Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

Сторони із 2008 по 2009 рік проживали у незареєстрованому шлюбі і мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Оскільки подружні стосунки з відповідачем припинені і він добровільно не приймає участі в утриманні їх спільного сина, позивач заявила до суду вимогу про стягнення із [PERSON] на її користь аліментів на сина в розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше встановленого законом мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду до досягнення повноліття. Позивач у судове засідання не зявилася. 06 червня 2017 року подала до канцелярії суду заяву, у якій просила справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримала (а.с. 17). Відповідач у судові засідання, призначені на 06 та 21 червня 2017 року не зявився. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Позивач зазначив адресу проживання відповідача [ADDRESS] (а.с. 1). Однак, судові повістки, направлені за вказаною адресою, повертаються до суду з відміткою, що адресат за вказаною адресою не проживає (а.с. 18-19, 22-23). У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином (абзац 3 ч. 5 ст. 74 ЦПК України). Положення частини п'ятої статті 74 ЦПК України щодо зміни порядку виклику та повідомлення осіб, які беруть участь у справах, про судовий розгляд позовів і скарг без їх присутності у судових засіданнях, визнано конституційним згідно з Рішенням Конституційного Суду\~№ 17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року. Крім того, про судове засідання на 21 червня 2017 року відповідач був повідомлений у телефонному режимі (а.с. 20-21), однак до суду не зявився і не повідомив про причину неявки. Судом на підставі ч. 4 ст. 169, ст. 224 та ч. 2 ст. 158 ЦПК України ухвалено провести заочний розгляд справи за відсутності позивача. Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає до задоволення у заявленому об`ємі з врахуванням наступних підстав: Свідоцтвом про народження (а.с. 4) доводиться, що сторони мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Довідкою виконавчого комітету Мурованокуриловецької селищної ради № 1984 від 25 травня 2017 року (а.с. 5) стверджується заява позивача про те, що син проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Форма і спосіб утримання дітей визначається за домовленістю між батьками дитини (частини 1 і 2 ст. 181 СК України). Із довідки начальника УПСЗН Мурованокуриловецької РДА № 217 від 25 травня 2017 року (а.с. 6) слідує, що позивач на даний час отримує допомогу відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям». Відомостей, що відповідач приймає участь в утриманні сина суду не надано. Таким чином, суду доведено, що дитина сторін у справі фактично перебуває на утриманні матері - позивача у справі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Враховуючи відсутність відомостей про працевлаштування відповідача, але за наявності бажання позивача, суд вважає за можливе задовольнити вимогу про стягнення аліментів у частці від заробітку. Сімейне законодавство зобовязує суд при визначенні розміру аліментів враховувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних осіб, а також інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує наступне: Нормами Сімейного кодексу України передбачено обовязок батьків утримувати своїх дітей з моменту їх народження до досягнення ними повноліття. Такий обовязок є рівною мірою, обовязком як матері так і батька. Батьки зобовязані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні, або чи припинено їх шлюб. Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною постановою ВР № 789-XII від 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Судом встановлено, що дитина сторін перебуває на утриманні позивача. З позовної заяви слідує, відповідач матеріально забезпечений, не має утриманців. За таких обставин, враховуючи положення ч. 2 ст. 182 СК України про мінімальний розмір аліментів, суд вважає, що розумним і таким, що відповідає інтересам обох сторін та їх малолітнього сина, буде визначення розміру аліментів як 1/4 частина від заробітку відповідача щомісячно. Відповідно до положень ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір\~ від сплати судового збору звільняються позивачі за позовами про стягнення аліментів. Частиною 3 ст. 88 ЦПК України передбачено, що\~ якщо\~ позивача,\~ на\~ користь\~\~ якого\~\~ ухвалено\~\~ рішення, звільнено від сплати судового збору,\~ він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи\~ відхиленої\~ частини вимог. Ставка судового збору за подання до суду фізичною особою\~ позовної заяви майнового характеру встановлена\~ у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 1 п. ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»). Тобто, станом на день розгляду справи в суді (ч. 3 ст. 2 ЦПК України), мінімальна ставка судового збору за позовами майнового характеру становить 640 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 191 ЦПК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Позивач звернулася до суду з цим позовом 26 травня 2017 року.

Outcome: approved