Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-28 00:00:00

Стислий виклад позовних вимог. Підприємство теплових мереж «Ковельтепло» (далі - ПТМ «Ковельтепло») звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті наданих комунальних послуг. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги наступними обставинами: ПТМ «Ковельтепло», надає послуги з централізованого опалення квартири [ADDRESS] , власником якої є відповідач [PERSON] . Відповідно до рішення Ковельського міськрайонного суду у справі №159/7202/13-ц за позовом ПТМ «Ковельтепло» до [PERSON] про визнання договору укладеним, визнано укладеним Договір №2-2794 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, розроблений на основі Типового договору, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630. Даний Договір на сьогодні є не відміненим в установленому законом порядку, не розривався і не дійсним не визнавався. Відповідач в добровільному порядку не здійснює оплати за надані послуги, унаслідок чого станом на 01 жовтня 2020 року, за період з вересня 2018 року по червень 2019 року включно, виникла заборгованість перед позивачем по комунальних послугах у розмірі 15160,32 грн. Вимоги позивача про необхідність погасити борг відповідач ігнорує. Рух справи в суді. Позовну заяву подано до суду 30 жовтня 2020 року. 02 листопада 2020 року до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС у Волинській області скеровано запит про місце реєстрації відповідача. 11.01.2021 року отримано повідомлення про реєстрацію відповідача [PERSON] . Ухвалою судді від 12.01.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 11.02.2021 року. Одночасно, відповідачу надано строк для подачі відзиву на позовну заяву. Позиція учасників судового розгляду. Відзиву на позовну заяву відповідачем не подано. Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити з підстав викладених у позові при цьому додатково зазначила, що відповідач і надалі продовжує не сплачувати кошти за надані та використані послуги при цьому маючи заборгованість більше 50 000 гривень. Ствердила, що відповідач із заявами, будь-якими претензіями до підприємства щодо неналежної якості наданих послуг не звертався. Оплата послуг нараховується відповідно до затверджених Тарифів та показників загальнобудинкового лічильника. Відповідач та його представник заявлені позовні вимоги не визнали та в їх задоволенні просили відмовити, при цьому було зазначено, що матеріали справи не містять достатніх доказів про суму заборгованості, оскільки з відповідача була стягнута відповідна сума за судовим наказом. Крім того не зрозуміло чому Акти про показання лічильника підписує саме [PERSON] , а не інша особа. Не відомо хто уповноважував цю особу підписувати вказані документи. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно і.н.228820362 від 20.10.2020 року доводиться та обставина, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , загальна площа якої 92,2 кв.м. Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 20.01.2014 року визнано укладеним між ПТМ «Ковельтепло» та мешканцем квартири [ADDRESS] Договір №2-2794 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, розроблений на основі Типового договору, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630. Розрахунком суми заборгованості по квартирі [ADDRESS] доводиться та обставина, що сума заборгованість відповідача перед позивачем за надані комунальні послуги за період з вересня 2018 року по червень 2020 року включно становить 15106 грн. 32 коп. Саме така сума заборгованості підтверджена інформацією про відпущену теплову енергію, актами показників лічильника та виписками які підтверджують стягнення з боржника за раніше виданими судовими наказами про стягнення заборгованості за надані послуги, а саме суми які зазначені в розрахункових листах-328 грн., 1460,75 грн та 313,5 грн. З наведених вище підстав зазначена сума не підлягає зарахуванню за даним позовом, на що звертав увагу відповідач, оскільки вони проведені за раніше виданими судовими документами. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Позов підлягає до задоволення повністю. Відповідно до статі 1 Законом України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Згідно з частиною першою статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Стандарти, нормативи, норми, порядки і правила у сфері житлово-комунальних послуг розробляють і затверджують Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері технічного регулювання, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування в межах їхніх повноважень та згідно із законодавством (частина друга статті 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Частиною першою статті 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. В силу ст.322 ЦК України обов`язок утримувати майно покладено на власника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відтак, набуваючи у власність квартиру у багатоквартирному будинку з централізованою системою опалення відповідач був обізнаний з рівнем благоустрою будинку, а також передбачав необхідність виконання зобов`язань по оплаті житлово-комунальних послуг з централізованого теплопостачання. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суду надані докази на підставі яких можна дійти висновку, що обов`язок оплачувати послуги позивача покладено на власника житла, яким є відповідач [PERSON] . Доказів, які б спростовували наведені вище обставини, у тому числі, і щодо тарифів та розміру заборгованості, суду не надано. Таким чином, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат. У частині першій статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов задоволено повністю до відповідача , з якого на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати в розмірі сплаченого судового збору 2102 грн.

Outcome: approved