Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося з позовом в суд про стягнення з [PERSON] 21159,20 грн. заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 29.07.2013 року між ЗАТ «Акціонерно-комерційний банк «Капітал», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», і [PERSON] укладено кредитний договір №2004938886, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 19030 грн., а відповідач зобовязалася повернути банку вказані кредитні кошти до 29.07.2016 року, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом, в порядку та на умовах договору. 15.09.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» і ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю №б/н, згідно умов якого ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло на себе зобовязання за кредитним договором №2004938886 від 29.07.2013 року. Банк виконав свої зобовязання, видавши зазначену суму кредиту, проте, відповідач належним чином умов договору не виконує, і станом на 07.05.2015 року має заборгованість в сумі 21159,20 грн., з яких 16275,75 грн. заборгованість по тілу кредиту, 1,15 грн. заборгованості по нарахованим та не сплаченим процентах та 4882,30 грн. комісії. Суд ухвалив справу розглядати без участі представника позивача, який представив заяву, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглядати справу за його відсутності та проти заочного розгляду справи не заперечує (заява в матеріалах справи), що відповідає вимогам ст.158 ЦПК України. Відповідач, яка належним чином була повідомлена про час, день та місце розгляду, в судове засідання не зявилася, заяви про розгляд справи за її відсутності не подала, про причини своєї неявки суд не повідомила. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважав за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору чи вимог цього Кодексу, а згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Зі змісту ст.627 ЦК України вбачається, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Як встановлено судом, 29.07.2013 року між ЗАТ «Акціонерно-комерційний банк «Капітал», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», і [PERSON] укладено кредитний договір №2004938886, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 19030 грн. (а.с.4-10). Пунктом 1.4.1 договору передбачено, що позичальник зобовязаний повністю повернути банку суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобовязання встановлені кредитним договором не пізніше 29.07.2016 року. Відповідно до п.п. 1.4.3, 1.4.4 проценти за користування кредитом сплачуються щомісяця, одночасно з погашенням суми отриманого кредиту, виходячи із розміру процентної ставки, визначеної п.1.1 даного договору. За обслуговування кредиту позичальник щомісячно, одночасно з погашенням суми кредиту і процентами сплачує комісію, розмір якої зазначений в графіку платежів, що є невідємною частиною договору. Із матеріалів справи вбачається, що кредитор належним чином виконав свої зобовязання за вказаним договором надав позичальнику кредит у розмірі обумовленому договором, а саме: на споживчі цілі в сумі 15000 грн. і на придбання послуг продавців в розмірі 3780 грн. і 250 грн. (а.с. 17-22). У відповідності до ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. 15.09.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю №б/н, згідно умов якого ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» отримало право вимоги і стало кредитором за кредитними договорами, укладеними між ПАТ «ОТП Банк» і боржниками, в розмірі портфеля заборгованості (а.с.28-31, 33). [PERSON] з додатку до договору факторингу від 15.09.2014 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №2004938886 від 29.07.2013 року (а.с.32). [PERSON] ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як встановлено судом, та підтверджується розрахунком заборгованості, [PERSON] порушила взяті на себе, згідно кредитного договору №2004938886 від 29.07.2013 року, зобовязання, зокрема, станом на 07.05.2015 року має заборгованість в сумі 21159,20 грн., з яких 16275,75 грн. заборгованість по тілу кредиту, 1,15 грн. заборгованості по нарахованим та не сплаченим процентах та 4882,30 грн. комісії. Враховуючи викладене і беручи до уваги, що [PERSON] односторонньо порушила взяті на себе зобовязання за кредитним договором №2004938886 від 29.07.2013 року, то, відповідно до вимог ст.1050 ЦК України та умов кредитного договору, позикодавець вправі вимагати дострокового повернення кредиту. З матеріалів справи вбачається, що позичальнику [PERSON] було направлено повідомлення за вих. №200182596 від 20.09.2014 року про зміну кредитора за договором №2004938886 від 29.07.2013 року на підставі договору факторингу від 15.09.2014 року, з вимогою про оплату заборгованості за кредитним договором (а.с.26, 27), проте така залишена без реагування. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. [PERSON] ст.212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Виходячи з наведеного та враховуючи, що [PERSON] в добровільному порядку взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконує, суд вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача вказану суму заборгованості за кредитним договором №2004938886 від 29.07.2013 року. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача 243,60 грн. судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви (а.с.3).

Outcome: approved