Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» звернулися до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги. В обґрунтування своїх вимог послалися на те, що з 01.07.2013 року ТОВ «Житлосервіс-КР» є управителем будинків, споруд та прибудинкової території по мкр-ну Східний 1,2,3. За період з 01.07.2013 року по 01.05.2015 року позивач надав житлово-комунальні послуги відповідачу, яка зареєстрована та проживає в квартирі приватної форми власності, розташованій за адресою: [ADDRESS]. В свою чергу відповідач в порушення вимог ст.. 151, 156, 162 ЖК України вартість спожитих послуг не сплатила в повному обсязі в результаті чого виникла заборгованість за вказаний період на суму 3 726,30 грн. Посилаючись на вищевказані обставини позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості та понесені витрати по сплаті судового збору. У судове засідання сторони повторно не з'явилися, про день та час розгляду справи були повідомленні, відповідач заперечень проти вимог позивача не надав ( а.с. 13,15,16,17,18,19,20,21,22). Представник відповідача [PERSON] надала заяву про розгляд справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS], квартира відноситься до приватної форми власності. За період з 01.07.2013 року по 01.05.2015 року відповідачем не сплачувалися за спожиті житлово-комунальні послуги в частині нарахувань за утримання будинку та прибудинкової території в зв'язку з чим за цей період виникла заборгованість у розмірі 3 726,30 гривень (а.с. 3 інформація про стан особового рахунку). 17 липня 2015 року ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу судовий наказ від 03 червня 2013 року, винесений за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги за період з 01.07.2013 року по 01.05.2015 року, був скасований (а.с.4 - копія ухвали). Відповідно до ст.162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. У відповідності до пункту 1 статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» №2482-ХII (з наступними змінами і доповненнями) утримання приватизованих квартир здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з Правилами користування приміщеннями житлових будинків. Згідно з пунктом 7 зазначених Правил, затверджених постановою КМУ від 24.01.2006 року, власник квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, однак відповідач своїх обов`язків належним чином не виконувала, в результаті чого по оплаті за ці послуги утворилася заборгованість. Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг, їх врегулювання здійснюється на підставі Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 р. (надалі Закон) зі змінами та доповненнями, норми якого є спеціальними, з врахуванням загальних положень ЦК України щодо договірних зобов'язань. Частиною 1 ст. 19 Закону передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Статтями 20, 21 Закону визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. При цьому, п.1 ч. 3 ст. 20 Законупокладає на споживача обов'язок з укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплату житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Обов'язок власника квартири укласти договір на надання житлово-комунальних послуг та оплачувати надані послуги передбачено також п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів № 572 від 08.10.1992 р. Відповідно до змісту зазначених вище положень Закону споживач може відмовитися від укладення договору надання житлово-комунальних послуг, зокрема договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, лише в разі відмови від користування такими послугами, а не через непогодження сторонами умов такого договору. Судом не встановлено, що відповідач та інші мешканці будинку надали до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» письмову заяву про відмову від користування послугами з утримання будинку та прибудинкової території, а її звернення про укладення договору на її умовах не може свідчити про бажання нею укладення саме типового договору. Позивачем надавались послуги з утримання будинку та прибудинкової території, а відповідачем вони споживалися. Такі дії свідчать про існування обов'язку відповідача здійснювати оплату таких послуг. Відповідно до ч. 2 ст. 32 Закону розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/ тарифів та показань засобів обліку. Тарифи на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій встановлені рішенням Виконавчого комітету Криворізької міської ради «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових території для населення Довгинцівського району м. Кривого Рогу» від 14.12.2011 року № 417 залежно від капітальності, рівня облаштування та благоустрою. Додатком № 2 до вищезазначеного рішення встановлюється Перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які щомісячно сплачуються мешканцями (в тому числі: експлуатаційні послуги, користування ліфтом, водопостачання та водовідведення). Отже відповідач користується послугами з утримання будинку та прибудинкової території, які надає позивач згідно вказаного Переліку, визначеного Додатком № 2 до рішення Виконавчого комітету Криворізької міської ради «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових території для населення Довгинцівського району м. Кривого Рогу» від 14.12.2011 року № 417, яке було чинним на час виникнення спірних відносин, нараховуючи оплату за їх споживання на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 року № 869 « Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» і затвердженого нею Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Крім того згідно вимог ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З врахуванням викладеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а сума заборгованості за період з 01.07.2013 року по 01.05.2015 року у розмірі 3 726 грн. 30 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Також відповідно ст. ст. 88, 89 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача, понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 гривні 60 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved