Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

Сторони по справі мають спільного повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та перебуває на її повному утриманні. Шлюб між сторонами розірвано, а рішенням Золотоніського міськрайонного суду від 20.04.2007 року із відповідача на користь позивача на утримання їх спільного сина стягувались аліменти до досягнення останнім повноліття. 19.06.2017 року синові позивача [PERSON] виповнилося 18\~ років. Син на даний час проживає з позивачем по справі та перебуває на її утриманні. Оскільки останній досяг повноліття, виплата аліментів на його утримання відповідачем не здійснюється. Так як син продовжує навчання і в зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, бо навчається у іншому місті на денній формі навчання та потребує коштів на придбання одягу, взуття та їжі, а батько матеріально нічим не допомагає, а тому [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON]. аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 50% встановленого законодавством прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, однак надала до суду заяву, згідно з якою просила розгляд справи здійснювати за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю та просив суд стягнути судові витрати із сторін солідарно. Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу за відсутності учасників процесу. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. При цьому суд виходить з наступних підстав.\~ Відповідно до свідоцтва про народження (серії І-СР №043693 від 23 липня 1999 року) [PERSON] народився 19.06.1999 року, а його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається із довідки Індустріально-педагогічного технікуму Конотопського інституту Сумського державного університету №01-16/289, [PERSON] є студентом другого курсу денного відділення Індустріально-педагогічного технікуму Конотопського інституту Сумського державного університету та навчається з 01.09.2017 року по 30.06.2019 року. Таким чином судом встановлено, що [PERSON] є сином відповідача по справі, який досяг повноліття та навчається в навчальному закладі за денною формою навчання. Відповідно до ст.,ст. 199,\~200 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжує навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином та з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини, платника аліментів, наявність у платника інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина. Із норм СК України вбачається, що утримання дітей, надання їм необхідного\~ матеріального забезпечення, в тому числі в період навчання у навчальному закладі покладається на обох батьків та не може бути покладено на одного із них. \~Положеннями\~ст. 141 СК України\~визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.\~ Відповідно до п. 20 роз'яснень\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року\~обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначені розміру аліментів на утримання сина сторін, що продовжує навчання, суд враховує матеріальне становище відповідача, оскільки відповідач є працездатним та матеріально забезпеченим, так як доказів про своє скрутне матеріальне становище суду не надав та визнав позовні вимоги, а отже визнав і доводи та обставини викладені в ньому, а тому може і зобовязаний надавати допомогу на утримання сина. Згідно із ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Разом з тим, суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України з обовязковим дотриманням норм чинного законодавства. Так вирішуючи дану справу, суд вважає, що вимога позивача\~ про стягнення аліментів у розмірі не менше 50 %\~ прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця не може бути задоволеною, оскільки, як вбачається судом\~ [PERSON] є повнолітнім, а тому не має статусу дитини і на нього не можуть поширюватися норми ч. 2 ст. 182 СК України. Окрім того прожитковий мінімум для дітей відповідного віку встановлюється ЗУ «Про Державний бюджет на 2017 рік», згідно з яким розмір прожиткового мінімуму встановлений для дітей віком до 18 років. За таких обставин суд вважає, що повнолітній син потребує допомоги від батьків, та враховуючи, що мати, допомогу надає, але її недостатньо, а тому вважаючи, що батько має можливість та зобовязаний надавати допомогу дитині яка навчається, тому суд вважає, що розмір аліментів, які необхідно стягнути із відповідача на користь позивача у розмірі 1/4 частини\~ всіх видів його доходів є обґрунтованим та таким, що буде відповідати інтересам сторін та самого [PERSON] Суд також вважає, що судовий збір підлягає стягненню із відповідача на користь держави у порядку визначеному\~ ст. 88 ЦПК України судових витрат. При вирішенні питання розподілу судових витрат по даній справі, суд враховує вимоги ст. 88 ЦПК України, згідно з якою, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується із відповідача в дохід держави. Згідно із ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Таким чином судовий збір підлягає стягненню саме з відповідача у розмірі встановленому чинним законодавством. На підставі зазначеного та

Outcome: partial