Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-13 00:00:00

ТОВ «НОР-ЕСТ АГРО» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, 3% річних та інфляційних втрат у зв`язку із простроченням, неналежним та несвоєчасним виконанням грошового зобов`язання щодо оплати вартості поставленого товару. Позовні вимоги позивач обґрунтувував тим, що протягом травня 2019 року ДП «ТЕТІЇВСЬКА АГРОПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ», правонаступником якого згідно офіційних документів та доданих до даної заяви, є ТОВ «НОР-ЕСТ АГРО» як «Продавцем/Постачальником», було поставлено [PERSON] мінеральні добрива та насіння с/г культур на загальну суму 27 009 грн. 97 коп. Факт підтвердження поставки та отримання Товару підтверджується видатковою накладною № 2768 від 29.05.2019 року на суму 21 699,97 грн. та видатковою накладною № 2769 від 29.05.2019 року на суму 5 310,00 грн. ТОВ «HOP-ЕСТ АГРО» виконало свої обов`язки щодо строків поставки, кількості та якості поставленого товару у повному обсязі. Претензій щодо якості чи кількості поставленого товару від [PERSON] не надходило. За умови існування, підтвердження належним чином та встановлення факту передання товару на підставі видаткових накладних, має місце укладення правочинів із поставки, до яких застосовуються загальні положення про купівлю-продаж. Відповідач належним чином, своєчасно та в повному обсязі не виконав взяті на себе зобов`язання щодо проведення розрахунків у строки, визначені статтею 692 ЦК України. У зв`язку із цим, станом на 06 жовтня 2020 року заборгованість [PERSON] перед ТОВ «HOP-ЕСТ АГРО» за поставлений товар на підставі та згідно видаткової накладної № 2768 від 29 травня 2019 року та видаткової накладної № 2769 від 29 травня 2019 року складає 27 009 (двадцять сім тисяч дев`ять) гривень 97 копійок. У зв`язку з чим, позивач звернувся до суду та просить стягнути із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «HOP-ЕСТ АГРО» - 27 009, 97 грн. заборгованості; 1 091, 74 грн. - 3% річних, 902,63 грн. інфляційних втрат, а також витрати, пов`язані з сплатою судового збору у розмірі 2 102,00 грн. Ухвалою судді від 05.11.2020 у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Станом на 14 січня 2021 року відзив на позовну заяву не надходив. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно ч.ч.1,2 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Судом встановлено, що між ДП «ТЕТІЇВСЬКА АГРОПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ», правонаступником якого згідно офіційних документів (спеціальний витяг із ЄДРПОУ із офіційного веб-сайту Міністерства юстиції України) є позивач по справі - ТОВ «НОР-ЕСТ АГРО», як продавцем/постачальником та відповідачем [PERSON] в травні місяці 2019 року укладено усний договір купівлі-продажу та надання послуг, предметом якого були мінеральні добрива та насіння с/г культур. Відповідно до умов даного договору, позивач зобов`язався поставити відповідачу мінеральні добрива та насіння с/г культур за місцем його знаходження, а останній зобов`язався оплатити їх вартість та наданих послуг. Відповідно до копії видаткової накладної № 2768 від 29.05.2019р.: постачальник: ДП «ТЕТІЇВСЬКА АГРОПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ», покупець: [PERSON] , товар: насіння кукурудзи Торрано, Імпорт; кількість 7міш., ціна без ПДВ 2583,33, сума без ПДВ 18083,31, всього з ПДВ: 21688,97 грн., накладна містить відтиск печатки та підпис регіонального директора [PERSON] . Відповідно до копії видаткової накладної № 2769 від 29.05.2019р.: постачальник: ДП «ТЕТІЇВСЬКА АГРОПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ», покупець: [PERSON] , товар: органо-мінеральне добриво, 25л; кількість 50л, ціна без ПДВ 88,50, сума без ПДВ 4425,00, всього з ПДВ: 5310,00 грн., накладна містить відтиск печатки та підпис регіонального директора [PERSON] . Дії сторін (передача продавцем товару покупцю за видатковими накладними, прийняття товару покупцем) свідчать про виникнення між ними правовідносин поставки. Згідно з частиною другою статті 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Відповідно до ч.1 ст. 655 даного Кодексу, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч.1 ст.693 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ч.2 ст.638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Накладна № 2768 та № 2769 від 29.05.2019р., копії яких надані позивачем суду на підтвердження передання відповідачеві товару містить відомості про здійснення господарської операції - купівлі-продажу товару, його найменування, кількість, ціну та загальну вартість, є первинним документом відповідно до ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та є доказом укладення між позивачем ТОВ «НОР-ЕСТ АГРО», як продавцем, і відповідачем - [PERSON] , як покупцем, договору купівлі-продажу мінеральних добрив та насіння сільськогосподарських культур та виконання продавцем - позивачем свого обов`язку за цим договором передати товар та виконання відповідачем його обов`язку прийняти вищевказаний товар, і виникнення у відповідача [PERSON] обов`язку сплатити за товар грошову суму у розмірі 27009, 97 гривень. За таких обставин факт отримання товару відповідачем і видаткові накладні, надані позивачем на підтвердження своїх вимог, є самостійними підставами для виникнення обов`язку у відповідача здійснити розрахунки за отриманий товар. Згідно ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 611 ЦК України передбачені правові наслідки, встановлені договором або законом, які настають у разі порушення зобов`язання, а саме: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частиною 2 ст. 625 цього кодексу встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У разі, коли продавець передав товар та не повернув сплачені за нього кошти, стягнення 3 % річних та інфляційних втрат, нарахованих на суму неповернутої вартості товару, є обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам закону. Отже, слід дійти висновку про наявність законних підстав, для притягнення відповідача до передбаченої ст. 625 ЦК України відповідальності за порушення ним строків виконання зобов`язання. Як вже зазначалось вище, сума неповернутої вартості оплаченого позивачем товару становить 27009,97 грн. Позивач просить стягнути з відповідача 3% річних за період з 31.05.2019 по 06.10.2020. Таким чином, 3 % річних від простроченої суми заборгованості за період з 31.05.2019 по 06.10.2020 складають 1091,74 грн. (27009,97 грн. х 3% х 494 дні прострочення / 365). За таких обставин суд вважає, що з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути 3 % річних від простроченої суми заборгованості за період з 31.05.2019 по 06.10.2020 у розмірі 1091,74 грн., а отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Що стосується індексу інфляції, то згідно із Методикою розрахунку базового індексу споживчих цін, затвердженою Наказом Держкомстату № 265 від 27 липня 2007 року індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує зміни у часі загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Він є показником зміни вартості фіксованого набору споживчих товарів та послуг у поточному періоді порівняно з базисним. Розрахунок індексу інфляції повідомляється Листом Національного банку України, за даними Держкомстату України наступного місяця, який слідує за розрахунковим. Величина індексів інфляції за період з вересня 2019 року по червень 2020 року (тобто в межах заявлених позовних вимог) складає: у вересні 2019 року - 100,7%, у жовтні 2019 року - 100,7%, у листопаді 2019 року - 100,1%, у грудні 2019 року - 99,8%, у січні 2020 року - 100,2%, у лютому 2020 року - 99,7%, у березні 2020 року - 100,8%, у квітні 2020 року - 100,8%, у травні 2020 року - 100,3%, у червні 2020 - 100,2%. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку сума нарахованих інфляційних втрат становить - 902,63 грн. Суд приймає даний розрахунок до уваги, оскільки він відповідає вимогам закону та ніким не оспорюється, а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не надав суду жодного доказу належного, допустимого та достовірного у відповідності до ст.ст. 77-79 ЦПК України щодо заперечень проти позову. Тому суд доходить до висновку, що вимоги позивача грунтуються на нормах закону і повинні бути задоволені. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору сплаченого позивачем при поданні позову у сумі 2102,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved