Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

Сутність заявленої до суду вимоги У вересні 2019 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, який мотивувала тим, що рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 17 квітня 2008 року з відповідача [PERSON] ухвалено щомісячно стягувати аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі по 150 грн., починаючи стягнення з 11 березня 2008 року, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка зазначає, що з часу стягнення аліментів, через інфляційні процеси в Україні значно підвищилась вартість життя, на даний час вона хоча і працює, але не може самостійно матеріально забезпечити дитину, а отримуваний нею від відповідача розмір аліментів є незначним і не задовольняє найнеобхідніші потреби дитини. Крім цього, змінами до чинного законодавства збільшено мінімальний розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей, який не може становити менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що дорівнює 1059 грн. Просила суд змінити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення суду, та щомісячно стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., до досягнення дитиною повноліття. Пояснення позивача, відповідача по даній справі Позивачка [PERSON] в судовому засіданні підтримала позов в повному обсязі, надала згоду на заочний розгляд справи та додатково суду пояснила про те, що на даний час 16-річний син [PERSON] значно підріс, зросли його щомісячні потреби (для харчування в школі та вдома вона щомісячно витрачає біля 700-800 грн., для придбання певного одягу вона періодично витрачає 3000-4000 грн.), син має захворювання шлунку та у нього періодично спостерігається підвищений тиск у зв`язку з підлітковим перехідним періодом, дитина перебуває на обліку у лікаря-терапевта в Липоводолинській ЦРЛ. Відповідач [PERSON] , будучи належними чином повідомленим про час та місце розгляду даної справи, повторно до суду не з`явився, про поважні причини своєї неявки суду не повідомив, також заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи у його відсутності від нього до суду не подавалось, заперечень на позов не подавав. З урахуванням цього, за згодою позивача та на підставі ст. 223 ЦПК України, суд вважає за необхідне провести заочний розгляд справи з постановленням відповідного рішення. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Процесуальні дії суду у даній справі Ухвалою Липоводолинського районного суду Сумської області від 01 жовтня 2019 року у даній справі відкрито провадження, призначено судовий розгляд на 21 жовтня 2019 року о 15 год. 30 хв., з викликом сторін. 21 жовтня 2019 року відкладено розгляд справи до 10 год. 20 хв. 11 листопада 2019 року у зв`язку з неявкою відповідача. 11 листопада 2019 року спір вирішено по суті, відповідач не з`явився повторно до суду, ухвалено заочне рішення. Установлені судом фактичні обставини справи Від відповідача під час перебування у шлюбі позивачка народила сина [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 10 квітня 2008 року ухвалено стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі по 150 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 11 березня 2008 року, і до досягнення дитиною повноліття (а.с.9). Стягнуті аліменти утримувалися і перераховувалися за вищевказаним рішенням суду з відповідача періодично, заборгованість відповідача зі сплати аліментів на виконання зазначеного вище рішення погашена відповідачем станом на жовтень 2019 року. Станом на листопад має місце борг в розмірі 96,50 грн. (а.с.10, 24). Позивачка є не працевлаштованою особою, отримує допомогу від держави як мати-одиночка, позивачка у шлюбі не перебуває, за станом здоров`я є здоровою (а.с. 25, 26, 27). Відповідач є особою працездатного віку, на виконання рішення місцевого суду від 10 квітня 2008 року періодично сплачував аліменти позивачу у твердій грошовій сумі, має змогу сплачувати аліменти щомісячно, що підтверджено довідковими відомостями ВДВС, має на утриманні ще двоє неповнолітніх дочок, народжених від нього іншою жінкою. Спільний син сторін [PERSON] проживає разом із позивачкою та перебуває на її утриманні, має задовільний стан здоров`я. Норми права, які підлягають застосуванню у даній справі Частина 3 ст.12 ЦПК України визначає обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Положеннями частини 3 статті 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При цьому, спосіб стягнення аліментів визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. За змістом статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд ураховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з положеннями ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. До цього, суд ураховує, що батьки зобов`язані піклуватися про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, забезпечувати необхідне харчування, медичний догляд, лікування дітей, створювати умови для проживання, виховання та розвитку дитини, утримувати дітей на нормальному рівні матеріального забезпечення, а тому суд уважає, що той розмір аліментів, який на даний час сплачує відповідач, не забезпечує нормального життєвого рівня дитини. Висновки суду по суті заявленої вимоги Приймаючи до уваги майнове становище сторін, стан їх здоров`я та стан здоров`я дитини, сімейний стан сторін та їх обопільний обов`язок утримувати їх спільну дитину до її повноліття, зміни в чинному законодавстві, якими визначено мінімально гарантований розмір аліментів, який має забезпечувати достатній рівень матеріального забезпечення дитини, суд дійшов висновку про необхідність збільшення розміру аліментів, стягнутих за рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 10 квітня 2008 року, з подальшим стягненням з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у збільшеній твердій грошовій сумі в розмірі 1250 гривень, оскільки відповідач зобов`язаним та здатним сплачувати збільшений розмір аліментів в силу власної працездатності, рівня доходів та наведених вище норм закону. При цьому, суд також ураховує те, що згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти, присуджені відповідно до вимог ст. 192 СК України сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, а не з моменту подання цивільного позову до суду. На думку суду, стягнення аліментів з відповідача на користь позивача є втручанням держави у сімейне та приватне життя зазначеної сторони, проте воно ґрунтується на чітких, однозначних для розуміння та передбачуваних для нього нормах чинного сімейного закону, узгоджується з метою захисту прав дитини на належне її утримання батьками і відповідає потребі у встановленні розумного балансу між майновим становищем батьків та інтересам дитини на належне утримання для її повноцінного розвитку й виховання (така правова позиція суду випливає зі змісту ч.2 ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод). Розподіл судових витрат по справі Відповідно до ст. 141 ЦПК України в зв`язку із задоволенням позову про зміну розміру аліментів та з огляду на звільнення позивача від сплати судового збору, з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави в сумі 768 грн. 40 коп.

Outcome: partial