Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-05 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантьє» звернулося до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 5739,14 грн. за кредитним договором № Ю64.116.70467 від 23.10.2010 року, стягнення судових витрат в розмірі 1378 грн., посилаючись на те, що відповідач отримав в ПАТ «Ідея-Банк» кредит в розмірі 5750 грн. та зобовязався виконати кредитні зобов'язання відповідно до умов кредитного договору. 30.09.2015 року між ПАТ «Ідея-Банк» та ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» було укладено договір факторингу №30/09-1, за яким до останніх перейшло право грошової вимоги з [PERSON] Внаслідок порушення графіку сплати коштів за відповідачем наявна заборгованість за кредитними зобов'язаннями, яку позивач просить суд стягнути з останнього. Представник позивача в судове засідання не зявився, в прохальній частині позовної заяви просив в разі неявки в судове засідання відповідача проводити розгляд справи за відсутності представника позивача, не заперечив проти заочного розгляду справи (а.с. 3 зворот). Відповідач в судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Від відповідача не надходив відзив на позов. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено, зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. Згідно положень статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Судом встановлено, що 23.03.2010 року між ПАТ «Плюс Банк», правонаступником якого є ПАТ «Ідея Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № Ю64.116.70467 від 23.10.2010 року, за яким банк надав, а позичальник (відповідач) отримав кредит в розмірі 5750 грн. Умовами кредитного договору встановлено розмір відсотків за користування кредитними коштами, який становить 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Кінцевий термін повернення кредиту 23.12.2010 року. Не зважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, відповідач систематично порушував строки сплати кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с. 15). За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Позивачем станом на 23.12.2016 року проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого заборгованість відповідача за кредитними зобов'язаннями становить 5739,14 грн. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості [PERSON]\~ за вказаним кредитним договором відповідачем не представлено суду. 30 вересня 2015 року між ПАТ «Ідея Банк» та ТзОВ «Факторингова компанія «Рантьє» було укладеного договір факторингу, за яким ПАТ «Ідея Банк» передав ТзОВ «Факторингова компанія «Рантьє» право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, які визначені в реєстрі боржників до договору, в тому числі по кредитному договору № Ю64.116.70467 від 23.10.2010 року\~ (а.с.19-26). З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. Відповідно до частини пятої статті 268 Цивільного процесуального кодексу України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 524, 526, 527, 530, 546, 611, 612, 1054, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 89, 141, 263-265, 273, 280-282, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

Outcome: approved