Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Берег Жилсервіс» звернулось з позовом до суду, з вимогами стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 10297 гривень 36 копійок, 545 гривень 17 копійок - інфляційних витрат, 3% річних в розмірі 83 гривень 95 копійок, а також пеню в сумі 396 гривень 83 копійок, посилаючись на те, що, відповідач, яка є власником квартири [ADDRESS], отримує комунальні послуги, послуги з утримання будинку та прибудинкової території, проте не сплачує їх вартість, унаслідок чого виникла заборгованість з 2007 року, яка станом на 30 червня 2014 року складає 10 297 гривень 36 копійок, й яка підлягає стягненню на користь позивача з урахуванням інфляційних витрат та 3% річних за несвоєчасне виконання зобов'язань. Позивач та його представник підтримали позов та просили його задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. Крім того, судом встановлено, що Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 липня 2015 року було скасовано рішення Київського районного суду міста Одеси від 09 грудня 2014 року яким позовні вимоги було задоволено, та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 19 лютого 2015 року, якою рішення суду першої інстанції залишено без змін. Підставою скасування вказаних судових рішень стало те, що під час розгляду справи суди не перевірили доводів відповідача, не зясували за який період і на яких підставах відповідачу надавались житлово-комунальні послуги та в якому обсязі, унаслідок чого не визначились з дійсним розміром заборгованості по оплаті таких послуг й обсягом відповідальності відповідача. Крім того, не було досліджено той факт, що [PERSON] стала споживачем житлово-комунальних послуг 16 травня 2011 року, з моменту підписання акту прийому-передачі квартири, тобто відповідач стала споживачем житлово-комунальних послуг саме з моменту юридичного оформлення передачі квартири у користування, й не надано належної оцінки рішенню Одеської міської ради № 2812-VI від 19 лютого 2013 року про призначення ТОВ «Берег Жилсервіс» балансоутримувачем будинку. Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, надавши оцінку та перевіривши обставини на які звернув увагу ВССУ, як на підставу скасування рішень першої та апеляційної інстанції, зясувавши наявні обставини судом встановлено наступне. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності від 04 квітня 2012 року (т.1, а.с.29). 22 квітня 2005 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Берег-Трейд» та [PERSON] було укладено договір про дольову участь у будівництві житла, за яким сторони домовились, що ТОВ «Берег-Трейд» здійснює будівництво будинку № 36-Б по вулиці Чернігівській у місті Одесі (будівельна адреса будинку, по завершенню будівництва будинок отримав поштову адресу: м.Одеса, вул.Чернігівська, буд.9-в) (т.1, а.с.43-45). За договором про надання комунальних послуг, послуг з утримання будинку та прибудинкової території № 111 від 01 листопада 2007 року ТОВ «Берег Жилсервіс» та [PERSON] домовились, що ТОВ «Берег Жилсервіс» надає, а [PERSON] приймає та своєчасно сплачує комунальні послуги, послуги з утримання будинку та прибудинкової території по встановленими тарифам, а саме послуги з: утримання будинку та прибудинкової території, водопровід, каналізація, опалення, гаряче водопостачання (т.1, а.с.33-34). Протоколом загальних зборів власників (інвесторів) приміщень будинку № 36-Б, по вул.Чернігівській в м.Одесі від 20 листопада 2007 року прийнято рішення, зокрема, передати ТОВ «Берег Жилсервіс» функції з управління будинком, та визначити ТОВ «Берег Жилсервіс» як виконавця житлово-комунальних послуг (т.1, а.с.21). За договором на управління та обслуговування житлового будинку та прибудинкової території від 23 листопада 2007 року укладеним між співвласниками будинку № 36-Б по вулиці Чернігівській у місті Одесі, Товариством з обмеженою відповідальністю «Берег-Трейд» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Берег Жилсервіс» сторони домовились, що ТОВ «Берег Жилсервіс» приймає функції з управління будинком та наданню житлово-комунальних послуг (т.1, а.с.15-16). Згідно Статуту ТОВ «БЕРЕГ ЖИЛСЕРВІС» є житлово-експлуатаційною організацією, основною метою діяльності якої є організаційне забезпечення поточного утримання, ремонту та благоустрою житлового фонду (т.1, а.с.12-13). Дійсно, згідно рішення Одеської міської ради № 2812-VI від 19 лютого 2013 року, ТОВ «Берег Жилсервіс» було визначено балансоутримувачем жилого будинку № 9-в по вулиці Чернігівській у місті Одесі та доручено КП «Капітальне будівництво міста Одеси» передати на баланс ТОВ «Берег Жилсервіс» жилий будинок, розташований за адресою: м. Одеса, вул. Чернігівська, 9-В (т.1, а.с.14). Однак в судовому засіданні встановлено, що до визнання позивача балансоутримувачем багатоквартирного житлового будинку № 9-В по вул.Чернігівська у м.Одесі, відповідно до рішення Одеської міської ради №2812-VI від 19 лютого 2013 року (т.1, а.с.14), ТОВ «Берег Жилсервіс» надавав функції по управлінню будинком та наданню житлово-комунальних послуг відповідно до договору від 23 листопада 2007 року та Статуту ТОВ «Берег Жилсервіс». Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг відносяться, зокрема, послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо). Згідно зі ст. 14 зазначеного Закону ціни/тарифи на комунальні послуги формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Відповідно до договору на постачання та транспортування природного газу підприємствам, які відпускають теплову енергію для потреб населення, бюджетних установ та організацій від 01 березня 2007 року, укладеного між ВАТ «Одесагаз» та ТОВ «Берег Жилсервіс» сторони обумовили про постачання та транспортування природного газу для виробництва теплової енергії для потреб будинку № 36-Б по вул.Чернігівська у м.Одесі (т.1, а.с.120-123). Відповідно до договору на постачання та транспортування природного газу підприємствам, які відпускають теплову енергію для потреб населення, бюджетних установ та організацій від 01 грудня 2008 року, укладеного між ВАТ «Одесагаз» та ТОВ «Берег Жилсервіс» та ТОВ «Берег-Трейд» сторони обумовили про постачання та транспортування природного газу для виробництва теплової енергії для потреб вищеназваного будинку (т.1, а.с.18). Відповідно до договору поруки від 21 січня 2009 року ТОВ «Берег Жилсервіс» поручається перед ВАТ «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» за виконання зобовязань ТОВ «Берег Трейд» щодо розрахунків за спожиту активну електроенергію, реактивну електроенергію та сплати всіх штрафних санкцій по основному договору про постачання електроенергії № 2523 від 22 жовтня 2007 року, укладеному між ВАТ «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» та ТОВ «Берег Трейд» (т.1, а.с.124). В подальшому, договором про постачання електричної енергії № 9261 с/с 65 від 22 вересня 2010 року, укладеним між ВАТ Енергопостачальною компанією «Одесаобленерго» та ТОВ «Берег Жилсервіс», сторони обумовили, що ВАТ Енергопостачальною компанією «Одесаобленерго» продає електричну енергію ТОВ «Берег Жилсервіс» для забезпечення вищеназваного будинку (т. 1, а.с. 17). 16 травня 2011 року, на виконання умов договору від 22 квітня 2005 року, на підставі акта прийму-передачі, [PERSON] була передана квартира [ADDRESS] (т. 1, а.с. 46). Однак, фактично [PERSON] почала мешкати в зазначеній квартирі та користуватися житлово-комунальними послугами з серпня 2007 року, про що також надали пояснення свідки допитані судовому засіданні. Свідок [PERSON] голова ревізійної комісії та свідок [PERSON] голова домового комітету (мешканці квартир в будинку № 9-в по вулиці Чернігівській у місті Одесі), в судовому засіданні пояснили, що будинок № 9-в по вулиці Чернігівській у місті Одесі хоча й не був введений в експлуатацію, однак фактично мешканці заселилися в 2007 році. Житлово-комунальні послуги мешканці отримували від ТОВ «Берег Жилсервіс» та сплачували за їх використання, згідно встановлених лічильників, на користь ТОВ «Берег Жилсервіс». Свідок [PERSON] крім того зазначив, що він фактично вселився до будинку в серпні 2007 року, а відповідач по справі ще раніше. Актами про фактичне проживання громадян у квартирі від 10 квітня 2014 року, від 30 грудня 2012 року, від 30 грудня 2013 року, від 30 грудня 2011 року, від 30 грудня 2010 року, від 30 грудня 2009 року, від 30 грудня 2008 року мешканці будинку № 9-в по вулиці Чернігівській у місті Одесі підтвердили, що [PERSON] постійно проживає за адресою: [INFO] (т.1, а.с.35, 72-73). Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотриманням умов його виконання згідно з типовим договором. Положеннями ч. 1, п. 4 ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» виробник, тобто суб'єкт господарювання, який виробляє або створює житлово-комунальні послуги, має право вимагати своєчасної і в повному обсязі оплати наданих послуг від виконавців. Відповідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Так, відповідно до оборотно-сальдової відомості по рахунку № 671, квартири [ADDRESS], належної [PERSON] заборгованість відповідача за нараховані житлово-комунальні послуги, за період з 01 грудня 2007 року по 31 грудня 2012 року, складає 20344 гривень 13 копійок (т.1, а.с.26-27). Отже, ТОВ «Берег Жилсервіс» почало надавати мешканцям будинку № 9-В по вулиці Чернігівській в місті Одесі житлово-комунальні послуги та нараховувати вартість за надані послуги, відповідно до встановлених лічильників, починаючи з 01 грудня 2007 року, тобто після початку дії договору на управління та обслуговування житлового будинку та прибудинкової території від 23 листопада 2007 року, укладеного між ТОВ «Берег Жилсервіс» та співвласниками будинку № 36-Б по вулиці Чернігівській у місті Одесі і Товариством з обмеженою відповідальністю «Берег-Трейд». Факт надання ТОВ «Берег Жилсервіс» послуг мешканцям будинку № 9-В по вулиці Чернігівській в місті Одесі, в тому числі [PERSON] також підтверджується виписками по рахунку (т.1 а.с.225-239) та реєстром документів по рахунку ТОВ «Берег Жилсервіс» (т.2, а.с.3-12). Отже, посилання представника відповідача на неможливість стягнення з [PERSON] заборгованості за нараховані житлово-комунальні послуги за нікчемним правочином не відповідають дійсності, так як ТОВ «Берег Жилсервіс» надавав функції по управлінню будинком та наданню житлово-комунальних послуг відповідно до договору від 23 листопада 2007 року та Статуту ТОВ «Берег Жилсервіс», а комунальні послуги відповідачу, відповідно до договору про надання комунальних послуг, послуг з утримання будинку та прибудинкової території № 111 від 01 листопада 2007 року, в період після 23 листопада 2007 року. Згідно оборотно-сальдових відомостей по рахункам № 671 та № 361, квартири [ADDRESS], належної [PERSON] заборгованість відповідача за нараховані житлово-комунальні послуги, за період саме з 01 грудня 2007 року по 30 травня 2014 року, складає 10 297 гривень 36 копійок (т.1, а.с.28). В розрахунковій книжці по розрахункам за квартплату і комунальні послуги [PERSON] присутні квитанції від 19 грудня 2007 року, від 30 січня 2008 року, від 08 травня 2007 року, від 07 травня 2008 року, від 26 листопада 2008 року, від 07 квітня 2009 року, від 22 квітня 2009 року, від 05 лютого 2010 року (т. 1, а.с. 125-166). Тобто, обставини на які посилається відповідач, стосовно періоду визнання обовязку сплати житлово-комунальних послуг з 2011 року по 2014 рік спростовуються матеріалами справи. Суд вважає, що саме за відсутності договору про надання комунальних послуг, послуг з утримання будинку та прибудинкової території № 111 від 01 листопада 2007 року, укладеного між ТОВ «Берег Жилсервис» і [PERSON], та договору на управління та обслуговування житлового будинку та прибудинкової території від 23 листопада 2007 року, укладеного між ТОВ «Берег Жилсервіс» та співвласниками будинку № 36-Б по вулиці Чернігівській у місті Одесі і Товариством з обмеженою відповідальністю «Берег-Трейд», [PERSON] стала би споживачем послуг саме з 16 травня 2011 року після підписання акту прийому-передачі квартири. Тобто, за відсутності зазначених договорів відповідач не мала би жодних договірних зобовязань по сплаті комунальних платежів. В свої поясненнях мешканці будинку № 9-В по вулиці Чернігівській в місті Одесі зазначають, що будинок знаходиться на обслуговуванні ТОВ «Берег Жилсервіс» саме з кінця 2007 року. Мешканці вказують, що в них відсутні нарікання до роботи обслуговуючої організації будинку. Житлово-комунальні послуги надаються своєчасно та в повному обсязі (т.1, а.с.204). Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою ст. 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1. ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (належне виконання). Як встановлено в судовому засіданні, позивач виконує свої зобовязання, надаючи відповідачу відповідні житлово-комунальні послуги. Проте відповідач порушує свої зобовязання та не здійснює оплату за надані позивачем послуги, що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем. У звязку з чим у відповідача виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 10 297 гривень 36 копійок за період з 01 грудня 2007 року по 30 травня 2014 року (т. 2, а.с. 18-22). Відносини, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між виробниками та споживачами, а також їхні права та обов'язки визначені в Законі «Про житлово-комунальні послуги», яким передбачається відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені. У той же час загальні правила виконання зобов'язань, встановлені статтею 526 ЦК, припускають, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства. При цьому зобов'язання є правовідносинами, в якому боржник зобов'язаний вчинити на користь кредитора певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За договором про надання послуг (статті 901 і 903 ЦК України) виконавець зобов'язується за завданням замовника надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. У разі якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, встановлені договором. Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора згідно з цивільно-правового договору є грошовим зобов'язанням. Виходячи з цього, правовідносини, в яких замовник зобов'язаний оплатити надану послугу, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання комунальних послуг, є грошовим зобов'язанням. Таким чином, серед інших прав і обов'язків сторін на боржника покладено цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якій кореспондує право вимоги кредитора про оплату наданих послуг. Враховуючи той факт, що до подібних правовідносин застосовані цивільно-правові норми щодо застосування цивільної відповідальності за невиконання грошових зобов'язань, до таких правовідносин застосовується і норма статті 625 ЦК, що встановлює обов'язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних. Застосування статті 20 Закону «Про житлово-комунальні послуги» щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, встановлених статтею 625 ЦК. Ще одним підтвердженням правомірності стягнення інфляційних нарахувань з споживача, прострочив оплату комунальних послуг, є норми статті 96 ГПК, згідно з якими однією з вимог, за якими може бути видано судовий наказ, є вимога про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції і 3% річних, нарахованих на суму заборгованості. Правовими наслідками прострочення споживачем комунальних послуг виконання грошового зобов'язання можуть бути і сплата пені, і - на вимогу виконавця - сплата суми втрат від інфляції, і 3% річних. Так, норма статті 20 Законі «Про житлово-комунальні послуги» щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, встановлених статтею 625 ЦК. Згідно з п.6.2 Договору про надання комунальних послуг, послуг з утримання будинку та прибудинкової території № 111 від 01 листопада 2007 року, укладеного між ТОВ «Берег Жилсервис» і [PERSON], та який фактично почав виконуватись 01 грудня 2007 року, споживач несе відповідальність за несвоєчасне внесення платежів за послуги шляхом оплати пені (у разі несвоєчасної оплати споживачем послуг заборгованість виплачується з урахуванням індексу інфляції). Отже, вимоги про стягнення інфляційних витрат в розмірі 545 гривень 17 копійок, 3% річних в розмірі 83 гривень 95 копійок, та пені в сумі 396 гривень 83 копійок, відповідно до розрахунку, є доведеними (т.1 а.с.30-32). З урахуванням викладеного суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Берег Жилсервіс» до [PERSON] про стягнення боргу підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved