Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-26 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. 06.04.2020 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в обґрунтування якої зазначила, що 15.01.2016 року Малинським районним судом Житомирської області було ухвалено рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] в твердій грошовій формі в розмірі 700 грн., починаючи з 04.12.2015 року до досягнення повноліття. Вказаний розмір є недостатнім. На даний час відповідач отримую пенсію та офіційно працює. З метою забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, позивач просить змінити розмір аліментів, присуджених згідно вказаного рішення Малинського районного суду Житомирської області від 15.01.2016 року, та стягувати з відповідача на утримання дитини щомісячно аліменти в розмірі ј частки з усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляду справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила її задовольнити. Відповідач до суду не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.4). 15.01.2016 року Малинським районним судом Житомирської області ухвалено рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] в твердій грошовій формі в розмірі 700 грн., починаючи з 04.12.2015 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.5). Мотиви та застосовані норми права. Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст.12, ч.1,6 ст.81 ЦПК Україникожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміну розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно положень статей 141,180-182 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Враховуючи спільний обов`язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття, визначений ст.180 СК України, всі перелічені в сукупності обставини, а також те, що неповнолітня донька проживає спільно з матір`ю, яка об`єктивно несе більші витрати на її утримання, закріплені ч. 9 ст. 7 Сімейного кодексу України принципи справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягнення аліментів в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн. за позовну вимогу про стягнення аліментів.

Outcome: approved