Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Осанна» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про втрату права користування житловим приміщенням. Позов мотивований тим, що позивачу на праві приватної власності належить гуртожиток, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , згідно із реєстраційним посвідченням на об`єкт нерухомого майна, яке належить юридичній особі від 22.01.2008 року. Будинок гуртожитку, забудови 60-х років минулого століття, згідно з актом 1960 року приймання будинку державною комісією. Цей гуртожиток придбано позивачем у Вінницької обласної спілки споживчих товариств «УКООПСПІЛКА» за договором від 17.01.2007 року. Цей договір 22.01.2008 року рішенням третейського суду визнано дійсним. Купівля-продаж гуртожитку відбулась за умови її наступного зносу для нової забудови, жителів вирішено попередньо відселити у інше житло. На час придбання у гуртожитку було зареєстровано та проживало декілька сімей, в тому числі і [PERSON] згідно із списком мешканців гуртожитку по [ADDRESS] станом на 28.12.2007 року. [PERSON] був зареєстрований у гуртожитку безпосередньо перед купівлею гуртожитку у кімнаті №3а. Водночас він жодного дня в гуртожитку не проживав, а місце його проживання позивачу не відомо. Факт його не проживання у гуртожитку підтверджується актом про не проживання від 15.06.2020 року. Добровільно [PERSON] не бажає звернутися із заявою про своє зняття з реєстрації місця проживання, хоча житлом не користується, і не цікавиться його технічним станом, комунальні послуги не сплачує. Своїми діями [PERSON] перешкоджає позивачу у повній мірі користуватися власним майном. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23.04.2021 року відкрите спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням\~процесуальних прав\~учасників справи,\~зокрема,\~щодо надання\~у визначені\~строки сторонами\~заяв по\~суті справи.\~ Вказану ухвалу\~разом з\~позовною заявою\~із додатками\~було надіслано\~за зареєстрованим\~у встановленому\~законом порядку\~місцем проживання\~відповідача [PERSON] . Відповідачем відзиву на позов або клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду подано не було. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 279 ЦПК, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, врегульовані нормами ЖК України щодо права користування житлом та нормами ЦК України про право вимоги на усунення перешкод у користуванні власним майном. Товариству з обмеженою відповідальністю «Осанна» на праві приватної власності належить гуртожиток, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , згідно із реєстраційним посвідчення на об`єкт нерухомого майна, яке належить юридичній особі від 22.01.2008 року. Будинок гуртожитку, забудови 60-х років минулого століття, згідно із актом 1960 року прийнятий \~ \~ \~ \~ державною комісією до експлуатації. Позивачем будинок гуртожитку придбано у Вінницької обласної спілки споживчих товариств «УКООПСПІЛКА» за договором від 17.01.2007 року. Цей договір 22.01.2008 року рішенням третейського суду визнано дійсним. Купівля-продаж гуртожитку відбулась за умови її наступного зносу для нової забудови, жителів вирішено попередньо відселити у інше житло. На час придбання у гуртожитку було зареєстровано та проживало декілька сімей, зокрема і [PERSON] , про що до матеріалів справи наданий список мешканців гуртожитку по [ADDRESS] станом на 28.12.2007 року. [PERSON] був зареєстрований у гуртожитку безпосередньо перед купівлею гуртожитку, у кімнаті № 3а. Водночас він з моменту реєстрації в гуртожитку не проживав, а місце його проживання позивачу не відомо. Факт його не проживання у гуртожитку підтверджується актом про не проживання від 15.06.2020 року. Добровільно [PERSON] не бажає звернутися із заявою про зняття з реєстрації місця проживання, хоча житлом не користується, і не цікавиться його технічним станом, комунальні послуги не сплачує. Своїми діями [PERSON] перешкоджає позивачу у повній мірі користуватися власним майном. Згідно із ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Положеннями ст. 72 Житлового кодексу Української РСР визначено судовий порядок визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки. Виходячи з положень\~ст.\~383\~ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати його для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Враховуючи те, що факт не проживання відповідача за місцем реєстрації понад шість місяців без поважних причин встановлений, а визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням має для позивача юридичне значення, суд вважає позовні вимоги позивача щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, доведеними. Згідно з положеннями ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, відповідач втратив право на користування житловим приміщенням, що належить позивачеві, а відтак суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2270 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved