Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компарекс Україна» (далі по тексту - позивач) звернулось до суду із позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач 1), [PERSON] (далі по тексту - відповідач 2), Товариства з обмеженою відповідальністю «Асканія Груп» (далі по тексту - відповідач 3), Товариства з обмеженою відповідальністю «Асканія-Трейдінг» (далі по тексту - відповідач 4), Товариства з обмеженою відповідальністю «Амара» (далі по тексту - відповідач 5), Товариства з обмеженою відповідальністю «Барта» (далі по тексту - відповідач 6), Товариства з обмеженою відповідальністю «Надлер» (далі по тексту - відповідач 7), Публічного акціонерного товариства «Банк Національний кредит» (далі по тексту - відповідач 8), відповідно до якого просив покласти відповідальність за зобов'язаннями відповідача 8 на відповідача 2 (керівника відповідача 8) на момент визнання банку неплатоспроможним, покласти відповідальність за зобов'язаннями відповідача 8 перед позивачем на власників істотної участі відповідача 8, а саме - відповідача 1, відповідача 3, відповідача 4, відповідача 5, відповідача 6, відповідача 7 та стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача 5 767 673, 33 грн. та витрати по сплаті судового збору. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.12.2014 між позивачем та відповідачем 8 укладено договір № 106829 банківського рахунку (тарифний пакет «Тар.план для юр. осіб в гривні компромісний варіант 3»), відповідно до умов якого відповідач 8 зобов'язався відкрити клієнту поточний рахунок [NUMBER] для здійснення операцій як в національній, так і в іноземній валюті та надавати послуги з розрахунково-касового обслуговування. 08.12.2014 між цими ж сторонами укладено договір № 106829-1 на обслуговування банківського рахунку за допомогою системи «БНК Клієнт-Банк», відповідно до умов якого відповідач 8 прийняв на себе зобов'язання за допомогою вказаної вище системи через мережу Інтернет здійснювати віддалене розрахункове та формаційне обслуговування по рахунку/рахунках клієнта на умовах, визначених цим договором, а клієнт зобов'язується сплачувати вартість послуг банку. 08.12.2014 між відповідачем 8 та позивачем було укладено договір № DU1297/2014-1 банківського вкладу (вклад на вимогу «вільні кошти»). На сьогоднішній день на поточному рахунку позивача перебувають грошові кошти в розмірі 5 288 386, 06 грн., якими останній позбавлений можливості користуватись, так як система «БНК Клієнт-Банк» не працює. Крім того, на вказаному рахунку перебувають кошти в розмірі 22 400,53 долари США, які 26.05.2015 не були списані на користь контрагента позивача та якими останній теж позбавлений можливості користуватись. З метою врегулювання спору мирним шляхом позивач 04.08.2015 звернувся до Голови Правління відповідача 8 та власника істотної участі - відповідача 1 із заявами про вжиття заходів щодо зарахування коштів власником яким є позивач. разом з тим, вказані заяви були залишені відповідачем 1 поза увагою. 05.06.2015 постановою Правління НБУ відповідача 8 було віднесено до категорії неплатоспроможних, а з 08.06.2015 по 07.09.2015 включно Фондом гарантування вкладів фізичних осіб запроваджено тимчасову адміністрацію. Враховуючи вище викладене, та ту обставину, що відповідачі 1-7 є пов'язаними з Банком особами, тому у відповідності до Закону України «Про банки та банківську діяльність» несуть відповідальність перед позивачем за неможливість розпоряджатись власними коштами, які містяться на рахунку в Банку. На момент звернення позивача із позовом до суду заборгованість відповідача 8 перед позивачем становить 22 400, 53 доларів США, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ 479 287, 27 грн. та 5 288 386, 06 грн., а всього 5 767 673, 33 грн. враховуючи вище викладене, позивач звернувся до суду із вказаним позовом. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити. Відповідач 1 про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, в судове засідання не з'явився, поважності причин неявки до суду не повідомив, заперечення на позов не подавав. Відповідач 2 про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, в судове засідання не з'явився, поважності причин неявки до суду не повідомив, заперечення на позов не подавав. Відповідач 3 про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, в судове засідання не з'явився, поважності причин неявки до суду не повідомив, заперечення на позов не подавав. Представник відповідача 4 в судовому засіданні заперечував проти позову, просив відмовити в його задоволенні з тих підстав, що вимоги позивача є незаконними та необґрунтованими. Представник відповідача 5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з тих підстав, що вимоги позивача є незаконними та необґрунтованими. Позивачем не надано доказів того, що у відповідача 5 виник обов'язок щодо сплати позивачу грошових коштів за укладеними між позивачем та відповідачем 8 договорами та що відповідач 5 будь-якими своїми діями були неправомірними. Крім того, позивачем не зазначено, які саме винні дії чи бездіяльність відповідача 5 призвели до завдання Банку шкоди. Крім того, ст. 58 Закону України «Про банки та банківську діяльність» передбачена відповідальність за завдання шкоди банку, а не відшкодування шкоди клієнтам банку. До того ж з 08.06.2015 всі управлінські функції банку має Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб і відповідач 5 як пов'язана з банком особа не має жодного впливу на управління поточною діяльністю банку. Тому, відповідач 5 є неналежним відповідачем. Відповідач 6 про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, в судове засідання не з'явився, поважності причин неявки до суду не повідомив, заперечення на позов не подавав. Відповідач 7 про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, в судове засідання не з'явився, поважності причин неявки до суду не повідомив, заперечення на позов не подавав. Представник відповідача 8 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог в частині щодо стягнення з останнього витрат по сплаті судового збору, оскільки в Банку запроваджена ліквідаційна процедура, позивачем 16.09.2015 було заявлено свої кредиторські вимоги до Банку, останнього було включено до реєстру акцептованих вимог кредиторів, вимоги позивача повинні бути задоволені та погашені в порядку, передбаченому ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Права позивача порушені не були, тому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову у зв'язку з його необґрунтованістю та та безпідставністю. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників позивача та відповідачів, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем 8 05.12.2014 укладено Договір № 106829 банківського рахунку (тарифний пакет «Тар.план для юр.осіб в гривні Компромісний варіант 3»), відповідно до умов якого Банк зобов'язався відкрити позивачу поточний рахунок [NUMBER], на якому здійснюються операції як в національній, так і в іноземній валюті та надавати послуги з розрахунково-касового обслуговування (п. 1.1. Договору, а.с. 59-60). 08.12.2014 між відповідачем 8 та позивачем укладено Договір № 106829-1 на обслуговування банківського рахунку за допомогою Системи «БНК Клієнт-Банк», відповідно до умов якого Банк приймає на себе зобов'язання за допомогою Системи «БНК Клієнт-Банк» через мережу Internet здійснювати віддалене розрахункове (в національній, іноземній валюті) та інформаційне обслуговування по рахунках Клієнта на умовах, визначених цим Договором, а Клієнт зобов'язується сплачувати вартість послуг Банку згідно з чинними на момент надання послуг Тарифами (п. 1.1. Договору, а.с. 61-64). 08.12.2014 між Банком та позивачем було укладено Договір DU1297/2014-1 банківського вкладу (Вклад на вимогу «Вільні кошти»), відповідно до умов якого Банк відкриває Вкладнику Депозитний рахунок [NUMBER], а Вкладник вносить на цей рахунок грошові кошти в валюті Гривня, на умовах, визначених цим Договором та Правилами обслуговування строкових вкладних (депозитних) рахунків суб'єктів господарювання та нерезидентів-інвесторів, відкритих в ПАТ «Банк Національні інвестиції» (п. 1.1. Договору, а.с. 65-67). Позивач зазначає, що відповідачем 8 не виконуються умови вище вказаних договорів. На момент звернення позивача із позовом до суду заборгованість відповідача 8 перед позивачем становить 22 400, 53 доларів США, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ 479 287, 27 грн. та 5 288 386, 06 грн., а всього 5 767 673, 33 грн. У зв'язку з цим позивач звертався до відповідача 8 з вимогами щодо належного виконання зобов'язань за вказаними договорами (заява вих. № 228 від 03.08.15, заява за вих. №229 від 03.08.15). Оскільки вказані вимоги були залишені відповідачем поза увагою, а тому позивач просить покласти відповідальність за зобов'язаннями відповідача 8 на відповідачів 1-7 як пов'язаних з банком осіб та стягнути з останніх заборгованість, що виникла у відповідача 8 перед позивачем. Відповідно до ч. 5, 6 ст. 58 Закону України «Про банки і банківську діяльність», пов'язана з банком особа за порушення вимог законодавства, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку України, здійснення ризикових операцій, які загрожують інтересам вкладників чи інших кредиторів банку, або доведення банку до неплатоспроможності несе цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність. Пов'язана з банком особа, дії або бездіяльність якої призвели до завдання банку шкоди з її вини, несе відповідальність своїм майном. Якщо внаслідок дій або бездіяльності пов'язаної з банком особи банку завдано шкоди, а інша пов'язана з банком особа внаслідок таких дій або бездіяльності прямо або опосередковано отримала майнову вигоду, такі особи несуть солідарну відповідальність за завдану банку шкоду. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 52 цього ж Закону, пов'язаними з банком особами є, зокрема, контролери банку, особи, які мають істотну участь у банку, та особи, через яких ці особи здійснюють опосередковане володіння істотною участю у банку, керівники банку, керівник служби внутрішнього аудиту, керівники та члени комітетів банку. Положеннями ст. 2 Закону визначено, що істотною участю є пряме та/або опосередковане володіння однією особою самостійно чи спільно з іншими особами 10 і більше відсотками статутного капіталу та/або права голосу акцій, паїв юридичної особи або незалежна від формального володіння можливість значного впливу на управління чи діяльність юридичної особи. Особа визнається власником опосередкованої істотної участі незалежно від того, чи здійснює така особа контроль прямого власника участі в юридичній особі або контроль будь-якої іншої особи в ланцюгу володіння корпоративними правами такої юридичної особи. Контролер - фізична або юридична особа, щодо якої не існує контролерів - фізичних осіб та яка має можливість здійснювати вирішальний вплив на управління або діяльність юридичної особи шляхом прямого та/або опосередкованого володіння самостійно або спільно з іншими особами часткою в юридичній особі, що відповідає еквіваленту 50 чи більше відсотків статутного капіталу та/або голосів юридичної особи, або незалежно від формального володіння здійснювати такий вплив на основі угоди чи будь-яким іншим чином. Статтею 42 Закону визначено, що керівниками банку є голова, його заступники та члени ради банку, голова, його заступники та члени правління банку, головний бухгалтер, його заступники, керівники відокремлених підрозділів банку. Судом встановлено, що відповідачі 1-7 є пов'язаними з банком особами, оскільки як вбачається з Відомостей про остаточних ключових учасників у структурі власності банку станом на 08.03.2015, відповідач 1 [PERSON] є власником істотної участі в банку, [PERSON] на момент надання вказаних відомостей був Головою Правління банку, ТОВ «Асканія Груп», ТОВ «Асканія-Трейдінг», ТОВ «Амара», ТОВ «Барта», ТОВ «Надлер» - контролери (а.с. 87-89). Разом з тим, 08.06.2015 рішенням № 114 виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у відповідача 8 запроваджено тимчасову адміністрацію. Відповідно до п. 1,3 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку. Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертався саме під час тимчасової адміністрації (а.с. 74-85). 28.08.2015 на підставі постанови Правління НБУ від 28.08.2015р. № 563 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №159 про початок процедури ліквідації вказаного банку та призначено Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Паламарчука Віталія Віталійовича (а.с. 130). Ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства (п.6 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»). Порядок здійснення ліквідаційної процедури врегульований положеннями глави 16 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та розділу 8 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Відповідно до ст.77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», Національний банк України приймає рішення про відкликання у банку банківської ліцензії та ліквідацію банку за пропозицією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб протягом п'яти днів з дня отримання такої пропозиції Фонду. Національний банк України не пізніше дня, наступного за днем прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, повідомляє про це банк та надсилає рішення до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у день отримання рішення Національного банку України про ліквідацію банку набуває прав ліквідатора банку та розпочинає процедуру його ліквідації відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». З дня призначення уповноваженої особи Фонду припиняються всі повноваження органів управління банку. Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється. Керівники банку звільняються з роботи у зв'язку з ліквідацією банку, банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси, строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав (ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»). Згідно статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено повноваження уповноваженої особи Фонду, зокрема, відповідно до пункту 4 частини 1 вказаної статті, уповноважена особа Фонду з дня свого призначення здійснює такі повноваження: складає реєстр акцептованих вимог кредиторів та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів. Статтею 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що кредитор банку - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань. Тому, враховуючи прийняте Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішення про ліквідацію ПАТ «Банк національні інвестиції», задоволення вимог кредиторів банку здійснюється виключно в межах процедури ліквідації банку та у порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся з вказаним позовом після запровадження процедури ліквідації у відповідача 8. Також суд звертає увагу на те, що законодавством не передбачена автоматична відповідальність пов'язаних з банком осіб за зобов'язаннями банку у випадку визнання його неплатоспроможним. Доказів на підтвердження тієї обставини, що саме з вини відповідачів Банк було визнано неплатоспроможним позивачем не надано. Умовами укладених між позивачем та відповідачем 8 договорів не передбачено, що пов'язані з Банком особи мають нести відповідальність в разі невиконання банком своїх зобов'язань. Враховуючи все вище викладене та ту обставину, що позивачем самостійно обрано вказаний спосіб захисту своїх прав, враховуючи той факт, що в ПАТ «Банк Національні інвестиції» на момент звернення з вказаним позовом до суду запроваджено ліквідаційну процедуру, а також ту обставину, що чинним законодавством України не передбачена автоматична відповідальність пов'язаних з банком осіб за зобов'язаннями банку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Додатково суд роз'яснює, що частиною 5 ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд або уповноважена особа Фонду у разі, якщо оціночна вартість ліквідаційної маси банку, затвердженої Фондом, є меншою за вимоги кредиторів, які включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, звертається до пов'язаної з банком особи, дії або бездіяльність якої призвели до завдання банку з її вини шкоди, та пов'язаної з банком особи, яка внаслідок таких дій або бездіяльності прямо або опосередковано отримала майнову вигоду, з вимогою про відшкодування шкоди, завданої банку. У разі отримання Фондом відмови у задоволенні таких вимог або невиконання вимоги у строк, установлений Фондом, Фонд звертається з такими вимогами до суду. Враховуючи вище викладене, вищевказана норма закону надає право на звернення до суду лише Фонду або уповноваженій особі Фонду в разі отримання Фондом гарантування вкладів фізичних осіб відмови пов'язаної з банком особи ( в т.ч. власника істотної участі) у добровільному задоволенні відповідної вимоги або невиконання такої вимоги у встановлений строк. В даному випадку з позовними вимогами звернувся клієнт Банку, право якого на звернення до суду з такими вимогами частиною 5 ст. 52 Закону України частину 5 статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не передбачено. Крім того, не підлягають задоволенню вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 8 витрат по сплаті судового збору, оскільки відповідно до викладених норм, з дня призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Національні інвестиції» до вказаної особи переходять повноваження органів управління Банку, зокрема, складання реєстру акцептованих вимог кредиторів та здійснення заходів щодо задоволення вимог кредиторів, а відповідач 8 є неналежним відповідачем по справі. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed