Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-16 00:00:00

ТОВ «Житлово-експлуатаційне об`єднання» звернулося до суду з позовом\~до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг. Позов мотивовано тим, що ТОВ «Житлово-експлуатаційне об`єднання» є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому фонді, що є комунальною власністю територіальної громади м. Вінниці, згідно рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 10.01.2013 року №25 «Про обслуговування житлового фонду» (зі змінами внесеними 05.06.2014 року №1329 та 19.06.2014 року №1432). 01.06.2019 року між ТОВ «ЖЕО» та співвласниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] в особі уповноваженого [PERSON] було укладено договір №269 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Відповідно до п.6 Договору кожен із співвласників зобов`язаний оплачувати управителеві надані послуги з управління в порядку, за ціною та у строки, встановлені цим договором. Користувачами квартири [ADDRESS] , є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ТОВ «ЖЕО» надаючи житлово-комунальні послуги та проводячи нарахування та прийом платежів зазнає збитки у зв`язку з відмовою відповідачів розраховуватися за надані послуги, в результаті чого виникла заборгованість з утримання (управління) будинку, яка станом на 30.06.2020 року складає 13\~878,22 грн., яку позивач разом з інфляційними втратами в сумі 2\~293,45 грн. та 3% річних в сумі 1039,00 грн., просить стягнути з відповідачів. Ухвалою суду від 24.11.2020 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Відповідачі відзив на позов до суду не подали. Враховуючи вищевикладене та положення ст.ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання, в якому позов підтримав, просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені судом завчасно та належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення, наявні в матеріалах справи (а.с.73-76), про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавали. Враховуючи наведене, суд, відповідно до ст.280 ЦПК України, ухвалив (без винесення окремого процесуального документа) провести розгляд справи у відсутність позивача та відповідача, за наявними у справі матеріалами, оскільки підстав для відкладення розгляду справи, визначених ст. 223 ЦПК України немає. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що\~Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційне об`єднання» є виконавцем послуг з управління будинками, утримання будинків і споруд та прибудинкової території у житловому фонді що є комунальною власністю територіальної громади м. Вінниці (а.с.11). Рішенням Виконавчого комітету Вінницької міської ради №25 від 10.01.2013 року передано в господарське відання житлові будинки, які знаходяться в [ADDRESS] (а.с.14). 01.06.2019 року між ТОВ «ЖЕО» та співвласниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] в особі уповноваженого [PERSON] укладено договір №269 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (а.с.18-26). Відповідно до п.6 цього Договору кожен із співвласників зобов`язаний оплачувати управителеві надані послуги з управління в порядку, за ціною та у строки, встановлені цим договором. Співвласниками будинку [ADDRESS] погоджено вимоги по якості послуг з управління будинком, визначено кошторис витрат на утримання будинку. 01.06.2020 року до договору №269 укладено додаткову угоду №1, затверджено кошторис витрат на утримання будинку на період з 01.06.2020 року по 31.05.2021 року (а.с.36-38) Згідно списку, що є додатком №1 до договору №269 власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] (а.с.27-28). Відповідно до довідки №2849 від 30.07.2020 року в державній квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , 2006 року народження, та [PERSON] , 2018 року народження (а.с.7). Особовий рахунок відкрито на ім`я [PERSON] . Позивач належним чином надає відповідачам послуги з утримання будинку [ADDRESS] , іншого судом не встановлено. Однак відповідачі не сплачують кошти за надані послуги, в результаті чого виникла заборгованість, яка станом на 30.06.2020 року складає 13\~878,22 грн. Даний розмір заборгованості встановлений в судовому засіданні на підставі наданих доказів і ніким не оспорюється. Відповідно до ч. 3\~ст. 11 ЦК України\~цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Спірні правовідносини виникли у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг і регулюються, зокрема, Законом України «Про житлово-комунальні послуги»\~від 24 червня 2004 року №1875-IV. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону. Згідно п.п.3 п.2 ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотриманням умов його виконання. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (постанова Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13). Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на\~надання житлово-комунальних послуг. При цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частиною третьою статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Обов`язок щодо оплати власниками квартир та споживачами житлово-комунальних послуг, крім вищенаведених положень законодавства, закріплений також у ст.ст. 68, 162 Житлового кодексу Української РСР. Відповідно до ч.3\~ст.156 ЖК УРСР, члени сім`ї власника будинку (квартири) зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. За змістом ч.1 ст.901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Крім того, обов`язок сплатити за надані й спожиті послуги випливає також з положення частини першої статті 11 ЦК України про те, що цивільні права та обов`язки випливають із дій осіб, що передбачені актом цивільного законодавства. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам частини третьої статті 6, статей 627, 630 ЦК України та статей 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог\~ТОВ «ЖЕО»\~про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з січня 2018 року по червень 2020 року в розмірі 13\~878,22 грн. З огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Закріплена у пункті 10 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та 3 % річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами, що підлягають сплаті кредиторові. Такий правовий висновок викладено Верховним Судом в постанові від 18 березня 2019 року у справі № 210/5796/16-ц (провадження № 61-1647св17). На підставі викладеного суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог і в частині стягнення\~інфляційних втрат в сумі 2\~293,45 грн. \~та трьох відсотків річних\~в сумі 1039,00 грн. за період з січня 2018 року по червень 2020 року. Розподіл судових витрат суд здійснює відповідно до положень ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved