Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

Сумська районна державна адміністрація звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідачі є батьками [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідачі обов'язки по вихованню дітей не виконують. Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 14 листопада 2006 року [PERSON] була позбавлена батьківських прав відносно доньки [PERSON], сина [PERSON]. Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 11 жовтня 2010 року [PERSON] була поновлена у батьківських правах. Проте, вже з 07 жовтня 2014 року на обліку служби у справах дітей, як такі, що опинилися у складних життєвих обставинах, були поновлені [PERSON], [PERSON], [PERSON]. 18 вересня 2014 року дітей було вилучено та поміщено до Обласного центру соціального-психологічної реабілітації дітей м.Шостка. Рішенням виконкому Кровненської сільської ради від 02.06.2015 року діти повернені в родину матері, в будинок її бабусі [PERSON] У травні 2016 року до служби звернулася прабабуся дітей із заявою про те, що їх мати вже декілька місяців не проживає вдома, дітьми не цікавиться, просила помістити дітей у центр реабілітації. 18 листопада 2016 року діти влаштовані до прийомної родини та проживають в смт. Липова Долина. За весь час перебування дітей у прийомній родині мати жодного разу не приїздила, допомоги дітям не надавала. За весь час проживання дітей та перебування їх у державних закладах, їх батько не приймав участі у вихованні дітей, не цікавився їх навчанням, не допомагав матеріально. Тому позивач просив позбавити відповідачів батьківських прав відносно дітей, стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, дітей залишити на вихованні у прийомній родині. Представник Сумської районної державної адміністрації в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідачка [PERSON], її представник, в судовому засіданні проти позову заперечували, вважали, що не має підстав для позбавлення її батьківських прав відносно дітей. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду був повідомлений належним чином. Представник Кровненської сільської ради Сумського району, Садівської сільської ради Сумського району в судовому засіданні, проти позову не заперечували. Заслухавши пояснення сторін, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. У відповідності з ст. 164, 165 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов*язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що відповідачі є батьками [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] обов'язки по вихованню дітей не виконує. За весь час проживання дітей та перебування їх у державних закладах, їх батько не приймав участі у вихованні дітей, не цікавився їх навчанням, не допомагав матеріально. Зазначені обставини суд вважає встановленими, оскільки вони підтверджуються висновком Служби у справах дітей Сумської районної державної адміністрації, у відповідності з яким служба у справах дітей Сумської районної державної адміністрації вважає за доцільне позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно дитини. Разом з тим суд не вбачає підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно положень ч. 2 ст. 3 СК України дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У відповідності з роз'ясненнями, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.( п.15,16 постанови). Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків і способом захисту прав та інтересів дитини. Тому його застосування має бути результатом переконання суду у тому, що після позбавлення батьківських прав, умови життя дитини будуть змінені на краще і що немає іншого способу захисту прав та інтересів дитини. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства», зокрема передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Статтею 12 вищезгаданого Закону, зокрема, передбачено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов'язків щодо виховання дітей, захищає права сім'ї , сприяє розвитку мережі дитячих закладів. Відповідно до ст. 14 Закону, діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Під час вчинення дій, пов'язаних з розлученням дитини з одним або обома батьками, а також інших дій, що стосуються дитини, в порядку, встановленому законом, судом заслуховується думка та побажання дитини. Зазначаючи, що відповідачка [PERSON] не займається вихованням дітей, не цікавиться їх життям, позивач всупереч вимогам ст. ст. 10, 60 ЦПК України не надав суду беззаперечних доказів на підтвердження своїх вимог. Погоджуючись з тим, що відповідачка приділяє недостатньо уваги вихованню дітей,суд , разом з тим, враховує, що, як пояснила в судовому засіданні [PERSON], має намір проживати в [ADDRESS]. З Акту обстеження житлово - побутових умов від 24 травня 2017 року вбачається, що приватний будинок має 2 великі кімнати, кухню, коридор. Є газове та пічне опалення, меблі; надвірні будівлі. Відповідачка обробляє город. На території с. Біланів є садочок та школа. Відповідачка працює на Вирівському ХПП ( станом на час складання акту). З довідки виконкому Вирівської сільської ради вбачається, що [PERSON] фактично проживає в [ADDRESS] без реєстрації. З довідок Біланівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів вбачається, що діти відповідачки [PERSON] та [PERSON] будуть навчатися в Біланівскій ЗОШ. З довідки ПАТ «Насосенергомаш» вбачається, що [PERSON] дійсно працює в АТ «Сумський завод «Насосенергомаш» прибиральником службових приміщень дитячого табору «Сонячний» з 11 липня 2017 року( наказ 840-к від 7 липня 2017 року) по теперішній час. З огляду на встановлені факти, надані сторонами та досліджені судом докази, виходячи з якнайкращого забезпечення інтересів дітей, суд приходить до висновку, що відсутні достатні підстави для застосування до [PERSON] крайнього заходу впливу - позбавлення її батьківських прав щодо дітей, а тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: approved