Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.04.2012 року і від спільного подружнього життя мають малолітню доньку Майю, [INFO]. [PERSON] звернулася з позовом в суд про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя у них не склалося, через діаметрально протилежні погляди на шлюб, сімю, відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, такими як повага до дружини, піклування по створення в сімї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери, чому вони вже тривалий час не підтримують сімейних відносин та проживають окремо один від одного. Зазначила, що їхня сімя остаточно розпалася, шлюб носить формальний характер, а тому вважає, що подальше сумісне життя та збереження сімї є неможливим та недоцільним. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на мотиви такого, та доповнила, що вони з чоловіком декілька разів припиняли сімейні відносини, а з серпня 2014 року взагалі проживають окремо один від одного, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин, фактично не спілкуються. Вона категорично наполягає на тому, що всі можливості для примирення вичерпані, будь-які підстави для збереження сімї відсутні, оскільки вона втратила до чоловіка хороші почуття. Просить позов задовольнити. Відповідач, який належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду, що стверджується розпискою про повідомлення, в судове засідання не зявився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав і про причини своєї неявки суд не повідомив. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Як встановлено судом та доведено матеріалами справи, сторони уклали шлюб 21.04.2012 року у Залізничному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 80 (а.с.6), і від спільного подружнього життя мають малолітню доньку Майю, [INFO] (а.с.9). Також встановлено, що між сторонами тривалий час немає взаєморозуміння, виникали суперечності, конфлікти, чому вони декілька разів розходились, а з серпня 2014 року проживають окремо один від одного, з того часу спільного господарства не ведуть, фактично не спілкуються, припинили сімейні стосунки. З урахуванням фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову, наведене свідчить про те, що розлад у відносинах сторін носить стійкий характер і продовжується тривалий час, що призвело до втрати почуття любові та перспектив налагодження стосунків немає. Наведене дає підстави для висновку про те, що подальше проживання та збереження сімї сторін неможливе, тому суд приходить до переконання, що шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому на користь позивача підлягають стягненню з відповідача 243,60 грн. судового збору, сплаченого позивачем.

Outcome: approved