Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

Сумська РДА звернулась до суду з позовом, про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини, з тих підстав, що на вихованні у Сумському обласному спеціалізованому будинку дитини перебуває малолітня [PERSON], матір якої зарекомендувала себе з негативної сторони і не займається вихованням своєї дитини, в зв'язку з чим позивач просив відібрати дитину без позбавлення батьківських прав, та стягувати з відповідачки аліменти на утримання дитини у розмірі 1/5 частини з усіх видів доходів відповідачки, але не менше 30 % від прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, щомісячно. В судове засідання представник Сумської РДА не з'явилася, направивши до суду заяву про підтримку позову та про розгляд справи без її участі. Відповідачка в судове засідання також не з'явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялась. Представники третіх осіб - Яструбинської сільської ради та Сумської місцевої прокуратури до суду не з'явилися, направивши заяву про розгляд справи без їх участі, проти позову не заперечували. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] відповідачка народила доньку [PERSON] (а.с. 4). 11 травня 2017 року членами опікунської ради Яструбинської сільської ради було обстежено умови проживання породіллі та з'ясовано, що жінка проживаємо зі своїм співмешканцем [PERSON], помешкання потребує косметичного ремонту, дитячий одяг відсутній, ванна для купання немовляти відсутня, для повернення новонародженої дитини в родину не створено жодних умов (а.с.10). 16 травня 2017 року виконавчим комітетом Яструбинської сільської ради Сумськгго району було прийняте рішення № 26 «Про поміщення малолітньої дитини до Сумського обласного спеціалізованого будинку дитини та 24 травня 2017 року малолітню [PERSON] було поміщено до будинку дитини (а.с. 7). Мати дитини, відповідачка [PERSON] ніде не працює, проживає в будинку з пічним опалення, світла в будинку не має Відключено за несплату), земельну ділянку обробляють частково, проживає за кошти, які отримує по втраті годувальника. Відповідачка [PERSON] Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя та праці. Разом з тим, згідно із ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 165 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Як роз'яснено у п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад. Таким чином при вирішенні питання про відібрання дітей в одного із батьків, суди повинні виходити з доведеності їх винної поведінки і з урахуванням характеру, особи цього з батьків, а також інших конкретних обставин справи. Вирішуючи питання про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав відповідачки, суд виходить з наступного. Відповідно до п.п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов'язків. З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідачка ухилялась від виховання дітей, свідомо нехтувала своїми обов'язками. З урахуванням винної поведінки відповідачки, її характеру, а також конкретних обставин справи, суд вважає за необхідне відібрати у відповідачки дітей без позбавлення батьківських прав, стягнувши з відповідачки аліменти відповідно до ст. 245 Сімейного кодексу України, а також стягнути з відповідачки судовий збір в дохід держави.

Outcome: approved