Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

ТОВ «Ейч Ар Гарант» (далі Позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] ( далі Відповідач) про стягнення сум неповерненого спецодягу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до особистої заяви від 01.08.2013 року та згідно наказу ТОВ «Ейч Ар Гарант» від 09.08.2013 року №0000000321-2122, [PERSON] прийнято на роботу в ТОВ «Ейч Ар Гарант». На виконання вимог діючого законодавства, Колективного договору та встановлених норм видачі спецодягу, [PERSON] отримав на підприємстві 07.08.2013 року - костюм бавовняний із терміном використання до 06.08.2014 р., куртку суконну для захисту від підвищеної температури із терміном використання до 06.08.2014 р.; брюки суконні для захисту від підвищеної температури із терміном використання до 06.08.2014 р.; черевички термостійкі із терміном використання до 06.08.2014 р., каску захисну із терміном використання до 06.08.2015 р., окуляри захисні із терміном використання до зношення. Зазначене підтверджується підписами [PERSON] в його особистій картці спеціального одягу, спеціального взуття та інших засобів індивідуального захисту. Відповідно до наказу ТОВ «Ейч Ар Гарант» від 03.03.2014 року [PERSON] звільнено з підприємства за п.5 ст.36 КЗпП України у зв'язку з переведенням у ПАТ «Запоріжвогнетрив». При звільненні [PERSON] отриманий спецодяг не повернув. Залишкова вартість спецодягу із ЗІЗ, відповідно до довідки головного бухгалтера ТОВ «Ейч Ар Гарант» складає 787,62 грн. Згідно п.4.1. Положення про порядок забезпечення працівників спеціальним одягом, спеціальним взуттям та іншими засобами індивідуального захисту, затвердженого наказом Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду від 24 березня 2008 року №53, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21 травня 2008 року №446/1537, спеціальний одяг, спеціальне взуття та інші засоби індивідуального захисту видаються працівникам безплатно, є власністю підприємства, обліковуються як інвентар і підлягають обов'язковому поверненню при звільненні з підприємства, переведенні на тому ж підприємстві на іншу роботу або інше робоче місце, зміні виду робіт, уведенні нових технологій, уведенні нових або зміні наявних знарядь праці та в інших випадках, коли використання виданих ЗІЗ не є необхідним, а також по закінченні строків їх використання замість одержуваних нових ЗІЗ. Позивач просить стягнути з відповідача у зв'язку з неповерненням ТОВ «Ейч Ар Гарант» спецодягу 787,62 грн. залишкової вартості неповерненого спецодягу. Представник позивача ТОВ «Ейч Ар Гарант», Романюк А.В., що діє на підставі довіреності, до відкритого судового засідання не з'явився, але надав заяву, згідно якої просив розглянути справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що згідно особистої заяви від 01.08.2013 року та наказу ТОВ «Ейч Ар Гарант» від 09.08.2013 року №0000000321-2122, [PERSON] прийнято на роботу в ТОВ «Ейч Ар Гарант» ( а.с.3). Відповідно до особової картки спеціального одягу, спеціального взуття та інших засобів індивідуального захисту (ЗІЗ) 07.08.2013 р. [PERSON] на підприємстві видано: костюм бавовняний, куртку суконну; брюки суконні; черевики термостійкі, каску захисну, окуляри захисні, що підтверджується його особистим підписом (а.с.4). Згідно особистої заяви та наказу ТОВ «Ейч Ар Гарант» №00000000054-2122 від 03 березня 2014 року [PERSON] звільнено з підприємства на підставі п.5 ст.36 КЗпП України (а.с.5). З довідки про залишкову вартість спецодягу вбачається, що [PERSON] при звільненні спецодяг, спецвзуття та інші засоби індивідуального захисту, строк використання яких не сплив, на загальну суму 787,62 гривень, не повернув ( розрахунок додається) (а.с.6,7 ). Відповідно до п.5 ст.134 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли шкоди завдано недостачею, умисним знищенням або умисним зіпсуттям матеріалів, напівфабрикатів, виробів (продукції), в тому числі при їх виготовленні, а також інструментів, вимірювальних приладів, спеціального одягу та інших предметів, виданих підприємством, установою, організацією працівникові в користування. Аналізуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач заподіяв позивачу матеріальну шкоду, не повернувши при звільненні виданий йому на підприємстві спеціальний одяг, тому сума залишкової вартості неповерненого спецодягу в розмірі 787,62 гривень підлягає стягненню з нього на користь позивача в повному обсязі. Крім того, відповідно до положень ст.88 ЦПК України стягненню з [PERSON] на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 243, 60 гривень.

Outcome: approved