Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

ТОВ «Росвен Інвест Україна» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач в обґрунтування позову зазначив, що 29 грудня 2011 року між ПАТ «Альфа Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 401108849, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії з кінцевим строком погашення до 30.12.2013 у сумі 10505,9 грн. 23 грудня 2013 року між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу № 2013-1, відповідно до якого ПАТ «Альфа Банк» відступив на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» своє право вимоги за кредитним договором № 401108849 від 29.12.2011, укладеного між ПАТ «Альфа Банк» та [PERSON], в результаті чого позивач набув статусу нового кредитора за вказаним кредитним договором. Відповідач свої зобов'язання по сплаті кредиту не виконував, на звернення та вимоги позивача не реагував, в результаті чого виникла заборгованість у розмірі 15076,62 грн. Представник позивача надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити та розгляд справи провести за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Героїв, 12/1241, причини неявки суду не повідомив. За таких обставин, на підставі ч.4 ст.169 ЦПК України суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів і доказів та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 29 грудня 2011 року між ПАТ «Альфа Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 401108849. Відповідно до умов вищевказаного договору банк зобов'язується надати відповідачеві кредит, а відповідач зобов'язується в порядку та на умовах, визначених у кредитному договорі повертати кредит, виплачувати відсотки за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та графіком погашення кредиту. Відповідач зобов'язання виконував з істотним порушенням умов кредитного договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, не в повному обсязі або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення заборгованості. Внаслідок істотних порушень відповідачем зобов'язань за кредитним договором, ПАТ «Альфа Банк» визнав строк повного повернення кредиту таким, що настав та розпочав процедуру досудового врегулювання проблемної заборгованості, здійснюючи телефонні дзвінки та письмові повідомлення про необхідність сплати простроченої заборгованості. Проте вимоги ПАТ «Альфа Банк» щодо погашення простроченої заборгованості за договором кредиту № 401108849 від 29.12.2011 відповідачем були проігноровані, а прострочена заборгованість не сплачена. Судом встановлено, що 23 грудня 2013 року між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу № 2013-1, відповідно до якого ПАТ «Альфа Банк» відступив на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» своє право вимоги за кредитним договором № 401108849 від 29.12.2011, укладеного між ПАТ «Альфа Банк» та [PERSON], в результаті чого позивач набув статусу нового кредитора за вказаним кредитним договором. З метою вирішення питання щодо сплати відповідачем простроченої заборгованості за кредитним договором № 401108849 від 29.12.2011 позивач неодноразово надсилав повідомлення з вимогою здійснити оплату заборгованості. Відповідач свої зобов'язання по сплаті кредиту не виконував, на звернення та вимоги позивача не реагував, в результаті чого виникла заборгованість у розмірі 15076,62 грн., з яких: 8315,89 грн. прострочена заборгованість по тілу кредиту; 1,08 грн. прострочені відсотки за користування кредитом; 1976,19 грн. прострочена комісія; 4783,46 грн. пеня. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Як вбачається зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до положень ч. 2 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Згідно з умовами ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред'явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до умов ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач зобов'язання за кредитним договором № 401108849 від 29.12.2011 не виконує, тому враховуючи вказані норми законодавства та докази, які містяться в матеріалах справи, суд доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог шляхом стягнення з відповідача суми заборгованості у розмірі 15076,62 грн., з яких: 8315,89 грн. прострочена заборгованість по тілу кредиту; 1,08 грн. прострочені відсотки за користування кредитом; 1976,19 грн. прострочена комісія; 4783,46 грн. пеня, а також у відповідності до ст. 88 ЦПК України витрати по сплаті судового збору у сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved