Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: 19 жовтня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, який зареєстрований 15 листопада 1994 року. Свої вимоги мотивує тим, що 15.11.1994 він зареєстрував шлюб з відповідачкою. У даному шлюбі у них народилися [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Їхня сім`я проживала нормально, однак з середини 2020 року відносини у ній погіршились, почали виникати різного роду сварки та непорозуміння. До кінця 2020 року сімейні відносини зруйнувалися повністю, він перейшов проживати у свій будинок у с. Оболоння. Фактично з січня 2021 року не підтримує з відповідачною подружніх відносин. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить його інтересам. Вважає, що неповнолітній син повинен проживати з матір`ю. У підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав заяву, у якій позов підтримав, просив шлюб розірвати, неповнолітню дитину залишити проживати з відповідачкою. Розгляд справи просив проводити у його відсутності за участю його представника - адвоката Свинтицького І.К. Представник позивача - адвокат Свинтицький І.К. у підготовче судове засідання не з`явився, подав заяву, у якій позовні вимоги свого довірителся підтримав, просив постановити рішення по справі у підготовчому судовому засіданні. Відповідачка [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилася, подала заяву, у якій просила розглянути справу без її участі. Позов визнала, просила шлюб розірвати, неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з нею. Термін на примирення не надавати. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 21.10.2021 відкрито провадження у даній справі та призначено провести підготовче судове засідання за участю сторін. 22 листопада 2021 року на адресу суду поступили заяви позивача та його представника -адвоката Свинтицького І.К. про розгляд справи за їх відсутності, у якій вони позов підтримали, а також заява про визнання позову відповідачкою, у якій остання позов визнала та також просила здійснювати розгляд даної справи у її відсутності. Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що заява відповідачки про визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (ч. 4 ст. 200 ЦПК України). Враховуючи, що відповідачка позов визнала, визнання нею позову не суперечить інтересам сторін, тому суд приймає визнання ним позову та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: сторони по справі перебувають у шлюбі з 15 листопада 1994 року, який зареєстрований Долинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 219, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 06.10.2021 (а.с. 3). Як вбачається зі свідоцтв про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] від 06.10.2021, за час шлюбу у сторін народилися [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 150, яка є повнолітньою, та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 236 (а.с. 8, 9). Сторони проживають окремо з кінця 2020 року, не ведуть спільне господарство та не підтримують подружніх відносин. Неповнолітній син проживає разом з матір`ю. Спір з приводу визначення місця проживання дитини відсутній. Між сторонами виник спір з приводу розірвання шлюбу, який вони, враховуючи наявність дитини, не можуть розірвати в позасудовому порядку. Оцінка суду: беручи до уваги письмові заяви сторін та визнання позову відповідачкою, дослідивши докази, які надані на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи позивача про те, що сторони спільно не проживають, між ними припинилися будь-які шлюбні та сімейні відносини, їхній шлюб носить формальний характер. Сторони не бажають зберегти сім`ю, наполягають на розірванні шлюбу, вважають примирення між ними неможливим. Оскільки обидві сторони наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Обидві сторони погодилися щодо визначення місця проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю, відповідачкою по справі. Виходячи з цього, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати, малолітню дитину залишити проживати з матір`ю. На підставі викладеного, ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 114 СК України, ст. 200, 206 ЦПК України,

Outcome: approved