Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

сторони перебувають у повторно зареєстрованому шлюбі з 14.02.2009 року. З відповідачем мають двох повнолітніх дітей, котрі мають свої сім`ї. Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати їх з відповідачем шлюб з тих підстав, що відповідач погано відноситься до неї, завдає їй тілесних ушкоджень, позбавив можливості проживати в належному їй житловому приміщенні. Стверджувала, що поведінка відповідача є такою, що загрожує їй, оскільки він страждає на психічну хворобу, а необхідне лікування отримує не у повному обсязі, незважаючи на те, що її рішення про повторну реєстрацію шлюбу і подальше спільне проживання було прийнято на підставі його обіцянок турбуватися про неї, не допускати неналежної поведінки щодо неї та отримувати необхідне лікування. Наполягала на неможливості подальшого збереження шлюбу, просила шлюб розірвати. У судовому засіданні позивачка підтримала заявлений нею позов, наполягала на неможливості збереження шлюбу, оскільки відповідач страждає на психічну хворобу, продовжує перешкоджати їй проживати в належній їй же квартирі, з приводу чого Голосіївським ГУ НП України в м. Києві було видано терміновий заборонний припис, однак і він не був виконаний [PERSON] , що свідчить про відсутність будь-якого бажання з боку відповідача зберегти сім`ю. Вона не бажає проживати однією сім`єю з відповідачем, оскільки в наслідок його психічного стану боїться за своє життя. Відповідач у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про його дату, час та місце, про причини неявки не повідомив, з будь-якими клопотаннями про відкладення судового засідання до суду не звертався. З огляду на викладене, врахувавши думку позивачки, суд визнав за можливе розглянути справу за позовом [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON] за відсутності останнього. Суд, заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що сім`я сторін фактично розпалась і в подальшому сумісне проживання подружжя є неможливим, шлюб сторін існує формально. Подальше перебування у шлюбі сторін у справі буде суперечити їхнім інтересам з огляду на те, що відповідач, який заявив, що бажає зберегти сім`ю фактично не вчиняє жодних дій на збереження шлюбу, такі взаємовідносини сторін негативно впливають на психологічний стан у першу чергу відповідача, поведінка якого з огляду на його ж психічний стан може бути не контрольованою, що в свою чергу може призвести до негативних наслідків для кожної зі сторін. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам дитини що мають істотне значення. Наразі, суд вважає встановленим, що за зазначених вище обставин збереження сім?ї буде суперечити інтересам сторін у справі, в тому и числі і в більшій мірі інтересам позивачки, оскільки судом встановлено, що відповідач не отримує повноцінного лікування за умови якого його поведінка в сім`ї та безпосередньо у відносинах із позивачкою була б такою, що дозволяло б їй і на далі перебувати у шлюбі з відповідачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved