Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредекс фінанс» (надалі - «Позивач») звернулося до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] (надалі - «Відповідач»), в якому просить стягнути з [PERSON] (ІПН [NUMBER]) на користь ТзОВ «Кредекс фінанси» ( ЄДРПОУ 36799749) суму заборгованості за кредитним договором № 2495/1320ES5AP1IP від 05 вересня 2012р. станом на 05 липня 2015р. в сумі 6 833,10 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що станом на час розгляду справи за Відповідачем перед Позивачем обліковується непогашена сума заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 6 833,1 грн., яка складається з: 5 076, 70 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 890 грн. - заборгованість за відсотками; 866, 40 грн. - заборгованість за пенею. 25 серпня 2015 року представником Позивача подано до суду клопотання про розгляд справи без участі уповноваженого представника. Позовні вимоги представник Позивача підтримувала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилася, про причини неявки суду не сповістила, про дату та час судового засідання повідомлена належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими конвертами з кореспонденцією суду, які направлялися на адресу зареєстрованого у встановленому порядку місця проживання Відповідача та повернулися на адресу суду з відміткою поштового органу «за закінченням терміну зберігання». Частиною 4 статті 169 ЦПК України визначено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до частини 1 статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відтак, виходячи зі змісту частини 4 статті 169 та частини1 статті 224 ЦПК України, а також того, що Відповідач про причини неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не подала, зважаючи на заяву Позивача, в якій він не заперечував проти винесення заочного рішення, з огляду на подання Позивачем достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши викладені в позовній заяві пояснення Позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне. Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України (надалі - «ЦК України») за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 05 вересня 2012 року між ПАТ «Платинум банк» (Банк) та гр. [PERSON] (Позичальник) було укладено Кредитний договір зі страхування життя, майна та/або подовженої гарантії позичальника № 2495/1320ES5AP1IP (Страховий практичний Майно Акц), згідно пункту 1.1 якого Банк надає Позичальнику грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування на поточні потреби, а Позичальник зобов'язується повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії за надання та обслуговування кредиту, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених даним Договором розмірах і строках та виконати свої зобов'язання за даним Договором в повному обсязі. Відповідно до пункту 1.2 Договору Банк надає Позичальнику грошові кошти (кредит) на наступних умовах: а) сума кредиту - 5223,74 грн.; б) строк кредитування - 36 платіжних періодів; в) фіксована процентна ставка за користування кредитом - 0,0001% річних; г) комісія за надання кредиту - 0,00 грн.; д) комісія за обслуговування кредиту - 178,00 грн.; е) цільове призначення - купівля товару (майна), що зазначається в п. 4.5 Договору; ж) дата повернення кредиту - 02.09.2015 року. ТОВ « Кредекс Фінанс» (Позивач) набуло право вимоги за вищевказаним Кредитним договором 2495/1320ES5AP1IP від 05 вересня 2012 року на підставі Договору факторингу №1/15-ФКю від 08 травня 2015 р., що був укладений з ТОВ «Європейська агенція з поверненням боргів», про що свідчить Витяг з договору факторингу №1/15-ФКю від 08.05.2015р. та реєстром боржників Додаток №5 до договору факторингу №1/15-ФКю від 08.05.2015р. ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги за кредитним договором 2495/1320ES5AP1IP від 05 вересня 2012р. на підставі договору факторингу №20130619-к від 19.06.2013р., що був укладений з ПАТ «Платинум банк», який є первинним кредитором, про що свідчить Витяг з реєстру відступлення боржників Додаток №1 до Листа № 50-04-03/13663 від 08.06.2015р. Як зазначив Позивач в позовній заяві та не спростувала Відповідач, [PERSON] порушувала умови затвердженого з Позичальником графіку погашення кредиту, у зв'язку з чим сплачені нею платежі погашали заборгованість в порядку, визначеному ст. 535 ЦК України. Як підтверджується матеріалами справи, за період з 05.09.2012 р. по 05.07.2015 р. за кредитним договором №2495/1320ES5AP1IP від 05.09.2012р. Відповідачем сплачено 325 грн., з яких на користь ПАТ «Платинум банк» - 325 грн., на користь ТОВ « Європейська агенція з повернення боргів» - 0,00 грн.; на користь ТОВ « Кредекс Фінанс» - 0,00 грн. Відповідно до частини 1 статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Загальні умови виконання зобов'язань визначено статтею 526 ЦК України. Так, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (частина 1 статті 527 ЦК України). Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (частина 1, 2 статті 612 ЦК України). Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як встановлено Судом з пояснень Позивача, Відповідач порушила умови графіку платежів встановленого Додатком №1 до Договору. Дана обставина Відповідачем не спростована, оскільки відповідні докази в матеріалах справи відсутні. Останній платіж Відповідачем здійснено 01.10.2012р., а нарахування відсотків та інших платежів зупинено 18.06.2013р. під час відступлення права вимоги від ПАТ «Платинум банк» Відтак, як підтверджується Витягом з Реєстру заборгованостей за Договором факторингу 1/15-ФКю від 08 травня 2015 року, Відповідач станом на час розгляду справи має непогашену заборгованість перед Позивачем в розмірі 6 833, 10 грн., яка складається з: 5 076, 70 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 890 грн. - заборгованість за відсотками; 866, 40 грн. - заборгованість за пенею. Відповідно до частини 1, 2 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Відповідачем в даній справі не було надано доказів на підтвердження відсутності своєї вини у неналежному виконанні умов зобов'язання, визначеного Договором, як і не надано доказів належного виконання зобов'язань за кредитним договором. Враховуючи вищезазначене, Судом встановлено, що станом на час розгляду справи в [PERSON] існує заборгованість за Договором №2495/1320ES5AP1IP від 05.09.2012 р. в загальному розмірі 6 833, 10 грн. Проаналізувавши матеріали справи, положення Договору № 2495/1320ES5AP1IP від 05.09.2012р., враховуючи вимоги чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що вимога Позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості у сумі 6 833, 10 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, оскільки наявні в матеріалах справи докази підтверджують наявність заборгованості за Договором № 2495/1320ES5AP1IP від 05.09.2012р.,у зазначеному розмірі. Відповідно до частини 1 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - «ЦПК України») стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищезазначене, Суд дійшов висновку про необхідність стягнення з Відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс фінанси » витрат по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. На підставі вищевикладеного, відповідно до статей 16, 20, 526, 527 ч. 1, 530, 548 ч. 1, 549, 551 ч.3, 611, 612, 625, 1054 ЦК України,

Outcome: approved