Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

ТОВ «Пакович» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Позовна заява мотивована тим, що станом на червень 2016 року сторони у справі перебували у трудових відносинах, а саме [PERSON] працював у позивача ТОВ «Пакович» на посаді менеджера зі збуту. На підставі заяви відповідача від 15.06.2016 року та згідно з умовами договору про надання позики № 16/06/2016-І від 16.06.2016 року у позику грошові кошти в національній валюті України в сумі 125\~000 гривень терміном на два місяці, без нарахування процентів за користування позикою. Свої договірні зобовязання перед відповідачем позивач повністю виконав, сума позики була повністю отримана [PERSON] від ТОВ «Пакович» шляхом зарахування грошових коштів у розмірі 125\~000 гривень на банківський (картковий) рахунок позичальника. У зазначений у договорі кінцевий строк повернення позики відповідач позику не повернув. Наведене змусило позивача звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві та просив суд позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, причини неявки суд не повідомив, хоча повідомлявся про день, час та місце розгляду справи завчасно та належним чином, що підтверджується оголошенням в газеті «Вінниччина», що міститься в матеріалах справи. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, оглянувши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з договором позики № 16/06/2016-І від 16.06.2016 року ТОВ «Пакович» надав [PERSON] у позику грошові кошти в національній валюті України в сумі 125\~000 гривень терміном на два місяці, без нарахування процентів за користування позикою. Згідно ч.1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Згідно ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Факт неналежного виконання відповідачем умов договору позики знайшов своє підтвердження в ході розгляду справи і є підставою, відповідно до змісту договору позики, для задоволення позову, а саме стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 125 000 гривень. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Враховуючи те, що позивач сплатив судовий збір його, згідно ст. 88 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved