Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі ТОВ «ОТП Факторинг Україна») звернулося до суду з позовом до [PERSON], треті особи: Перший Приморський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Відділ примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Одеській області, Другий Малиновський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, в якому просить зняти арешти, заборону відчуження нерухомого майна, що знаходиться за адресою: квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належать на підставі права власності [PERSON]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 20 вересня 2005 року між [PERSON] (далі «Позичальник/Іпотекодавець») та АКБ «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є ЗАТ «ОТП Банк» (далі «Банк»), який змінив свою назву на Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», у відповідності до ст. 1 нової редакції Статуту АТ «ОТП Банк», був укладений Кредитний договір №ML-501/086/2005 (далі «Кредитний договір»), відповідно до якого Позичальнику було надано кредит у розмірі 92500,00 грн. В забезпечення виконання кредитних зобовязань за Кредитним договором між Банком та Позичальником 21 вересня 2005 р. був укладений Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] зареєстрований в реєстрі за №6104 (далі «Договір іпотеки»), згідно зазначеного договору Іпотекодавець (у якості якого виступає Боржник) передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належать на підставі права власності [PERSON] 29.04.2013 (далі «Предмет іпотеки»). Цього ж дня було накладено заборону на відчуження Предмету іпотеки, та внесено запис до Державного реєстру іпотек. У 2015 році ТОВ «ОТП Факторинг Україна» стало відомо про наявність арештів третіх осіб на предмет іпотеки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] і належить на праві власності Боржнику [PERSON]. Вказані арешти накладено Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГУЮ в Одеській обл. [PERSON] постановою від 18.06.2015 № ВП 47885677 про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, номер обтяження 10187839. Державним виконавцем Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції [PERSON] постановою від 04.10.2013 №40065260 про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, номер обтяження 2801570. Державним виконавцем Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції [PERSON]постановою від 04.10.2013 №40063602 про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, номер обтяження 2801534. Старшим державним виконавцем Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції постановою від 31.01.2013 б/н про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, номер обтяження 1882281. Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГУЮ в Одеській обл. [PERSON] постановою від 15.06.2011 № ВП 26086868 про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, номер обтяження 11290735. Державним виконавцем Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції постановою від 01.10.2015р. №48643978 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, реєстраційний номер обтяження 11428114. Посилаючись на те, що накладення арешту на квартиру, яка належить на праві власності Боржнику [PERSON] і знаходиться в іпотеці порушує права позивача, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» просило суд зняти накладені третіми особами арешти, заборони відчуження нерухомого майна. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав письмову заяву в якій просить справу розглядати за його відсутністю, позов підтримав та просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, згідно якої проти позовних вимог не заперечує та просить розглянути справу за її відсутністю. Представники третіх осіб у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. До суду надійшли заяви Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції та Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про розгляд справи за їх відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 вересня 2005 року між [PERSON] (далі «Позичальник/Іпотекодавець») та АКБ «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є ЗАТ «ОТП Банк» (далі «Банк»), який змінив свою назву на Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», у відповідності до ст. 1 нової редакції Статуту АТ «ОТП Банк», був укладений Кредитний договір №ML-501/086/2005 (далі «Кредитний договір»), відповідно до якого Позичальнику було надано кредит у розмірі 92500,00 грн. В забезпечення виконання кредитних зобовязань за Кредитним договором між Банком та Позичальником 21 вересня 2005 р. був укладений Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] зареєстрований в реєстрі за №6104 (далі «Договір іпотеки»), згідно зазначеного договору Іпотекодавець (у якості якого виступає Боржник) передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належать на підставі права власності [PERSON] (далі «Предмет іпотеки»). Цього ж дня було накладено заборону на відчуження Предмету іпотеки, та внесено запис до Державного реєстру іпотек. «29» квітня 2013 року між Банком та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (надалі «Позивач») було укладено договір про відступлення права вимоги, згідно до умов якого до Позивача перейшло право вимоги за Іпотечним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно із ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Отже, до нового кредитора ТОВ «ОТП Факторинг Україна» за вищевказаними кредитними договорами перейшли всі права первісного кредитора ПАТ «ОТП Банк» в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Дослідивши витяги з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, судом встановлено, що арешти та заборони відчуження нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS], були накладені: Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГУЮ в Одеській обл. [PERSON] постановою від 18.06.2015 № ВП 47885677 про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, номер обтяження 10187839. Державним виконавцем Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції [PERSON] постановою від 04.10.2013 №40065260 про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, номер обтяження 2801570. Державним виконавцем Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції [PERSON]постановою від 04.10.2013 №40063602 про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, номер обтяження 2801534. Старшим державним виконавцем Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції постановою від 31.01.2013 б/н про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, номер обтяження 1882281. Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГУЮ в Одеській обл. [PERSON] постановою від 15.06.2011 № ВП 26086868 про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, номер обтяження 11290735. Державним виконавцем Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції постановою від 01.10.2015р. №48643978 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, реєстраційний номер обтяження 11428114. Суд приймає до уваги твердження ТОВ «ОТП Факторинг Україна», що зазначені арешти та заборони відчуження майна перешкоджають позивачу реалізувати своє право повернення кредитних коштів та погашення боргу. Особливості звернення стягнення на заставлено майно передбачені у ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження». Так, ч.3 ст.54 вказаного Закону передбачено, що для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Частиною 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно ст.ст. 2, 4, 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» іпотека є обтяженням (заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном), яке виникає на підставі договорів, укладених в порядку, встановленому законом, та підлягає державній реєстрації. При цьому пріоритет обтяження встановлюється з моменту його реєстрації. Пріоритет - переважне право однієї особи відносно права іншої особи на те ж саме нерухоме майно (ст. 1 Закону України «Про іпотеку»). Враховуючи, що позивач зареєстрував обтяження на спірне майно в Державному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна, у нього виник пріоритет на це майно стосовно інших осіб. Проте, ТОВ «Факторинг Україна» не має можливості реалізувати своє право на задоволення вимог шляхом продажу переданого йому заставного майна, у зв'язку з наявними арештами, накладеними на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яке перебуває в іпотеці та належить на праві власності Боржнику [PERSON] Відповідно до\~ч.1,2 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження»\~особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Згідно до ст.ст.387,391 ЦК України\~власник має право витребувати своє майно та вимагати усунення перешкод в його користуванні. Згідно ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 589 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За загальним правилом, визначеним у ст.590 Цивільного кодексу України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідно до норм чинного законодавства, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» має право одержати задоволення своїх вимог за рахунок переданого заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника шляхом звернення стягнення на предмет обтяження (предмет іпотеки). За таких обставин, зважаючи на переважне право іпотекодержателя на задоволення своїх вимог на момент його виникнення, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про звільнення іпотечного майна з-під арешту є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved