Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-08 00:00:00

Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 22 жовтня 2016 року. Дітей від шлюбу не мають. Позивачка, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, між ними часто виникали сварки, в ході яких відповідач міг застосувати до неї фізичну силу, що призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми один одному, подальше збереження шлюбу неможливе, просить суд шлюб розірвати, строк на примирення не надавати, прізвище після розірвання шлюбу залишити «[PERSON]». У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, позивачка пояснила, що з відповідачем близько 2 місяців разом не проживають. В період спільного проживання між ними постійно виникали сварки, відповідач знущався з неї як морально так і фізично. Після того, як дізнався про її намір розірвати шлюб, погрожував відвести її до психіатричної лікарні в м. Київ на лікування, вивозив у ліс в с. Геронимівку, Черкаського району, Черкаської області. Перебуваючи разом у готелі в м. Київ погрожував проломити голову її батькові, якщо вона залишить самостійно готель. Проживали вони у найманій оселі в м. Черкаси, з якої вона виїхала до своїх батьків, відповідач часто дома не ночував. З приводу неправомірних дій з боку відповідача щодо неї, вона зверталася до Головного управління Національної поліції, один раз - в період спільного проживання та шість разів коли проживали окремо. Почуттів у неї до відповідача не має, спільних дітей від шлюбу не має, розірвати шлюб у відділі ДРАЦС відповідач відмовляється. Просить суд позовні вимоги задовольнити, термін на примирення не надавати оскільки боїться відповідача та його вчинків. Відповідач у судовому засіданні пояснив, що відносини з позивачкою погіршилися через проблеми з веденням його бізнесу. Недоброзичливці, зокрема батьки позивачки, друзі почали налаштовувати її проти нього. Зазначив, що хоче зберегти сім'ю, у зв'язку з чим просить суд надати термін для примирення, але в той же час проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно актового запису № 393 від 22 жовтня 2016 року, сторони по справі зареєстрували шлюб у Придніпровському районному у місті Черкаси відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області. Спільних дітей від шлюбу не має. Відповідно до ч. 1 ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Посилання позивачки на те, що за період спільного проживання відповідач застосовував відносно неї неправомірні дії, зокрема вивозив її на декілька годин до лісу, мав намір відвести на лікування до психіатричної лікарні, не давав можливості спати по декілька днів, підтверджуються інформацією наданою Головним управлінням Національної поліції з приводу неодноразових звернень позивачки та її матері щодо неправомірних дій відповідача. Так, згідно інформації від Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 29 грудня 2017 року та 02 січня 2018 року, наданої позивачкою у судовому засіданні, від неї та [PERSON] зареєстровано шість звернень стосовно неправомірних дій [PERSON], а саме: 30 жовтня 2017 року, 31 жовтня 2017 року, 15 листопада 2017 року, 24 листопада 2017 року, 29 листопада 2017 року, 16 грудня 2017 року. У свою чергу відповідач у судовому засіданні не надав доказів, що спростовують пояснення позивачки та підтверджуючі їх документи. З урахуванням указаних доказів та пояснень позивачки щодо неправомірних дій відповідача відносно неї суд вважає, що надання строку на примирення буде суперечити моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Оскільки вільної згоди одного з подружжя, а саме позивачки, на продовження шлюбу не має, сторони як подружжя разом не проживають, суд не вправі примусово залишати їх у шлюбі, оскільки це суперечить засадам та принципам, на яких ґрунтується шлюб. На підставі наведеного та ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved