Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-23 00:00:00

Територіальна громада міста Енергодара в особі Енергодарської міської ради звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , та стягнути з відповідача на свою користь витрати про сплаті судового збору. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на підставі рішення Енергодарської міської ради від 08.10.2003 року № 3 «Про прийняття житла у комунальну власність від ВАТ «Дніпроенерго» житлового фонду, об`єктів соціальної інфраструктури та об`єктів, які їх обслуговують, будинок розташований, зокрема, за адресою: [ADDRESS] , прийнято до комунальної власності територіальної громади м. Енергодара. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснює безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування. Згідно з довідкою Сектора реєстрації Енергодарської міської ради, за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована [PERSON] , [INFO] . Однак, відповідач не проживає у зазначеному житловому приміщенні більше одного року без поважних причин, в утриманні житла участі не бере, квартирою не цікавиться, не сплачує комунальні платежі, у зв`язку з чим, станом на 03.03.2020 року сума заборгованості по сплаті послуг з поводження з побутовими відходами складає 172, 29 грн., сума заборгованості по сплаті послуг з теплопостачання, постачання гарячої та холодної води та водовідведення складає 3143,96 грн., сума заборгованості по сплаті послуг з управління багатоквартирним будинком складає 3473,98 грн. Перешкод в користуванні житловим приміщенням останній ніхто не чинив. Ухвалою судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 17.04.2020 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с. 33). Ухвалою суду від 28.10.2020 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду (а.с. 47). В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача - Територіальної громади міста Енергодара в особі Енергодарської міської ради, через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити (а.с. 59). Відповідач [PERSON] причину неявки суд не повідомила, заяв або клопотань про відкладання слухання справи, відзиву на позов до суду не надавала. Сповіщалася про дату та час судового засідання за адресою її місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, що підтверджується відповідною відміткою на поштовому конверті (а.с. 37, 42, 51, 57, 67). Оскільки фактичне місце перебування [PERSON] невідомо, то остання також сповіщалася про дату та час судового засідання оголошенням, опублікованим на офіційному веб-порталі «Судова влада» (а.с. 35, 40, 56, 65). Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Таким чином, згідно з вимогами ст.ст. 128, 131 ЦПК України, відповідач повідомлений про час та місце слухання справи за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку та не з`явився у судове засідання без поважних причин. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин, відзив на позов до суду не надав, а також за наявності згоди позивача, суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про можливість задоволення позовної заяви у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно рішення Енергодарської міської ради Запорізької області від 08.10.2003 року № 3, будинок, [ADDRESS] прийнятий у комунальну власність територіальної громади м. Енергодар від ВАТ «Дніпроенерго» (а.с. 6-7). [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 01-23-17/453 від 28.02.2020 року, виданою Сектором реєстрації Енергодарської міської ради (а.с. 10). Згідно довідки КП «Енергодарське бюро технічної інвентаризації» Енергодарської міської ради № 01-24/81 від 28.02.2020 року квартира за адресою: [ADDRESS] не приватизована (а.с. 20). Інформація щодо речових прав на вказану квартиру у відповідних державних реєстрах не міститься (а.с. 27). Згідно довідки ТОВ «Місто для людей Енергодар» № 1263125 від 27.02.2020 року заборгованість за управління багатоквартирним будинком за квартирою [ADDRESS] , складає 3473,98 грн. (а.с. 23). Згідно повідомлення Комунального підприємства «Чисте місто» № 185 від 03.03.2020 року заборгованість зі сплати послуг з поводження з побутовими відходами за квартирою [ADDRESS] , складає 172,92 грн. (а.с. 24). Згідно акту про непроживання особи за місцем реєстрації від 11.05.2021 року - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , не проживає понад один рік (а.с. 60). Згідно зі ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї, за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей термін за заявою відсутнього може бути продовжений наймодавцем, а у разі суперечки судом. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Право на звернення з таким позовом мають особи, яким належить право постійного користування цим жилим приміщенням (наймач, члени сім`ї наймача), в тому числі і ті з них, які зберігають це право як тимчасово відсутні. Відповідно до п. 10 Постанови Пленум Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Оскільки, відповідач [PERSON] не проживає в квартирі без поважних на те причин тривалий час та понад шість місяців, то нею порушується право позивача користуватися та розпорядження своїм майном, а тому вимоги захисту такого права є законними і підлягають захисту. У зв`язку з цим перешкоди, які створені цією реєстрацією, мають бути усунуті шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно квитанції від 26.03.2020 року позивачем було сплачено судовий збір за звернення до суду в розмірі 2102,00 грн. (а.с.1). Враховуючи приписи ч.1 ст.141 ЦПК України, висновки суду щодо задоволення позовних вимог, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого позивачем судового збору в розмірі 2102,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved