Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22.06.2013 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що на протязі останнього часу їх сімейні відносини поступово погіршувались, між нею та відповідачем постійно виникали конфлікти та непорозуміння, відповідач дуже часто проявляв агресивне ставлення по відношенню до неї, що призвело до припинення шлюбних відносин. Позивач переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме її інтересам, шлюб існує лише формально, сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо. Враховуючи наведене, позивач просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 22.06.2013 року відділом ДРАЦСу по м.Ковелю РС Ковельського МРУЮ Волинської області, актовий запис №237, та стягнути в її користь сплачені судові витрати. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, однак попередньо подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позов підтримує повністю та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] , в силу вимог ст. 128 ЦПК України, був належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзиву не подав. Зважаючи на вказані обставини, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як вбачається з свідоцтва про одруження, сторони перебувають у шлюбі з 22.06.2013 року, який зареєстровано відділом ДРАЦСу по м.Ковелю РС Ковельського МРУЮ Волинської області, актовий запис №237. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. Відповідно до п. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до п. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч. 3 ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. З огляду на викладені правові норми, обставини по справі та позицію позивача щодо неможливості збереження сімейних стосунків, суд вважає, що збереження сім`ї в даному випадку буде нічим іншим, як примушуванням сторін до збереження шлюбних відносин. Як встановлено у судовому засіданні, сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, в сім`ї втрачена взаємоповага та розуміння, шлюб існує лише формально й зберегти сім`ю не можливо. Зважаючи на дійсні причини розірвання шлюбу, зазначені позивачем, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та інтересам неповнолітньої дитини. Таким чином суд, повно, всесторонньо та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку про те, що слід розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 22.06.2013 року відділом ДРАЦСу по м.Ковелю РС Ковельського МРУЮ Волинської області, актовий запис №237. Крім цього, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені і документально підтверджені останньою судові витрати в сумі 768,40 грн.

Outcome: approved