Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

ТОВ «Інтеркеш Україна» звернулося до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] суми боргу в розмірі 33\~293 грн. 75 коп. за договором кредиту № 7-8638 від 09.11.2016 року, судові витрати в розмірі 2\~062 грн. 00 коп. Свої вимоги мотивує тим, що 09.11.2016 року між ТОВ «Інтеркеш Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 7-8638, згідно якого остання отримала кредитні кошти в розмірі 2 500 грн., зі сплатою 1,75 % за кожен день від суми кредиту. Факт отримання відповідачкою грошових коштів підтверджується її підписом на кредитному договорі та видатковому касовому ордері від 09.11.2016 року. Однак відповідачка свої зобовязання не виконала, станом на 06.02.2018 року, заборгованість відповідачки по кредитному договору № 7-8638 від 09.11.2016 року становить 33293 грн. 75 коп., з яких: борг по тілу кредиту - 2500 грн. 00 коп., сума відсотків 19 818 грн.75 коп., нарахована пеня 10\~975 грн. 00 коп. Позивач просить стягнути з відповідачки суму боргу, яку остання у добровільному порядку не бажає сплатити. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просить позов задовольнити з підстав наведених у позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання не зявилася, повідомлялася належним чином. Беручи до уваги клопотання представника позивача, суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог частини 4 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 280 цього Кодексу. Вивчивши матеріали справи та перевіривши їх наявними у справі доказами, суд приходить слідуючого висновку Судом встановлено, 09.11.2016 року між ТОВ «Інтеркеш Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 7-8638, згідно якого остання отримала кредитні кошти в розмірі 2 500 грн., зі сплатою 1,75 % за кожен день користування коштами. Внаслідок неналежного виконання останньою взятих на себе зобовязань за договором, станом на 06.02.2018 року виникла сума боргу в розмірі 33 293 грн. 75 коп., з яких: борг по тілу кредиту 2 500 грн. 00 коп., сума відсотків 19 818 грн.75 коп., нарахована пеня 10\~975 грн. 00 грн., що стверджується наявними в матеріалах справи кредитним договором від 09.11.2016 року № 7-8638 (а.с.11), видатковим касовим ордером від 09.11.2016 року (а.с.12). Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. При цьому боржник зобовязаний виконати свій обовязок. У відповідності до ст.ст.610, 611, 612 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. На підставі ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позивач виконав свої зобовязання перед відповідачем, а останній належним чином не виконав умови договору кредиту № 7-8638 від 09 листопада 2016 року, а тому позовні вимоги позивача є підставними і підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати.

Outcome: approved