Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Світ побуту» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є власником квартири [ADDRESS]. ТОВ «Світ побуту» є балансоутримувачем та виконавцем житлово-комунальних послуг. Відповідач користується усіма комунальними послугами, однак відмовляється сплачувати за житлово-комунальні послуги. Відповідач відмовляється укладати договір про надання житлово-комунальних послуг. Станом на 25.08.2015 у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 16635,38 грн. Поруч з наведеним, позивач просив стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 924,11 грн. та індекс інфляції у розмірі 9606,75 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву, згідно якої просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи у їх відсутність до суду не надходило. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечує проти такого порядку розгляду справи. З'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими сторонами доказами, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. ТОВ «Світ побуту» є балансоутримувачем та виконавцем житлово-комунальних послуг. Відповідач користується усіма комунальними послугами, однак відмовляється сплачувати за житлово-комунальні послуги. Відповідач відмовляється укладати договір про надання житлово-комунальних послуг. Станом на 25.08.2015 у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 16635,38 грн. Поруч з наведеним, позивач просив стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 924,11 грн. та індекс інфляції у розмірі 9606,75 грн. Відповідно до ст.ст. 11, 15, 16, 525, 526, 527, 530, 610, 612 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають з підстав, передбачених законодавством; в силу зобов'язання одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку; зобов'язання повинні виконуватись належним чином та в установлений строк; одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається; порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання; боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно зі ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач таких послуг зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.7 Постанови Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 №45 «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 №572» власник квартири зобов'язаний сплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідачем порушено обов'язок по своєчасної оплати житлово-комунальних послуг, з урахуванням 3% річних та індексу інфляції, в розмірі 27166,24 грн., у зв'язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем у вигляді судового збору в розмірі 1218,00 грн. підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved