Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

ТОВ«Гарант Ойл Групп» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] для захисту своїх прав, мотивуючи свої вимоги тим, що 01.06.2009 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ю.С.А.», код ЄДРПОУ 25392923, яке відповідно до протоколу загальних зборів Учасників №2 від 12.12.2016 року змінило назву на товариство з обмеженою відповідальністю «Гарант Ойл Групп» (Далі Позивач) та фізичною особою - підприємцем [PERSON] (Далі Відповідач 1) був укладений договір підряду (далі - Договір ). Згідно умов Договору ТОВ «Ю.С.А.» було сплачено на рахунки Відповідача 1 кошти в сумі 232 700,00 грн. Але [PERSON] роботи були виконані частково на загальну суму 33 304,49 грн. Грошові кошти в сумі 199 395,51 грн. повернуті Позивачу не були. ТОВ «Ю.С.А.» звернулось з позовною заявою до Господарського суду Київської області (справа була передана за підсудністю до Господарського суду Хмельницької області) про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Ю.С.А.» боргу в сумі 199 395 грн. 51 коп. 23 червня 2015 року Господарським судом Хмельницької області було прийнято рішення (далі - Рішення від 23.06.2015) у справі № 911/1687/15, яким задоволено повністю позовні вимоги Позивача та стягнуто з Фізичної особи - підприємця [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ю.С.А.» 199 395 (сто дев'яносто дев'ять тисяч триста дев'яносто п'ять гривень) 51 коп. заборгованості та 3987 (три тисячі дев'ятсот вісімдесят сім гривень) 91 коп. судового збору - що разом становить 203 383,42 грн. 08 липня 2015 року на виконання рішення Господарського суду Хмельницької області було видано наказ (далі - Наказ) про примусове виконання рішення. На підставі заяви ТОВ «Ю.С.А.» № 809/1 від 04.09.2015 року про відкриття виконавчого провадження, 10.09.2015 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Городоцького районного управління юстиції була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №48664559 з виконання наказу Господарського суду Хмельницької області №911/1687/15 від 08.07.2016 року про стягнення з фізичної особи - підприємця [PERSON] на користь ТОВ «Ю.С.А» 199395,51 грн. заборгованості та 3987,91 грн. судового збору. Станом на день звернення до суду Рішення від 23.06.2015 року є невиконаним, жодних платежів для погашення суми заборгованості Відповідачем 1 не проводилось. Ч. 5 ст.124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і с обов'язковими до виконання на всій території України. Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути: визнання права, зокрема поділу (виділу) в натурі майна, що є у спільній частковій власності. Згідно відповіді, наданої відділом державної виконавчої служби Городоцького районного управління юстиції, від 03.12.2016р. №03-25/18.6368 рухомого і нерухомого майна за боржником не обліковується, на обліку в органах Пенсійного фонду [PERSON] як одержувач пенсії не перебуває, на обліку в органах ДПС не перебуває, платником податків не являється, на рахунках в банках відсутні кошти для виконання постанов державного виконавця. Крім того, державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Городоцького районного управління юстиції було повідомлено, що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городоцького районного управління юстиції надано копію актового запису про шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] (далі - Відповідач 2). Згідно відповіді Відділу державної виконавчої служби Городоцького районного управління юстиції головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області від 12.04.2016 № 03-14/18.3201, згідно повідомлення Держгеокадастру у Городоцькому районі Хмельницької області [PERSON] належать на праві власності 2 земельні ділянки: - площею 0,10 га для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва згідно державного акта на право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 22.10.2010 року на території Городоцької міської ради; - площею 0,0632 га для ведення особистого селянського господарства згідно державного акта на право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 22.10.2010 року на території Городоцької міської ради. Згідно ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 3 ст. 368 ЦК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 371 ЦК України кредитор співвласника майна, що є у спільній сумісній власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред'явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї. Для реалізації вимог ст.371 ЦК України, виходячи з судової практики, на думку Позивача, слід встановити такий порядок передачі майна. Визначити частку майна за [PERSON], яким він володіє спільно з [PERSON], визнавши за [PERSON]: - право власності на ? частку земельної ділянки площею 0,10 га для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва згідно державного акта на право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 22.10.2010 року на території Городоцької міської ради; - право власності на ? частку земельної ділянки площею 0,0632 га для ведення особистого селянського господарства згідно державного акта на право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 22.10.2010 на території Городоцької міської ради. Зобов'язати [PERSON] здійснити державну реєстрацію права власності на ? частку зазначених земельних ділянок. Згідно ст.52 ЦК України фізична особа - підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення. Фізична особа - підприємець, яка перебуває у шлюбі, відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм особистим майном і часткою у праві спільної сумісної власності подружжя, яка належатиме їй при поділі цього майна. Відповідно до чинного законодавства України відповідачі є суб'єктами прав спільної сумісної власності. Згідно ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Частка суб'єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами. Відповідно до ст.23 ЦК України Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Так Відповідачем 1 завдано моральну шкоду Позивачу через тривале невиконання судових рішень на протязі 15 місяців, тому Позивач вважає, що має право звернутися до суду за відшкодуванням моральної шкоди в сумі 234,04 грн. за кожен місяць страждань, завданої Відповідачем 1 з розрахунку: 15 місяців х 234,04 грн. = 3510, 60 грн. На підставі наведеного просить задовольнити позов. Ознайомившись з матеріалами справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні даного позову слід відмовити з таких підстав. Судом встановлено, що 01.06.2009 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ю.С.А.», код ЄДРПОУ 25392923, яке відповідно до протоколу загальних зборів Учасників №2 від 12.12.2016 року змінило назву на товариство з обмеженою відповідальністю «Гарант Ойл Групп», та фізичною особою - підприємцем [PERSON] був укладений договір підряду. Згідно умов Договору ТОВ «Ю.С.А.» було сплачено на рахунки Відповідача 1 кошти в сумі 232700,00 грн. Але [PERSON] роботи були виконані частково на загальну суму 33304,49 грн. Грошові кошти в сумі 199395,51 грн. не були повернуті Позивачу. ТОВ «Ю.С.А.» звернулось з позовною заявою до Господарського суду Київської області (справа була передана за підсудністю до Господарського суду Хмельницької області ) про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Ю.С.А.» боргу в сумі 199395 грн. 51 коп. 23 червня 2015 року Господарським судом Хмельницької області було прийнято рішення у справі № 911/1687/15, яким задоволено повністю позовні вимоги Позивача та стягнуто з Фізичної особи - підприємця [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ю.С.А.» 199395 ( сто дев'яносто дев'ять тисяч триста дев'яносто п'ять гривень) 51 коп. заборгованості та 3987( три тисячі дев'ятсот вісімдесят сім гривень) 91 коп. судового збору - що разом становить 203383,42 грн. 08 липня 2015 року на виконання рішення Господарського суду Хмельницької області було видано наказ про примусове виконання рішення. На підставі заяви ТОВ «Ю.С.А.» № 809/1 від 04.09.2015 року про відкриття виконавчого провадження, 10.09.2015 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Городоцького районного управління юстиції була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 48664559 з виконання наказу Господарського суду Хмельницької області № 911/1687/15 від 08.07.2016 року про стягнення з фізичної особи - підприємця [PERSON] на користь ТОВ « Ю.С.А» - 199395,51 грн. заборгованості та 3987,91 грн. судового збору. Станом на день звернення Позивача до суду Рішення від 23.06.2015 року є невиконаним, жодних платежів для погашення суми заборгованості Відповідачем 1 не проводилось. Згідно відповіді, наданої відділом державної виконавчої служби Городоцького районного управління юстиції від 03.12.2016 № 03-25/18.6368 рухомого і нерухомого майна за боржником не обліковується, на обліку в органах Пенсійного фонду [PERSON] як одержувач пенсії не перебуває, на обліку в органах ДПС не перебуває, платником податків не являється, на рахунках в банках відсутні кошти для виконання постанов державного виконавця. Крім того 06.04.2017 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис №26550060006001792 про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця [PERSON] Крім того, державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Городоцького районного управління юстиції було повідомлено, що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городоцького районного управління юстиції надано копію актового запису про шлюб, який 20.11.1993 року зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] Згідно відповіді Відділу державної виконавчої служби Городоцького районного управління юстиції головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області від 12.04.2016 № 03-14/18.3201 згідно повідомлення Держгеокадастру у Городоцькому районі Хмельницької області [PERSON] належать на праві власності 2 земельні ділянки: - площею 0,10 га для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва згідно державного акта на право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 22.10.2010 року на території Городоцької міської ради; - площею 0,0632 га для ведення особистого селянського господарства згідно державного акта на право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 22.10.2010 року на території Городоцької міської ради. Таким чином позивачем лише доведено, що зазначені земельні ділянки з 22.10.2010 року належать на праві власності [PERSON]. Однак цього не достатньо для визнання їх спільною сумісною власністю подружжя. Крім того такі вимоги позивачем взагалі не ставились і факт знаходження цих земельних ділянок у спільній сумісній власності ним визнано як незаперечний. Тому ним ставились вимоги лише про виділення частки [PERSON] із спільної сумісної власності. Однак така позиція суперечить нормам СК України та правовій позиції ВСУ України, висловленій при розгляді справи №6-2333цс15 від 25.11.2015 року, зокрема, що статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України майном, що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи цю норму права (статтю 60 СК України) та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Тобто критеріями, які дозволяють надати майну статус спільної сумісної власності, є: 1) час набуття такого майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); 3) мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий статус спільної власності подружжя. Норма статті 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим критеріям. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Однак позивач не ставив вимоги про визнання вищевказаних земельних ділянок спільною сумісною власністю подружжя, не надав суду доказів з цього приводу (крім доведення факту перебування у шлюбі відповідачів), не навів правові підстави набуття [PERSON] у власність зазначених земельних ділянок, що стало підставою для відмови у позові. Також не підлягають задоволенню вимоги позивача в частині відшкодування [PERSON] моральної шкоди в сумі 3510,60 грн. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. 2. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Однак позивачем на наведено у позовній заяві зазначених підстав для відшкодування моральної шкоди. Крім того між сторонами відсутні договірні зобов'язання, де було б зазначено, що у разі їх порушення позивач має право на відшкодування моральної шкоди. У відповідності до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання заяви майнового характеру у 2016 році юридичною особою судовий збір справляється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 1378 грн. 00 коп. Позивачем при зверненні до суду сплачено 5512 грн. Між тим під час розгляду справи у суді ним зменшені позовні вимоги в частині визначення частки майна [PERSON] в будинку по вул.8-го Березня,2 в м.Городок Хмельницької області. Тому судовий збір в сумі 1378 грн., сплачений ТОВ «Ю.С.А.» згідно платіжного доручення №1199 від 13.12.2016 року, підлягає поверненню товариству з обмеженою відповідальністю «Гарант Ойл Групп».

Outcome: dismissed