Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

\~ Сторони уклали шлюб у 2015 році. Від шлюбу дітей не мають. [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу де вказав, що між ним та відповідачем з квітня 2020 року не підтримуються шлюбні та сімейні стосунки, вважає подальше спільне проживання з [PERSON] є неможливим, просив ухвалити рішення про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про можливість розгляду справи в його відсутність, заявлені вимоги підтримує, просить задовольнити позов. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву про можливість розгляду справи в її відсутності, позовні вимоги визнає та проти задоволення позову не заперечує. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище, яке набуте у шлюбі. Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази та матеріали справи, суд приходить такого висновку. Частиною 1 ст.4, ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 №11, проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Вище викладені вимоги законодавства регламентовані також\~ст.112 СК України. Згідно зі\~ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. \~ В силу ст.109 СК України\~шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права. \~\~Матеріали справи вказують на те, що у зв`язку з погіршенням взаємовідносин, подружжя з квітня 2020 року припинили спільне проживання, жоден з них не вживав заходів щодо примирення, тому наполягання сторін на розірванні шлюбу базуються на неможливості подальшого спільного життя і збереження сім`ї. \~\~\~За таких обставин у суду\~ склалася достатня переконаність у наявності стійкого волевиявлення подружжя, спрямованого на припинення сімейних стосунків, збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що згідно до ст.112 СК України є підставою для задоволення позову [PERSON] . Відповідач виявила бажання після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище « [PERSON] ». У відповідності до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 908 грн. \~

Outcome: approved