Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 лютого 2004 року, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: дочку - [PERSON], [INFO], та сина - [PERSON], [INFO], які проживають з матір'ю. У зв'язку з тим, що подружні стосунки у них з чоловіком не склалися через несумісність характерів, різні погляди на життя, у них відсутнє взаєморозуміння, відповідач не приділяє ніякої уваги сім'ї, матеріально сім'ю не забезпечує, що призвело до того, що вони припинили подружні стосунки, спільного господарства не ведуть, їх шлюб носить формальний характер, будь-якої допомоги на утримання дітей відповідач не надає, позивачка звернулася з даним позовом до суду і просить шлюб розірвати і стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в сумі 1000 грн. на кожну дитину до досягнення ними повноліття, аліменти на її утримання в сумі 500 грн. щомісячно до досягнення сином [PERSON] трьохрічного віку та покласти на відповідача судові витрати по справі. Позивачка в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином і в установлений строк повідомлялася про слухання справи. Від неї до суду надійшла заява, в якій вона зменшила позовні вимоги і просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в сумі 500 грн. на кожну дитину щомісячно та понесені нею судові витрати в сумі 243,60 грн., в решті позовних вимог позов підтримує і просить його задоволити, а справу слухати у її відсутності. В разі неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про дату і час слухання справи повідомлявся завчасно і належним чином. Причину неявки суду не повідомив, від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Суд визнає його неявку до суду з неповажних причин і вважає за можливе справу слухати у його відсутності. Тобто, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 лютого 2004 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: дочку - [PERSON], [INFO], та сина - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у сторін не склалося, вони тривалий час подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надає, хоча працює різноробочим на будівництві і отримує дохід. Суд, відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, прийшов до переконання, що дана сім'я існує формально, примирення подружжя неможливе, їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них та інтересам їх неповнолітніх дітей. Тому суд вважає за необхідне і доцільне розірвати шлюб між ними. На думку суду неповнолітніх дітей необхідно залишити з матір'ю. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 184 Сімейного кодексу України передбачає, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи, що відповідач є здоровим, працездатним, інших утриманців немає, доказів, які б це спростовували суду не надано, суд вважає, що позов підлягає до задоволення і стягненню підлягають аліменти на утримання дітей в сумі по 500 гривень щомісячно на кожну дитину, а також аліменти на утримання позивачки в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] трьох років. Встановлюючи вказаний розмір аліментів, суд враховує всі обставини справи у їх сукупності, а саме стан здоров'я відповідача і дітей, його матеріальний стан і матеріальний стан позивачки і дітей. Крім того, судом береться до уваги і вимога ст.182 СК України про мінімальний розмір аліментів. На думку суду, таке рішення буде законним і відповідатиме інтересам дітей та сприятиме їх належному утриманню. Неявку відповідача до суду, суд розцінює як самоусунення від вирішення даного спору. Відповідач не надав жодних заперечень проти розміру аліментів, отже він здатен сплачувати аліменти у розмірі, запропонованому позивачкою. Відповідно до п.1 ч.1 і ч.2 ст.367 ЦПК України суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. В зв'язку з задоволенням позову з відповідача належить стягнути і судовий збір по вимозі про стягнення аліментів, як це передбачено ст.88 ЦПК України, від сплати якого була звільнена позивачка при подачі позову до суду, а також стягнути на користь позивачки сплачений нею судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок по вимозі про розірвання шлюбу.

Outcome: approved