Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-11 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 04.11.2010 у відділі ДРАЦС по м. Калушу Калуського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 446, прізвище [PERSON] їй не змінювати, неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з нею. Свої вимоги мотивує тим, що 04.11.2010 вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу у них народилося четверо дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя у них із відповідачем не склалося, міцної сім`ї вони не створили. Протягом останніх п`яти років між ними часто виникають конфлікти та непорозуміння у зв`язку із тим, що чоловік після вживання алкогольних напоїв стає неконтрольованим і агресивним, свою злість та агресію направляє на неї. При цьому відповідач принижує її на очах дітей, також може застосувати фізичне насильство. В жовтні 2020 року вона зверталася з позовом про розірвання шлюбу, однак чоловік пообіцяв змінити поведінку і між ними відбулося короткочасне примирення. Проте відповідач в подальшому свою поведінку в сім`ї так і не змінив. В зв`язку з цим, вважає, що збереження шлюбу суперечить її інтересам, а тому звертається до суду із даним позовом. Позивачка до судового засідання подала письмову заяву, в якій позов підтримала, просила його задовольнити в повному обсязі, а справу розглядати у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих для суду причин, відзиву на позов не подавав, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у передбаченому законом порядку, в тому числі, шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному вебсайті судової влади України (а.с.35, 37). З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: Ухвалою суду від 17.03.2021 відкрито провадження у справі, призначено відкрите судове засідання за участю сторін в порядку спрощеного провадження, встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позов. 02.04.2021 відповідача подав до суду заперечення на позовну заяву, згідно якого просить надати строк для примирення терміном шість місяців. Ухвалою суду від 05.04.2021 сторонам надавався строк на примирення терміном на шість місяців, ухвалою суду від 04.10.2021 провадження у справі поновлено та призначено судовий розгляд. 20.10.2021 позивачка подала письмову заяву про проведення судового засідання у її відсутності, позов підтримала, не заперечила проти заочного розгляду справи. Від відповідача будь-яких заяв, клопотань, письмових пояснень після закінчення строку на примирення не поступало, як і не повідомляв він про причини своєї неявки в судові засідання, хоча належним чином про дату судового розгляду був повідомлений. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом. Відповідач відзиву, будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань, жодних доказів на спростування обґрунтувань позивачки суду після закінчення строку на примирення не надав. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідач, хоча і був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву на позов не подавав, а тому протокольною формою ухвали суд постановив провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: сторони по справі перебувають у шлюбі з 04.11.2010, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Калушу Калуського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 446, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 04.10.2010 (а.с. 4). Як вбачається з копій свідоцтв про народження дітей серії [NUMBER] від 16.02.2012, [NUMBER] від 13.01.2017, [NUMBER] від 21.09.2019 та [NUMBER] від 21.09.2019, за час шлюбу у сторін народилися сини [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] (а.с. 6, 7, 8, 9). Спір з приводу визначення місця проживання дітей відсутній. Між сторонами виник спір з приводу розірвання шлюбу, який вони, враховуючи наявність неповнолітніх дітей, не можуть розірвати в позасудовому порядку. Оцінка суду: вивчивши зміст позовної заяви, дослідивши письмові заяви та докази, які надані позивачкою на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, вони подружніх відносин не підтримують, наданий судом строк на примирення бажаних результатів не дав, позивачка не бажає зберегти сім`ю, наполягає на розлученні, оскільки подальше спільне життя з відповідачем є неможливим, тому відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Виходячи з цього, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати, дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , залишити проживати разом з матір`ю, після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] позиачці не змінювати, що відповідно до ст. 113 СК України, є її правом після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Розподіл судових витрат між сторонами: відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивакою сплачено судовий збір, який підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ч.2 ст.141ЦПК України інші судові витрати,пов`язані з розглядом справи,покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. За таких обставин суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути 908,00 грн. судового збору. З матеріалів справи вбачається, що 16.02.2021 позивачка уклала з адвокатом Лютак Л.Л. договір про надання правової допомоги та сплатила вартість послуг в загальній сумі 1000,00 грн., що підтверджено актом надання правової допомоги № 17-02-01 від 17.02.2021, квитанцією № 418688 від 16.02.2021 (а.с. 10-12). За таких обставин суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 1000,00 грн. витрат за надання правничої допомоги. На підставі викладеного, ст.ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113, 114 СК України,

Outcome: approved