Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Енера Схід» звернулось до Сєвєродонецького міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ТОВ «Енера Схід» виконує функції постачальника універсальних послуг на закріпленій території з 14.06.2018 на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, виданої постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Правові основи постачання електричної енергії споживачу визначені у Правилах роздрібного ринку електричної енергії (ПРРЕЕ), затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312. Відповідно до зазначених Правил [PERSON] був відкритий особовий рахунок № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . Позивач постачав боржнику електричну енергію до нежитлової будівлі за регульованими цінами (тарифами), затвердженими Регулятором (НКРЕКП) від 11.12.2018 № 1873, які включають, в тому числі ціну (тариф) на послуги оператора системи розподілу електричної енергії. Відповідач спожив електричну енергію за відкритим особовим рахунком № [NUMBER] , але оплату за отриману електричну енергію не здійснював, внаслідок чого утворилась заборгованість за період споживання за квітень 2019 року в сумі 4353,22 грн., яка залишається несплаченою по теперішній час. У зв`язку з утвореною заборгованістю об`єкт відповідача було відключено від електричної енергії 18.07.2019. З моменту обмеження постачання електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , відповідачем були здійсненні неодноразові самовільні підключення об`єкта електропостачання. Відповідно до відповіді КП «Сєвєродонецьке бюро технічної інвентаризації» право власності на нежитлове приміщення за адресою [ADDRESS] зареєстроване на праві приватної власності за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу вбудовано-прибудованого нежитлового приміщення, посвідченого 05.03.2002 приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського округу Луганської області Кізімою В.В. Відповідач відмовляється добровільно здійснювати оплату за спожиту електричну енергію, оскільки вважає, що вона є власницею Єдиної енергетичної системи України та електричної енергії. У зв`язку з цим позивач звернувся з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 4353,22 грн. та витрати з оплати судового збору у сумі 2102 грн. На виконання ухвали суду від 24.11.2020 відповідачем [PERSON] було подано відзив на позов, в якому зазначено, що позовні вимоги вона не визнає у повному обсязі на підставі наступного. По-перше, відповідач вважає, оскільки предметом спору у справі є правовідносини, сторонами яких є суб`єкти господарювання і які нібито виникли між суб`єктами господарювання на підставі нібито укладеного господарського договору, то відповідно до приписів ст. 20 ЦПК України позовна заява ТОВ «ЕНЕРА СХІД» повинна розглядатися за правилами господарського судочинства і не може розглядатися за правилами цивільного судочинства. Тому провадження у зазначеній цивільній справі повинно бути закрито на підставі ч. 1 ст. 255 ЦПК України. По-друге, ТОВ «ЕНЕРА СХІД» є невідомою для неї організацією, з якою вона не укладала ніяких договірних зобов`язань. Жодних доказів на підтвердження укладання договору про постачання електричної енергії між нею та ТОВ «ЕНЕРА СХІД» позивачем не було надано. Ніякого Договору № 276-СД від 01.01.2019 не існує, жодний документ позивачем не направлявся на її адресу для відома. Крім цього, позивачем не додано до позову жодного належного документу, який підтверджував би, що [PERSON] споживала електричну енергію, яка належить ТОВ «ЕНЕРА СХІД», що в свою чергу говорить про безпідставність вимог про стягнення з неї заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 4353,22 грн. 21 грудня 2020 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив представника позивача ТОВ «Енера Схід», у якій зазначено, що споживач [PERSON] споживала електричну енергію продовж 2018 року у ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання», у 2019 році автоматично почала споживання електричної енергії у позивача у зв`язку з переходом на модель ринку електричної енергії. 21.11.2018 суб`єкт підприємницької діяльності ФОП [PERSON] припинила господарську діяльність, але не повідомила про це ані ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання», ані позивача, чим порушила умови договору. Тому постачальник оформлював рахунки на ім`я ФОП [PERSON] . Що ж до твердження відповідача про те, що організація ТОВ «Енера Схід» відповідачу невідома, з цього приводу представник відповідача зазначає, що ТОВ «Енера Схід» є єдиним постачальником універсальних послуг на території Луганської області, тому неможливо стверджувати, що даний постачальник їй невідомий. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до початку розгляду справи по суті залишила залу судового засідання та відмовилась від участі у розгляді справи. Вислухавши представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що з 14.06.2018, на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, позивач виконує функції постачальника універсальних послуг на закріпленій території та є єдиним постачальником універсальної послуги для побутових споживачів на території Луганської області. З матеріалів справи вбачається, що станом на 01.01.2016 за [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , обліковувалась земельна ділянка площею 0,0269 га під вбудоване-прибудоване нежитлове приміщення на підставі договору оренди земельної ділянки № [NUMBER] , зареєстрованого від 03.08.2002, терміном на 25 років. Згідно з копією відповіді № 01/234 від 02.09.2020, наданої КП «Сєвєродонецьке БТІ», станом на 29.12.2012 право власності на нежитлове приміщення за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу вбудовано-прибудованого нежитлового приміщення, посвідченого 05.03.2002 приватним нотаріусом Кізімою В.В., реєстр № 767. Відповідно до копії Акту № 276-СД/45820/1 прийняття-передавання товарної продукції-активної електричної енергії від 30.04.2019, постачальником ТОВ «Енера Схід» передано споживачу [PERSON] електричну енергію за квітень 2019 року згідно з умовами договору про постачання електричної енергії № 276-СД від 01.01.2019 в об`ємі 1224 кВт.год. на загальну суму 4353,22 грн. Згідно з копією рахунку-фактури № 276-СД/45820/1 від 30.04.2019 [PERSON] за постачання ТОВ «Енера Схід» електричної енергії в об`ємі 1224кВТ.год. за квітень 2019 року було нараховано оплату в розмірі 4353,22 грн. Обсяги фактичного споживання відповідачем [PERSON] електричної енергії за період з 01.04.2019 по 31.04.2019 на загальну суму 4353,22 грн. також підтверджуються наявними в матеріалах справи копією Акту звірки взаємних розрахунків № 5071 по договору про постачання електричної енергії, копією відповіді на запит ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» № 01-24/2/2018 від 30.09.2019. Згідно з попередженням № 283 від 01.07.2019 про припинення постачання електричної енергії [PERSON] (за адресою її мешкання) було попереджено про те, що за квітень 2019 року в неї наявна заборгованість за спожиту електроенергію ТОВ «Енера Схід» в сумі 4353,22 грн., тому в разі несплати цієї заборгованості постачання електричної енергії їй буде припинено 18.07.2019. Ураховуючи, що за адресою: [ADDRESS] , фактично спожито електричну енергію, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг вважається укладеним на умовах типового договору та комерційної пропозиції, що розміщені на сайті. Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права на отримання оплати від відповідача за надані послуги з постачання електричної енергії. Вказані правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України, Закону України «Про ринок електричної енергії». Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг. Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті. Абзацом п`ятим пункту 13 Перехідних положень ЗУ «Про ринок електричної енергії» встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг - є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам постачальником універсальних послуг та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до цього договору. Умови цього договору є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку. Згідно з п. 2.1 типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі Договір) Постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Пунктом 5.1 Договору передбачено, що споживач розраховується з постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку) затвердженої Регулятором, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до вказаного договору. Пунктами 5.3, 5.4 та 5.5 Договору визначено, що ціна на електричну енергію визначається постачальником у разі дотримання умов надання універсальних послуг, визначених у пункті 3.1 глави 3 вказаного договору та у відповідності до методики (порядку) розрахунку ціни на електричну енергію затвердженої Регулятором. Збільшення ціни на електричну енергію може бути здійснено лише у разі дотримання умов надання універсальних послуг, визначених у пункті 3.1 глави 3 цього договору. Ціна на електричну енергію встановлюється з дотриманням вимог, передбачених Законом України «Про ринок електричної енергії» і ПРРЕЕ. Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого законом режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків. Відповідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Вказана стаття встановлює презумпцію обов`язку власника нести всі витрати пов`язані з утримання належного йому майна. Отже, з наведеного вище суд доходить висновку про необхідність застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої\~статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, та вважає що між ТОВ «Енера Схід» та [PERSON] укладено договір приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. З матеріалів справи судом встановлено, що власником нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] , яка і зобов`язана утримувати це приміщення та сплачувати комунальні послуги, зокрема й послуги з постачання електричної енергії за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку) затвердженої Регулятором. Отже, судом вбачається, що відповідач [PERSON] отримала від позивача та спожила електричну енергію за період з 01.04.2019 по 31.04.2019 за особовим рахунком № [NUMBER] , але оплату в добровільному порядку та в повному обсязі не здійснила, у зв`язку з чим за нею утворилась заборгованість у сумі 4\~353,22 грн. За наведених вище обставин суд вважає,\~що доводи,\~викладені позивачем\~у позовній\~заяві в\~обґрунтування позовних\~вимог,\~знайшли своє\~підтвердження в\~ході судового\~засідання,\~є достовірними\~та обґрунтованими,\~підтверджені письмовими\~доказами,\~сумніву у\~суду не\~викликають і вважаються судом доведеними, у зв`язку з чим позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Схід» до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням № 226 від 02.10.2020 про сплату судового збору у сумі 2102,00 грн., який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved