Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

Сторони по справі мають спільного повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою та перебуває на її повному утриманні. Рішенням Золотоніського міськрайонного суду з відповідача на користь позивача на утримання їх спільного сина стягувались аліменти до досягнення останнім повноліття та на утримання повнолітнього сина. Який продовжує навчання до 30.06.2021 року (до закінчення навчання у Черкаському політехнічному технікумі). На даний час син перебуває на повному утриманні позивача, бо продовжує навчатись. А так як останній досяг повноліття, виплата аліментів на його утримання відповідачем не здійснюється з липня 2021 року. Так як син продовжує навчання і в зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, бо навчається у іншому місті на денній формі навчання за кошти фізичних осіб, а батько матеріально нічим не допомагає, хоча має таку можливість, працює у ТОВ «Транс-Вест_Експедиція» у м. Золотоноша, а тому [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на період навчання, на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання, але не більше ніж до досягнення сином 23 років. Розгляд вказаної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Враховуючи, що відповідно до ухвали суду розгляд справи призначений у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, і сторони проти такого порядку не заперечують, відзиву на позов відповідач до суду не направив, а у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини позивача та відповідача, суд розглядає справу за відсутності сторін по матеріалах справи. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.,ст. 199, 200 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжує навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином та з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, платника аліментів, наявність у платника інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина. Як вбачається із свідоцтва про народження (серії [NUMBER] від 23.01.2002 року) [PERSON] народився [INFO] , а його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається із свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 15.07.2010 року та свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 24.09.2010 року [PERSON] змінила своє прізвище на прізвище « [PERSON] ». Відповідно до довідки Черкаського політехнічного технікуму за вих. № 135 від 10.06.2021 року, [PERSON] є студентом третього курсу Черкаського політехнічного технікуму групи ПСЗ2-1денної форми навчання за кошти фізичних осіб з 01.09.2019 року по 30.06.2022 року. Таким чином судом встановлено, що [PERSON] є сином відповідача по справі, який досяг повноліття та навчається в навчальному закладі за денною формою навчання. Із норм СК України вбачається, що утримання дітей, надання їм необхідного матеріального забезпечення, в тому числі і в період навчання у навчальному закладі покладається на обох батьків та не може бути покладено на одного із них. Положеннями ст. 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Отже, кожній дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, що повинні забезпечувати обоє батьків. Відповідно до п. 20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Отже, за загальними принципами норм чинного законодавства, суд при визначені розміру аліментів має враховувати матеріальний стан обох батьків, наявність у них інших утриманців та інші обставини, які так чи інакше впливають на матеріальний стан сторін та визначають реальну можливість сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Так при вирішенні вказаної справи суд враховує, що відповідач на своєму утриманні непрацездатних осіб не має, бо про таких не повідомив суд, має задовільний стан здоров`я, має постійне місце роботи та постійний заробіток, оскільки доказів протилежного суду не надав, як не повідомив суд і про інші обставини, що можуть впливати на матеріальний його стан. Згідно із ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на період навчання, є, на думку суду справедливими. Отже суд вважає, що аліменти на утримання сина підлягають стягненню з відповідача у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на період навчання, та виходячи з принципів розумності та справедливості, враховуючи відсутність заперечень з боку відповідача, задовольняє позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі. Суд також приходить до висновку про стягнення судових витрат з відповідача на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі зазначеного та

Outcome: approved