Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за договором про надання кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені. Мотивую свої вимоги вказує на те, що 11.04.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений Договір про надання споживчого кредиту №11330781000 від 11.04.2008 року, згідно якого останній отримав в кредит грошові кошти в розмірі 55000 дол. США (еквівалент 277750грн.) із сплатою 13% річних з кінцевим терміном повернення 11.04.2029 року. 21.09.2015 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» було укладено Договір факторингу №26, відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором №11330781000 від 11.04.2008 року укладеним міжє АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] перейшло до ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ». Оскільки, зобов'язання за вказаним Кредитним договором не виконанні, у зв'язку з чим, станом на 11.03.2013 року заборгованість [PERSON] перед позивачем становить 62899,88грн., просить суд задовольнити позов, та, винести рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» кредитну заборгованість в розмірі 53333,61грн. заборгованість по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, 9566,27грн. заборгованості із сплати пені та сплачений позивачем судовий збір в розмірі 629грн. Представник позивача Сличко М.І. в останнє судове засідання не з'явився, однак, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечив, та, просить суд розглянути справу за його відсутності. А тому суд, розглядає справу за відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи, а тому суд приходить до переконання про можливість розгляду справи у відсутності відповідачки згідно вимог ч.4 ст.169 ЦПК, ч.1 ст.224 ЦПК України та ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов є обгрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав. По справі встановлено, що 11.04.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений Договір про надання споживчого кредиту №11330781000 від 11.04.2008 року, згідно якого останній отримав в кредит грошові кошти в розмірі 55000 дол. США (еквівалент 277750грн.) із сплатою 13% річних з кінцевим терміном повернення 11.04.2029 року, що підтверджується доданою до матеріалів справи копією вказаного вище Договору. 12.07.2012 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] була укладена Додаткова угода №2 до Договору про надання споживчого кредиту №11330781000, відповідно до якої сторони домовилися, що з 12.07.2012 року встановлено суму кредиту в розмірі 5894 дол. США, відповідач зобов'язується повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 13.07.2015 року. Судом встановлено, що 21.09.2015 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» було укладено Договір факторингу №26, відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором №11330781000 від 11.04.2008 року укладеним міжє АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] перейшло до ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ». У відповідності до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять право первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент перехорду цих прав, якщо інше не встановлене договором або законом. Згідно частини другої ст.1054 Цивільного кодексу України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України, Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У частині другій ст. 1050 Цивільного кодексу України зазначено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (Позикодавець має право на одержання від Позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором). Відповідно до Додатку №1 до Договору про надання споживчого кредиту №11330781000 від 11.04.2008 року погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору. Згідно п.1.3.4 Договору про надання споживчого кредиту №11330781000 від 11.04.2008 року строк сплати процентів з 01 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за яким були нараховані Банком такі проценти. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Однак, судом встановлено, що [PERSON], в порушення умов договору, не виконано взятих на себе кредитних зобов'язань, у зв'язку з цим, станом на 11.03.2013 року кредитна заборгованість відповідача становить 6672,54 дол. США (станом на 11.03.2013 року по курсу НБУ становить 53333,61грн.), з яких 5894 дол. США (еквівалент 47110,74грн.) - кредитна заборгованість, 778,54 дол. СШАП (еквівалент 6222,87грн.) - заборгованість по процентам. Згідно ст.ст. 546, 549, 550 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Відповідно до п. 4.1 Договору про надання споживчого кредиту №11330781000 від 11.04.2008 року за порушення термінів погашення будь - яких своїх грошових зобов'язань, передбачених Договором, зокрема, термінів повернення кредиту, та/або сплати процентів та/або комісій, Банк має право вимагати від позивальника додатково сплатити Банку пеню. Однак, всупереч нормам Цивільного законодавства та умов Кредитного договору, [PERSON] не здійснював платежів в рахунок погашення суми кредиту та відсотків, чим порушив прийняті на себе зобов'язання, у зв'язку з чим станом на 11.03.2013 року заборгованість нарахованої пені за порушення кредитних зобов'язань становить 9566,27грн., з яких 3189,62грн. - пеня за прострочення сплати кредиту, 6376,65грн. - пеня за прострочення сплати процентів. Відповідно до положень ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст.ст. 57 - 60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» підлягає стягненню кредитна заборгованість в розмірі 53333,61грн. заборгованість по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, 9566,27грн. заборгованості із сплати пені та сплачений позивачем судовий збір в розмірі 629грн.

Outcome: approved