Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 квітня 2016 року і мають спільну малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Вважаючи, що фактично шлюб існує формально і не бажаючи підтримувати подружні стосунки, позивач з позовом про розірвання шлюбу 07 серпня 2017 року звернулася до суду. У судовому засіданні позивач поданий нею позов підтримала, суду пояснила, що зареєструвала шлюб з відповідачем 29 квітня 2016 року. 01 серпня 2016 року них народилась дочка [PERSON]. Спільне життя між ними не склалося, оскільки відповідач не дбав про матеріальне забезпечення сімї, постійно проводив час з друзями та випивав з ними, почав зраджувати, піднімати руку на неї та їх малолітню доньку. Понад два місяці тому припинив спілкування з нею, вони проживають окремо. Вважає, що шлюб не мав перспективи, оскільки у відповідача не було до неї почуттів, він одружився з нею через її вагітність. Наразі і вона не бачить свого майбутнього з відповідачем, у неї зникло почуття любові і поваги до нього. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище, отримане у шлюбі. Відповідач у справі [PERSON], будучи двічі належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи (а.с. 12, 13), до суду не зявився, не повідомив про причини неявки, не просив розглядати справу за його відсутності. З урахуванням думки позивача, на підставі ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України судом ухвалено про розгляд справи за відсутності відповідача з винесенням заочного рішення. Розглянувши справу в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити. Із свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 4) слідує, що сторони з 29 квітня 2016 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, а свідоцтвом про народження доводиться, що вони мають спільну малолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Збереження шлюбу за відсутності згоди одного з подружжя вже є таким, що буде суперечити його інтересам виходячи з положень ч. 1 ст. 24 СК України. Позивач у позовній заяві та судовому засіданні обґрунтувала свою вимогу про розірвання шлюбу, а відповідач своєю безпричинною неявкою в судові засідання проявив байдужість до існування шлюбу. Суд не вбачає потреби у наданні сторонам строку на примирення, оскільки позивач у суді довела, що відповідач із самого початку шлюбу не мав тих почуттів і навиків, на яких формується сімя, а вона через протиправну поведінку відповідача втратила до нього почуття любові і поваги і не бажає мати з ним спільне майбутнє. На підставі викладеного, суд вважає, що цей шлюб вичерпав своє значення для сторін, він не відповідає принципам, встановленим законом і суспільством для такого союзу, а тому його необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач у позовній заяві та суді просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, отримане у шлюбі.

Outcome: approved