВФ\~Україна» та\~ [PERSON] 10.06.2016\~було укладено\~Договір про\~надання послуг\~рухомого (мобільного)\~телефонного зв`язку\~№ [NUMBER] \~(надалі\~-\~Договір).\~Згідно із\~п.п.\~1.1.-1.2.\~Договору оператор\~надає замовлені\~Абонентом згідно\~із Договором\~послуги мобільного\~зв`язку\~в межах\~України відповідно\~до ліцензії\~щодо надання\~послуг рухомого\~(мобільного)\~зв`язку.\~Міжнародний телефонний\~зв`язок\~здійснюється із\~роумінг-партнерами\~оператора.\~Загальні умови\~та порядок\~надання послуг\~встановлюються відповідно\~до законодавства,\~регламентуються Умовами\~користування,\~які є\~невід`ємною\~частиною цього\~Договору.\~В момент\~підписання Договору\~відповідачем було\~обрано тарифний\~пакет «RED\~XL»\~та замовлено\~послуги «Міжнародний\~роумінг»,\~про що\~свідчить Договір.\~Для обліку\~переліку,\~обсягу й\~вартості спожитих\~послуг позивачем\~використовується білінгова\~система FORIS\~OOS.\~З метою\~нарахування тривалості\~і тарифікації\~розмов та\~здійснення розрахунків\~за послуги\~зв`язку\~відповідачу в\~білінговій системі\~FORIS\~OOS\~було присвоєно\~особовий рахунок\~№ [NUMBER] .\~ПрAT\~«ВФ Україна»\~свої зобов`язання\~за умовами\~Договору виконало\~в повному\~обсязі,\~а саме:\~надало відповідачу\~послуги мобільного\~зв`язку. Факт\~та вартість\~надання послуг\~підтверджується Звітом\~по історії\~балансу за\~заданий період\~від 21.03.2019\~по особовому\~рахунку №\~ [NUMBER] \~абонента,\~сформованого за\~допомогою Автоматизованої\~системи розрахунків\~за телекомунікаційні\~послуги FORIS\~OOS,\~та рахунком\~за телекомунікаційні\~послуги,\~а саме:\~рахунком №\~ [NUMBER] \~від 31.07.2017\~на загальну\~суму 247,95\~грн та\~рахунком №\~2057913934\~від 31.08.2017 на загальну суму 8887,95 грн. Проте рахунки у строк, передбачений Договором, а саме: до 15 вересня 2017 року оплачені не були. В зв`язку з цим на адресу відповідача 30.12.2017 надіслана претензія, додатком до якої були долучені вказані вище рахунки, з проханням терміново погасити прострочену заборгованість. Проте дана претензія була проігнорована, заборгованість відповідачем не погашена. 13 листопада 2019 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області виніс ухвалу по справі № 456/4277/19, відповідно до якої відмовив у видачі судового наказу про стягнення заборгованості за надані телекомунікаційні послуги із [PERSON] , так як боржник не знає про наявність у нього заборгованості. 30.03.2020 Стрийський міськрайонний суд Львівської області виніс ухвалу по справі № 456/7/20, відповідно до якої відмовив у видачі судового наказу про стягнення заборгованості за надані телекомунікаційні послуги із [PERSON] , оскільки судовий збір сплачено на старий рахунок суду, а не на новий, який дійсний на момент подачі заяви. Відповідно до ст. 166 Цивільного процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку. Таким чином позивач має право звернутись до суду із позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості в сумі 11736,38 грн. Відповідач не скористався правом на подання відзиву. Процесуальні рішення, постановлені по справі. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 січня 2021 року головуючим суддею у справі визначено суддю Гулу Л.В. /а.с. 16/ На запит суду щодо доступу до персональних даних відповідача 02 березня 2021 року на адресу суду надійшла відповідь про зареєстроване місце проживання відповідача /а.с. 17/. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03.03.2021 позовну заяву Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані телекомунікаційні послуги прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 05.04.2021. Роз`яснено сторонам їх процесуальні права щодо подачі відзиву та доказів у справі /а.с. 18/. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 05.04.2021 постановлено судове засідання відкласти на 20.04.2021 та провести його в режимі відеоконференції з Господарським судом Рівненської області /а.с. 26/. Ухвалою суду від 13.05.2021 судове засідання відкладено на 31.05.2021 /а.с. 60/. Розгляд справи по суті відбувся 31.05.2021 без участі сторін. Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти проведення судом заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був завчасно належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Заяви про розгляд справи за його відсутності відповідач не подавав. За таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу за його відсутності, провівши на підставі вимог ст.\~281\~ЦПК України заочний розгляд справи. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема, з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ст.\~247\~ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Слід зазначити, що дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку, що неявка відповідача не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, і позов слід задовольнити, ухваливши заочне рішення. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що між ПрАТ «ВФ Україна» (23.05.2017 перейменоване з ПрАТ «МТС Україна») та [PERSON] 10.06.2016 укладено Договір про надання послуг рухомого (мобільного) телефонного зв`язку № [NUMBER] /а.с. 4/. Згідно із п.п. 1.1.-1.2. Договору оператор надає замовлені Абонентом згідно із Договором послуги мобільного зв`язку в межах України відповідно до ліцензії щодо надання послуг рухомого (мобільного) зв`язку. Міжнародний телефонний зв`язок здійснюється із роумінг-партнерами оператора. Загальні умови та порядок надання послуг встановлюються відповідно до законодавства, регламентуються Умовами користування, які є невід`ємною частиною цього Договору. В момент підписання Договору відповідачем було обрано тарифний пакет «RED XL» та замовлено послуги «Міжнародний роумінг», про що свідчить Договір №295389194238/395388319935 від 10.06.2016 /а.с. 4/. Для обліку переліку, обсягу й вартості спожитих послуг позивачем використовується білінгова система FORIS OOS. З метою нарахування тривалості і тарифікації розмов та здійснення розрахунків за послуги зв`язку відповідачу в білінговій системі [PERSON] було присвоєно особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідно до умов Договору та Умов користування мережами мобільного зв`язку ПрАТ «МТС Україна», що є невід`ємною частиною зазначеного Договору, та згоду з якими підтверджено підписом відповідача, останній взяв на себе обов`язок своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги та плату за утримання номера в мережі ПрАТ «МТС Україна», особисто перевіряти залишок авансового платежу та вносити відповідні платежі за послуги, отримані за Договором. Згідно з умовами Договору відповідач взяв на себе обов`язок своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги та плату за утримання номера в мережі мобільного зв`язку. За наявності авансу рахунки повинні бути сплачені в строк до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим. Судом встановлено, що ПрAT «ВФ Україна» свої зобов`язання за умовами Договору виконало в повному обсязі, а саме: надало відповідачу [PERSON] послуги мобільного зв`язку. При цьому факт та вартість надання послуг підтверджується Звітом по історії балансу за заданий період по особовому рахунку № [NUMBER] абонента, сформованого за допомогою Автоматизованої системи розрахунків за телекомунікаційні послуги FORIS OOS, та рахунком за телекомунікаційні послуги, а саме: рахунком № [NUMBER] від 31.07.2017 на загальну суму 247,95 грн та рахунком № 2057913934 від 31.08.2017 на загальну суму 8887,95 грн /а.с. 6-8/. Згідно з п. 5.1 Договору відповідач зобов`язаний своєчасно сплачувати рахунки за отримані послуги /а.с. 4/. Пункт 6.1 Договору передбачає, що за наявності авансу рахунки повинні бути сплаченими в строк до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим /а.с. 4 на звороті/. Проте рахунки у строк, передбачений Договором, а саме: до 15 вересня 2017 року сплачені не були, у зв`язку з чим на адресу [PERSON] 26.12.2017 надіслана претензія № С 295389194238/12, додатком до якої були наведені вище розрахунки, з проханням терміново сплатити суму заборгованості, проте відповідач залишив її без задоволення /а.с. 9/. Таким чином, сума заборгованості [PERSON] перед ПрАТ «ВФ Україна» на момент звернення до суду із позовною заявою становить 11736,38 грн, а саме: 8887,95 грн заборгованість за договором, 875,30 грн 3% річних та 1973,12 грн інфляційні втрати. При вирішенні позовних вимог судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5\~ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При вирішенні даного спору суд виходить з того, що між сторонами існували договірні правовідносини, що виникли на підставі Договору про надання послуг рухомого (мобільного) телефонного зв`язку на спеціальних умовах. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про телекомунікації» споживачі телекомунікаційних послуг зобов`язані виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги. Відповідно до ст.\~901\~Цивільного кодексу\~України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу. Згідно зі ст.\~903\~Цивільного кодексу\~України замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 626, 629\~Цивільного кодексу\~України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, договір є обов`язковим для виконання сторонами. На підставі ст. 525, 526\~Цивільного кодексу\~України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Статтею 509\~Цивільного кодексу\~України надано визначення зобов`язання як правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За загальними умовами виконання зобов`язання, які встановлені статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч. 1 ст. 81 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. Відповідно до ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів. Таким чином, у справах про невиконання умов будь-яких договорів позивач має довести, що у відповідача є зобов`язання, яке ним не виконано, а відповідач, відповідно, що зобов`язання ним виконано відповідно до умов договору або не виконано не з його вини. Судом встановлено, що позивачем на підтвердження позовних вимог подано розрахунок заборгованості, в якому відображено всі операції щодо отримання позичальником [PERSON] послуг рухомого (мобільного) телефонного зв`язку за Договором, вичерпну інформацію про отримання послуг позичальником та наявність заборгованості. Надані позивачем докази суд визнає належними та допустимими, достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення заборгованості. Всупереч вищенаведеному, відповідачем не подано жодного доказу на спростування розрахунку, поданого позивачем, та неналежного виконання зобов`язань за Договором. Таким чином, судом встановлено, що відповідач не виконав взятих на себе за Договором зобов`язань, внаслідок чого утворилася заборгованість перед ПрAT «ВФ Україна» в сумі 11736,38 грн. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви. Враховуючи, що зазначена заборгованість на даний час залишається непогашеною, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними і такими, що підлягають до задоволення. Щодо судових витрат. Крім того, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Так, понесені позивачем документально підтверджені судові витрати, а саме: сплачений судовий збір у розмірі 2102,00 грн, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Outcome: approved