Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», звернувся до суду із вказаним позовом який обґрунтовує тим, що 26.06.2012 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір про надання споживчого кредиту № 1002266965, згідно якого [PERSON] отримала кредит у сумі 10200,00 грн. У зв'язку з не виконанням відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором № 1002266965 від 26.06.2012 року, станом на 27.12.2016 р. за відповідачем існує заборгованість перед Банком, яка складає 25588,31 грн., з яких: залишок заборгованості за тілом кредиту - 20014, 90 грн.; залишок заборгованості за відсотками - 5573,41 грн. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором, сплачені судові витрати. В судове засіданні представник позивача не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує тому, не заперечує проти ухвалення заочного рішення, в зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача. Відповідач до початку судового засідання подав заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, та просить слухати справу без його участі. Суд, враховуючи, що відповідно до ЦПК України розгляд справи проводився судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч.2 ст.197 ЦПК України). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 26 червня 2012 року ПАТ «ОТП Банк» уклав з відповідачем [PERSON] договір про надання споживчого кредиту № 1002266965, відповідно до умов якого кредитор зобов'язався надати позичальнику споживчий кредит на придбання товару у Продавця на загальну суму 10200 грн. 00 коп. строком на 24 місяців, тобто до 26 червня 2014 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,75 % річних, щомісячно (а.с. 6). Відповідач [PERSON], власноруч підписуючи вказаний договір про надання споживчого кредиту та додатки до нього, погодилася з усіма його умовами та пунктами, отже зобов'язалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками, комісією та іншими передбаченими договором витратами щомісячними платежами в порядку, встановленому Графіком платежів, який є невід'ємною частиною договору. 22 грудня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу №22/12/14/3, згідно якого право вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 1002266965 від 26 червня 2012 року перейшло до позивача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (а.с. 10-14). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, закону тощо. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. У відповідності до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Згідно ст.629 ЦК України договір, є обов'язковим для виконання сторонами. В ст. 1054 ЦК передбачено, що кредит надається на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як зазначає позивач у позові, і проти чого не надано заперечень відповідачем, банк виконав свої зобов'язання за договором, натомість [PERSON] взяті на себе зобов'язання належним чином не виконала, у зв'язку з чим, станом на 27.12.2016 року утворилася заборгованість на загальну суму 25588,12 грн., яка згідно наданого суду розрахунку складається з: залишку заборгованості за кредитом у розмірі 20014,90 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом 5573,41 грн. (а.с.7) За змістом ст. 525, ч.2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, та не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 2 ст.1050ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Таким чином, внаслідок неналежного виконання зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту № 1002266965 від 26.06.2012 року [PERSON] порушила встановлений договором строк і порядок повернення суми кредиту, а також визначені діючим цивільним законодавством вимоги до виконання зобов'язань, у зв'язку з чим позовні вимоги про стягнення з неї суми заборгованості за кредитом у розмірі 25588 грн. 31 коп. законні, обґрунтовані, отже підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати, понесені позивачем та документально підтверджені, в порядку ст.88 ЦК України також підлягають стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved