Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» (надалі ТДВ СТДВ «Глобус») звернулось в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу. Свій позов мотивує тим, що 19.03.2015 року між товариством та [PERSON] був укладений поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/5747591, за умовами якого було забезпечено цивільно-правову відповідальність водія транспортного засобу «ВАЗ-21099420», р.н. [NUMBER]. Вказує, що 13.04.2015 року в м. Луцьку по пр. Грушевського сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08.05.2015 року винним у вчиненні ДТП визнано відповідача. Відповідно до умов договору страхування наземного транспорту, на підставі заяви [PERSON], акту розрахунку матеріальної шкоди № 463/15 від 30.04.2015 року, позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 3835,96 грн. Зазначає, що оскільки застрахованим автомобілем керував не [PERSON], а відповідач, чим було порушено вимогу щодо особистого керування транспортним засобом страхувальником, то згідно п. 38-1.1 ст. 38-1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» [PERSON] зобовязаний компенсувати страховику 50% виплаченого страхового відшкодування. В звязку з чим, просить стягнути з відповідача на користь ТДВ СТДВ «Глобус» 1917,98 грн. сплаченого страхового відшкодування та судові витрати у справі. В судове засідання представник позивача не зявився, подав суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності. Крім того, подав заяву про зменшення позовних вимог, згідно якої просить стягнути з відповідача лише судовий збір в розмірі 1378 грн., оскільки відповідачем сплачено основну суму боргу. Відповідач в судове засідання не зявився, проте подав суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.03.2015 року між товариством та [PERSON] був укладений поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/5747591, за умовами якого було забезпечено цивільно-правову відповідальність водія транспортного засобу «ВАЗ-21099420», р.н. [NUMBER] (а.с. 21). Згідно постанови Луцького міськрайонного суду від 08.05.2015 року вбачається, що [PERSON], 13.04.2015 року, керуючи автомобілем [NUMBER] в м. Луцьку по пр. Грушевського, в дворі будинку № 1, перед початком руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху, не надав дороги і здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER], який рухався в попутному напрямку, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Даною постановою винним в даному ДТП визнано відповідача [PERSON] та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень. (а.с. 8). Згідно із ст. 61 ч.4 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду. Частиною 1 статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Як встановлено судом, відповідно до платіжного доручення № 4169 від 13.07.2015 року ТДВ СТДВ «Глобус» провело виплату страхового відшкодування в розмірі 3835,96 грн. (а.с. 6). При цьому, як слідує із квитанції №30 від 22.02.2016 року [PERSON] сплачено на рахунок ТДВ СТДВ «Глобус» 1917,98 грн., тобто повністю сплачені кошти в розмірі заявлених вимог (а.с. ). Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Разом з тим, як вбачається із пенсійного посвідчення №172783, [PERSON] є інвалідом ІІ-ї групи і тому звільнений від сплати судового збору. Таким чином, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed