Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

ТОВ «Краматорськтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за опалення та підігрів води, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 01.01.2007 року по теперішній час ТОВ Краматорськтеплоенерго здійснювало поставку теплової енергії та гарячого водопостачання відповідачам, які мешкають у квартирі [ADDRESS]. Відповідачі в порушення Правил надання населенню послуг з водо-, теплопостачання та водовідводів не вносять плату за теплову енергію та гаряче водопостачання з 01.01.2007 року і станом на 01.03.2010 року у них утворилася заборгованість по оплаті в розмірі 4637,05 грн. До теперішнього часу заборгованість відповідачами не погашена, тому просить її стягнути на користь позивача. Крім того просить стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати в сумі 1378,00 грн. В судове засідання представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності, не зявився, але надав суду заяву, в якій просить справу слухати в його відсутність, позов підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі у судове засідання не зявилися з невідомої суду причини, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Повідомлень про причини неявки від відповідачів не надходило. Проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначені основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між виробниками і споживачами, а також їх права та обовязки, зокрема п. 5 ч.3 ст.20 Закону встановлений обовязок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Так, з матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до розрахунку заборгованості наймача квартири, розташованої за адресою: Донецька область, вул. Гв.Кантемирівців, 1/17 за період з 01.01.2007 року по 01.03.2010 року складає 4637,05 грн. (а.с.4). Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 18.02.2016 року, власником квартири, розташованої за адресою: Донецька область, вул. Гв.Кантемирівців, 1/17 є [PERSON] (а.с.14-15). Відповідно до даних Краматорського МВ ГУДМС в Донецькій області [PERSON] не значиться зареєстрованим у [INFO], [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO] (а.с.11-12). Отже, у розумінні ст.19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» саме власник квартири [PERSON] є учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо належної йому на праві приватної власності квартири. Участь споживачів у витратах по оплаті комунальних послуг, відповідно до ст.156 ЖК України, визначається власником квартири і обовязок по оплаті вказаних послуг виникає у них лише перед власником. Тобто, згідно п.18 Правил надання населенню послуг водо-,теплозабезпечення та водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.1997 року за №1497, власник квартири зобовязаний вчасно вносити плату за користування комунальними послугами по затвердженим у встановленому порядку тарифам. Таким чином, судом встановлено, що відповідачі по справі не є власниками квартири, розташованої за адресою: Донецька область, вул. Гв.Кантемирівців, 1/17, також матеріали справи не містять відомостей про те, що вони зареєстровані за вказаною адресою, а власником квартири є [PERSON], та саме власник квартири є учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо належної йому на праві приватної власності квартири, тому підстав для задоволення позову немає. Відповідно до ст.88 ЦПК України вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат задоволенню не підлягають, оскільки в позові йому відмовлено.

Outcome: dismissed