overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

Сторони 24 липня 2015 року уклали шлюб. За час перебування у шлюбі діти не народилися. 04 січня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. На обґрунтування позовних вимог зазначив, що сімя розпалася у звязку з неможливістю продовжувати подальше спільне життя через різні погляди на нього та обовязки, подружніх стосунків не підтримують більше року. Вважає, що можливості зберегти сімю немає. Просить розірвати укладений між ним і відповідачем шлюб, який зареєстрований 24 липня 2015 року. Позивач на розгляд справи не зявився, подав до суду заяву в якій просить розгляд справи провести без його участі. Відповідач, будучи належним чином повідомлена про час і місце слухання, на розгляд справи тричі не зявлялася, причин неявки суду не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи від неї не надходило. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає до повного задоволення. Судом установлено, що сторони з 24 липня 2015 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що стверджено свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). Дітей від даного шлюбу немає. Згідно ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позивач має право на звернення до суду із позовом про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини і поновлення їх неможливе. Суд не знаходить підстав для надання терміну на примирення, оскільки відповідач на розгляд справи не зявилася, заперечень проти позову не подала, що свідчить про небажання її зберегти сімю, а тому шлюб носить формальний характер. Стосунки, що склалися між сторонами на даний час, дають підстави суду відповідно до ст. 112 СК України для розірвання шлюбу, оскільки збереження його суперечить інтересам позивача і це має істотне значення. Суд, згідно ст. 113 СК України, після розлучення залишає відповідачу прізвище [PERSON], оскільки клопотання про відновлення дошлюбного прізвища вона не заявляла.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

Сторони 24 лютого 2006 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Диканського районного управління юстиції Полтавської області, від якого мають малолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Вказуючи на те, що спільне життя із відповідачем не склалося через залишення відповідачем сім'ї та створенням нової сім'ї, позивач звернулася з позовом до суду про розірвання шлюбу та стягнення на її користь на утримання малолітніх дітей аліментів в розмірі 1/2 частини від заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач [PERSON] в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задоволити виходячи з змісту своєї позовної заяви та пояснень даних нею в судовому засіданні. Відповідач [PERSON] в засіданні не заперечував проти позовних вимог позивача та просив їх задоволити. Розглянувши матеріали позовної заяви, вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні спільне життя сторін в подальшому не можливе і відновлювати сімейні стосунки вони наміру не мають. Вказане свідчить, що подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам кожного з них, а тому відповідно до ст. 112 СК України шлюб між ними слід розірвати. Крім того, сторони від шлюбу мають малолітніх дітей, на утримання яких відповідач не завжди надає позивачу матеріальної допомоги, хоча, відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Тому, суд вважає необхідним стягти з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітніх дітей в розмірі 1/2 частини усіх видів його заробітку та доходів, але не менше 30% суми прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Сторони 24 травня 2009 року уклали шлюб. Від даного шлюбу дітей немає. 04 березня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. На обґрунтування позовних вимог зазначив, що спільне життя не склалося, як виявилось, через різні характери, психологічну несумісність. Більше чотирьох місяців проживають окремо. Вважає, що сім'я розпалася, шлюбні стосунки припинені, поновлення їх неможливе. Просить розірвати шлюб між ним і відповідачкою. Позивач при розгляді справи позовні вимоги підтримав повністю і пояснив, що намагався зберегти сім'ю, однак через непорозуміння цього зробити не вдалося. Просить шлюб розірвати. Відповідачка позов визнала та пояснила, що шлюбні відносини припинені, більше чотирьох місяців проживають окремо, згідна на розлучення, також просить після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище [PERSON]. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом установлено, що сторони з 24 травня 2009 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що стверджено свідоцтвом про шлюб (а.с. 8). Від даного шлюбу дітей немає. Згідно ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позивач має право на звернення до суду із позовом про розірвання шлюбу. В судовому засіданні встановлено, що сторони більше чотирьох місяців проживають окремо, шлюбні відносини припинили і поновлення їх неможливе. Стосунки, що склалися між ними на даний час, дають підстави суду для розірвання шлюбу, оскільки останній носить лише формальний характер, а тому збереження шлюбу суперечить інтересам позивача і це має істотне значення. Задовольняючи позов, суд, відповідно до ст. 113 СК України, за клопотанням відповідачки відновлює їй дошлюбне прізвище [PERSON]. Суд не стягує із відповідачки в користь позивача судових витрат, так як останній таких вимог не ставив.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

Сторони 24 травня 2011 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Диканського районного управління юстиції Полтавської області і проживали однією сім'єю до 2015 року. Від подружнього життя у них є малолітня дитина - син [PERSON], [INFO], що проживає разом з позивачкою. Вказуючи на те, що спільне життя із відповідачем не склалося через різні погляді на сімейне життя, відсутності взаємопорозуміння, у зв'язку з чим постійно виникали сварки, тому позивач звернулася з позовом до суду про розірвання шлюбу. Позивач та відповідач в судове засідання не з'явилися, але на адресу суду від них надійшли письмові заяви в яких позивач свої позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити, а відповідач позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Враховуючи те, що позивач позов підтримала, відповідач його визнала, тому розгляд даної справи по суті був проведений, відповідно до ст. 198 ЦПК України, у підготовчому судовому засіданні. Розглянувши матеріали позовної заяви, дослідивши наявні докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 109 ч.3 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка. Як встановлено в судовому засіданні спільне життя сторін в подальшому не можливе і відновлювати сімейні стосунки вони наміру не мають. Вказане свідчить, що подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам кожного з них, а тому відповідно до ст. 112 СК України шлюб між ними слід розірвати. За таких обставин відповідно до ст. 112 СК України шлюб між сторонами слід розірвати. Також, суд вважає за необхідне відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача по справі судові витрати понесені позивачем при подачі позовної заяви до суду, які необхідно стягувати в примусовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

Сторони 24 травня 2014 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Диканського районного управління юстиції Полтавської області. Вказуючи на те, що спільне життя із відповідачем не склалося через несумісність характерів, у зв'язку з чим виникали постійні сварки, позивач звернулася з позовом до суду про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилися, але на адресу суду від неї надійшла письмова заява в якій вона просить розгляд справи проводити в її відсутність та задоволити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, але повідомлення про поважність причини неявки його до суду не надав, тому розгляд справи у відкритому судовому засіданні був проведений у його відсутність на підставі наявних в справі доказах. Розглянувши матеріали позовної заяви, дослідивши наявні докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні спільне життя сторін в подальшому не можливе і відновлювати сімейні стосунки вони наміру не мають. Вказане свідчить, що подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам кожного з них, а тому відповідно до ст. 112 СК України шлюб між ними слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

Сторони 25. 03. 2009 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Диканського районного управління юстиції Полтавської області, від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вказуючи на те, що спільне життя із відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними та розходження поглядів на сімейні відносини, у зв'язку з чим виникали постійні сварки, позивач звернулася з позовом до суду про розірвання шлюбу. Позивач та відповідач у відкрите судове засідання не з'явилися, але на адресу суду від них надійшли письмові заяви в яких позивач свої позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити, а відповідач позов визнає та не заперечує проти їх задоволення, при цьому вони просять розгляд справи проводити в їхню відсутність. Розглянувши матеріали позовної заяви, дослідивши наявні докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні спільне життя сторін в подальшому не можливе і відновлювати сімейні стосунки вони наміру не мають. Вказане свідчить, що подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам кожного з них, а тому відповідно до ст. 112 СК України шлюб між ними слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

Сторони 25 вересня 2004 року зареєстрували шлюб у Диканському відділі реєстрації актів цивільного стану Диканського районного управління юстиції Полтавської області і проживали однією сім`єю до липня 2005 року. Вказуючи на те, що спільне життя між сторонами не склалося через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння і взаємоповаги між ними, у зв`язку з чим постійно виникали сварки, тому позивач звернулася з позовом до суду про розірвання шлюбу. \~\~\~ Позивач та відповідач в судове засідання не з`явилися, але на адресу суду від них надійшли письмові заяви в яких позивач свої позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити, а відповідач позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 109 ч.3 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка. Як встановлено в судовому засіданні відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони зареєстрували шлюб 25. 09. 2004 року. В подальшому встановлено в судовому засіданні, що спільне життя сторін в подальшому не можливе і відновлювати сімейні стосунки наміру не мають. Вказане свідчить, що подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам кожного з них, а тому відповідно до ст. 112 СК України\~ шлюб між ними слід розірвати. За таких обставин відповідно до ст. 112 СК України шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Сторони 25 грудня 2010 року уклали шлюб. Від даного шлюбу [INFO] народилася дочка [PERSON]. 24 листопада 2014 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. На обґрунтування позовних вимог зазначив, що подружнє життя не склалося і сім'я розпалася в серпні 2012 року, відповідачка виїхала на проживання до матері. З травня 2014 року проживає з іншою жінкою з якою має намір створити сім'ю. На примирення не згоден. Просить розірвати шлюб між ним і відповідачкою. Позивач позов підтримав повністю, про що подав відповідну заяву, де просить шлюб розірвати та розгляд справи провести без його участі. Відповідачка позов визнала, про що подала відповідну заяву, де просить справу розглянути без її участі. Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом установлено, що сторони з 25 грудня 2010 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що стверджено свідоцтвом про шлюб (а.с. 7). Від даного шлюбу [INFO] народилася дочка [PERSON] (свідоцтво про народження (а.с. 8). Згідно ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позивач має право на звернення до суду із позовом про розірвання шлюбу. В судовому засіданні встановлено, що сторони більше одного року проживають окремо, шлюбні відносини припинили і поновлення їх неможливе. Відповідачка на розгляд справи не з'явилася, у поданій заяві вказала, що позов визнала, що свідчить про її небажання зберегти сім'ю, а тому шлюб носить формальний характер. Стосунки, що склалися між сторонами на даний час, дають підстави суду відповідно до ст. 112 СК України для розірвання шлюбу, оскільки збереження його суперечить інтересам позивача і це має істотне значення. Задовольняючи позов, суд, відповідно до ст. 113 СК України, залишає відповідачці прізвище [PERSON], оскільки вимоги про відновлення дошлюбного прізвища вона не заявляла. Суд не стягує із відповідачки в користь позивача судових витрат, так як останній таких вимог не заявляв.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

Сторони 25 жовтня 2007 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Арбузинського районного управління юстиції Миколаївської області. Від даних шлюбних відносин сторони мають одну неповнолітню дитину. В зв'язку з тим, що сім'я розпалась, а шлюб не відповідає своєму призначенню, позивач звернулася до суду з позовом про його розірвання. До початку судового засідання, через канцелярію суду позивач надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Після розірвання шлюбу позивач бажає залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач до початку судового засідання, через канцелярію суду надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як видно із свідоцтва про шлюб (а.с. 5), [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 25 жовтня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Арбузинського районного управління юстиції Миколаївської області за актовим записом № 46. Як встановлено в судовому засіданні, сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, як це передбачено ст. 109 СК України. Строк для примирення та збереження сім»ї сторони вважають їм не потрібний. На основі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

Сторони 25 жовтня 2014 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Диканського районного управління юстиції у Полтавській області, від якого мають малолітню дитину -доньку [PERSON], 17. 09. [INFO]. Вказуючи на те, що спільне життя із відповідачем не склалося через несумісність характерів та ухилення відповідачем від матеріальної участі у забезпечення сімейних потреб на утримання малолітньої дитини, позивач звернулася з позовом до суду про розірвання шлюбу та стягнення на її користь на утримання малолітньої дитини аліментів в розмірі 1/4 частини від заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач та відповідач в судове засідання не з'явилися, але на адресу суду від них надійшли письмові заяви в яких позивач свої позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити, а відповідач позов визнає та не заперечує проти задоволення позову. Враховуючи те, що позивач позов підтримала, відповідач його визнав, розгляд даної справи по суті був проведений, відповідно до ст. 130 ч.4 ЦПК України, у попередньому судовому засіданні. Розглянувши матеріали позовної заяви, дослідивши наявні докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні спільне життя сторін в подальшому не можливе і відновлювати сімейні стосунки вони наміру не мають. Вказане свідчить, що подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам кожного з них, а тому відповідно до ст. 112 СК України шлюб між ними слід розірвати. Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Сторони від шлюбу мають малолітню дитину, на утримання якої відповідач не надає позивачу матеріальної допомоги, хоча, відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх малолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Тому, суд вважає необхідним стягти з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини щомісячно, але не менше 30% суми прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

Сторони 25 квітня 1982 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Позивач просить шлюб розірвати, мотивуючи тим, що сімейне життя з відповідачем не склалось внаслідок зловживання ним спиртними напоями, через що постійно виникають сварки . В судовому засіданні ЗО грудня 2009 року позивач позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просила шлюб розірвати. Судом сторонам був наданий строк на примирення до 21 січня 2010 року. В судовому засіданні 21 січня 2010 року позивач позов підтримала, посилаючись на те, що з відповідачем не примирились, оскільки він не змінив своє ставлення до сімї, продовжує пиячити. Відповідач позов не визнав, проте не заперечив, що з дружиною не примирились, проживають окремо, він інколи вживає спиртні напої. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу. З врахуванням пояснень сторін . дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторонам судом надавався строк на примирення, проте вони не примирились, проживають окремо, неповнолітніх дітей не мають, позивач наполягає на розірванні шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

Сторони 25 квітня 2004 року уклали шлюб. Від даного шлюбу у них [INFO] народилася дочка [PERSON]. 11 січня 2016 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. На обґрунтування позовних вимог зазначила, що спільне життя із відповідачем не склалося через різні характери, інтереси та погляди в житті, в результаті чого останнім часом між ним виникають суперечки, перебування в шлюбі стало неможливим. Вважає, що примирення неможливе, як і подальше життя із відповідачем. Просить розірвати шлюб між нею і [PERSON], після розлучення залишити їй прізвище [PERSON] і стягнути із відповідача судові витрати. Позивач при розгляді справи позовні вимоги підтримала повністю, наполягає на розірванні шлюбу і просить після розлучення залишити їй прізвище [PERSON], стягнути із відповідача судові витрати. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце слухання, у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не подав, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв. У зв'язку з цим суд, відповідно до ст. 224 ч.1 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, враховуючи відсутність заперечень з боку позивача проти заочного розгляду справи, вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, дійшов до висновку, що позов підлягає до повного задоволення. Судом установлено, що сторони з 25 квітня 2004 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що стверджено свідоцтвом про одруження (а.с. 4). У подружжя від даного шлюбу [INFO] народилася дочка [PERSON], що вбачається із свідоцтва про народження (а.с. 5). Згідно ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позивач має право на звернення до суду із позовом про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини і поновлення їх неможливе. Після терміну для примирення жодних дій для збереження сім'ї не вчинили., а тому шлюб носить формальний характер. Стосунки, що склалися між сторонами на даний час, дають підстави суду для розірвання шлюбу, оскільки збереження його суперечить інтересам позивача і це має істотне значення. Суд, згідно ст. 113 СК України, після розлучення залишає позивачу прізвище [PERSON], оскільки всі її документи виготовлені на це прізвище. Задовольняючи позов, суд, у відповідності до ст. 88 ч. 1 ЦПК України, стягує із відповідача в користь позивача понесені нею судові витрати у виді судового збору (а.с. 1).

Outcome: approved