Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» звернулося до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на наступне. 30.09.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» укладено Договір факторингу з подальшими змінами і доповненнями. 08.12.2014 року, відповідно до Додаткової угоди № 2 до Договору факторингу від 30.09.2014 року, доповнено перелік кредитних договорів, що відступаються. Відповідно до п.п.1.1., 1.3. Фактор (TOB «Дата [PERSON]») зобовязується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ПАТ «Альфа-Банк») за плату, а Клієнт зобовязується відступити Факторові свої права грошової вимоги до боржників за Кредитними договорами. Право грошової вимоги вважається відступленим Фактору в день отримання Клієнтом грошових коштів від Фактора. Отже, внаслідок укладення вказаних договорів, 08.12.2014 року відбулася заміна кредитора, а саме TOB «Дата [PERSON]» набуло статусу нового кредитора/стягувача (далі - Новий кредитор/Стягувач) за текстом позивач, за договором № 500321009 від 19.11.2012 року позичальником згідно якого є відповідач. Відповідно до укладеного договору № 500321009 від 19.11.2012 року відповідач отримав кредит у розмірі 43000,00 грн. на строк з 19.11.2012 року до 20.11.2017 року зі сплатою відсотків за користування кредитом, неустойок та інших платежів згідно умов договору та Графіку погашення кредиту. ПАТ «Альфа-Банк» свої зобовязання за Договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості відповідно до умов договору, у звязку із чим станом на 17.05.2016 року відповідач має прострочену заборгованість перед позивачем у загальній сумі 70070,40 грн., яка складається з наступного: 39129,16 грн. - заборгованість за кредитом, 24941,24 грн. заборгованість за відсотками, 6000,00 грн. штраф. Відповідачу була направлена вимога про дострокове повернення кредиту, але станом на дату подання позову до суду вказана вимога виконана не була. В судове засідання представник позивача не зявився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без участі представника банку, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача. У звязку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. 30.09.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» укладено Договір факторингу з подальшими змінами і доповненнями. 08.12.2014 року, відповідно до Додаткової угоди № 2 до Договору факторингу від 30.09.2014 року, доповнено перелік кредитних договорів, що відступаються. Відповідно до п. 1.1. вищевказаного договору, за цим договором Фактор (TOB «Дата [PERSON]») зобовязується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ПАТ «Альфа-Банк») за плату, а Клієнт зобовязується відступити Факторові свої права грошової вимоги до боржників за Кредитними договорами. Відповідно до п. 1.3. вищевказаного договору, право грошової вимоги вважається відступленим Фактору в день отримання Клієнтом грошових коштів від Фактора у строки та порядку, передбаченому п. 3.2. цього Договору, що підтверджується підписанням Акту прийому-передачі прав вимоги за формою, наведеною у Додатку 2 до цього Договору. Відповідно до копії кредитного договору № 500321009 від 19.11.2012 року ПАТ «Альфа-Банк» в якості кредитора та [PERSON] в якості позичальника уклали договір, згідно із умовами якого позичальнику надається кредит у розмірі 43000,00 грн. із процентною ставкою за користування кредитом у розмірі 30,00 % річних, дата остаточного повернення кредиту 20.11.2017 року. Згідно із п. 2.6 вищевказаного договору, платежі за договором здійснюються щомісячно, рівними частками у сумах та в терміни, в порядку та на умовах, які визначені договором та Графіком платежів, який є Додатком № 1 до договору. Відповідно до п. 3 вищевказаного договору, всі відносини між кредитором та позичальником, що виникають на підставі цього договору, регулюються Розділом 2 «Загальними умовами кредитування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк», які затверджені розпорядженням ПАТ «Альфа-Банк» № 2129 від 17.07.2012 року та є невідємною частиною договору. Згідно із п. 4 вищевказаного договору позичальник зобовязується у разі повного або часткового прострочення повернення Кредиту та/або сплати процентів за користування ним, та/або комісій, якщо сплата комісій передбачена Розділом 1 цього Договору, та/або інших платежів за Договором, сплата яких передбачена цим Договором (далі Прострочення платежу) сплатити Банку штраф у розмірі якщо сума кредиту від 20000,00 грн. до 49999,99 грн. 200,00 грн. за перший прострочений платіж та 500,00 грн. за кожний наступний прострочений поспіль платіж. Всі інші умови сплати штрафних санкцій за цим Договором, визначені Сторонами у Розділі № 2 цього Договору. Пунктом 2.8 вищевказаного договору також встановлено порядок та умови сплати комісійної винагороди позичальником на користь банку, в тому числі щомісячної комісійної винагороди за період з 1-го по 60-й місяць користування кредитом 0,00% від суми кредиту. Згідно із п. 15 Розділу 2 договору «Загальні умови кредитування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк» банк має право в будь-якому разі вимагати, в тому числі в судовому порядку, дострокового виконання всіх зобовязань позичальника за договором у випадку прострочення більш ніж на один місяць терміну сплати обовязкового платежу за кредитом. З виписки по особовому рахунку відповідача та розрахунку заборгованості за кредитом вбачається, що банком на користь відповідача було надано суму кредиту у повному обсязі, проте відповідач станом на 17.05.2016 року порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість перед позивачем у загальній сумі 70070,40 грн., яка складається з наступного: 39129,16 грн. - заборгованість за кредитом, 24941,24 грн. заборгованість за відсотками, 6000,00 грн. штраф за останній календарний рік. Товариство з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» 20.05.2016 року засобами поштового звязку направило на адресу відповідача, яка вказана у договорі кредиту, вимогу про повернення кредиту, в якій відповідачу повідомлялося про необхідність сплати суми простроченого платежу протягом 30 днів з дати отримання вимоги, але не пізніше 3 днів з моменту відправлення вимоги. Докази вчинення відповідачем дій з приводу отримання вказаної вимоги у матеріалах справи підтверджені відсутні, суду не надані. Згідно із статтею 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Відповідно до розпорядження КМУ від 02 грудня 2015 р. № 1275-р м. Сєвєродонецьк Луганської області входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Враховуючи викладене, а також те, що станом на час розгляду справи відсутній Указ Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України, то суд вважає, що штраф за період з 14 квітня 2014 року, який був нарахований на суму заборгованості за кредитним договором, стягненню з відповідача не підлягає. Отже, суд робить висновок про те, що фіксована сума штрафу, яку просить стягнути позивач та яка почала нараховуватися відповідачу на суму заборгованості з 17.05.2015 року, тобто в період проведення антитерористичної операції, стягненню з відповідача не підлягає. Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та частково обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають, а тому суд вважає, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає частковому задоволенню в загальній сумі 64070,40 грн., яка складається за наступного: 39129,16 грн. - заборгованість за кредитом, 24941,24 грн. заборгованість за відсотками. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно із п. 36 постанови Пленуму ВССУ від 17.10.2014 року № 10 із змінами та доповненнями, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом). Понесення позивачем судових витрат підтверджується меморіальним ордером № 18157 від 25.05.2016 року про сплату судового збору в сумі 1378,00 грн. Враховуючи те, що задоволено 91,44 % відсотків позовних вимог (64070,40 грн. від 70070,40 грн. складає 91,44 %), то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 1260,04 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (1378,00 грн. х 91,44% / 100). На підставі викладеного,

Outcome: partial