Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.11.2013 року, про що у виконкомі Малоберезнянської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області зроблений актовий запис № 11. Від шлюбу мають малолітню доньку- Пастер [PERSON], [INFO]. Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позовні вимоги мотивує тим, що сімейне життя на протязі останніх двох років поступово погіршилося, так як вони мають різні погляди на життя, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин Сторони більше року не проживають разом. Відповідач за час спільного проживання постійно нехтував сімейними цінностями та не піклувався про позивачку та доньку. Зазначає, що вони вже тривалий час шлюбних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, тому збереження сімї є неможливим, існує лише формально, а тому просить шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак подала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити (а. с. 14). Відповідач [PERSON] до суду не зявився, причини неявки суд не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, а тому по справі необхідно постановити заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання (а.с. 15-16. 20-23). Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-ФМ №109741 сторони зареєстрували шлюб 16 листопада 2013 року у виконкомі Малоберезнянської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 11. У шлюбі у сторін народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 8). Відповідно до ч. 2\~ст. 104 Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1\~ст. 110 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2\~ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена\~Конституцією України\~охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Судом встановлено, що між сторонами припинилися шлюбні відносини, і сімя фактично перестала існувати, що дає для суду підстави вважати, що припинення шлюбних відносин між сторонами носить не тимчасовий, а постійний характер, що унеможливлює їх примирення. За таких обставин, у суду немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам одного з подружжя, а тому відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України такий шлюб розривається судом.

Outcome: approved