Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 12.12.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № CM-SME 502/015/2007, відповідно до якого банк надав [PERSON] кредит у розмірі 119000,00 дол. США. Згідно умов договору купівлі-продажу кредитного портфелю б/н від 26.11.2013 року ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № CM-SME 502/015/2007. Однак, в порушення умов кредитного договору, погашення частини кредиту та нарахованих за його користування процентів у передбачених графіком повернення кредиту та сплати процентів в розмірі та строк не відбувається, що підтверджується випискою з поточного рахунку клієнта. Позичальнику банком було направлено досудову вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, відповідно до якої позичальник був зобовязаний протягом 30 календарних днів з моменту отримання досудової вимоги сплатити на користь банка належні суми кредиту, процентів та штрафних санкцій за кредитним договором. Позивач стверджує, що неодноразові спілкування банку з позичальником з питань погашення існуючої заборгованості за кредитним договором до дієвого результату не призвели. Станом на дату подання позовної заяви погашення заборгованості не здійснено. Станом на 11.01.2014 рік сума заборгованості відповідача за кредитним договором складає 106\~713,70 доларів США, що за курсом НБУ на 11.01.2014 рік становить 852\~962,66 грн., з яких: -залишок заборгованості за кредитом 97\~371,56 доларів США, що за курсом НБУ складає 778\~290,87 гривень; -сума несплачених відсотків за користування кредитом 5\~863,42 доларів США, що за курсом НБУ складає 46\~866,31 гривень; -сума пені за прострочення виконання зобовязань 3\~478,73 доларів США, що за курсом НБУ складає 27\~805,48 гривень. В прохальній частині позовної заяви ТОВ «ОТП Факторинг Україна» просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь суму заборгованості за кредитним договором № CM-SME 502/015/2007 у розмірі 37\~281,57 доларів США та 75,00 гривень, а всього за курсом НБУ на 21.01.2010 року стягнути 304\~770,32 гривень. 22.12.2015 року до суду від [PERSON] надійшло пояснення щодо заявлених позивачем вимог, відповідно до яких відповідач заперечує щодо наявності у нього заборгованості перед банком. [PERSON] погоджується з тим фактом, що 12.12.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № CM-SME 502/015/2007, відповідно до якого банк надав [PERSON] кредит у розмірі 119000,00 дол. США. Однак відповідач стверджує, що позивач, доводячи до відома суду обставини та підстави позову, замовчує деякі фактичні обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи та унеможливлюють задоволення вимог позивача. Так, належне забезпечення виконання грошових зобовязань [PERSON] перед кредитором було забезпечено іпотекою у іпотеку кредитору було передано трикімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Усвідомлюючи свою неплатоспроможність у кредитному зобовязанні та у звязку з утворенням значної заборгованості за кредитом, відповідач на початку 2014 року звернувся до позивача з запитом по врегулюванню заборгованості. З метою врегулювання та реструктуризації заборгованості між сторонами договору було укладено ряд додаткових угод, згідно яких додатковою угодою №2 від 13.02.2014 року процентну ставку за користування кредитом у період з 13 лютого по 30 січня 2014 року було встановлено на рівні 0%, крім того, було визначено, що повернення валюти буде здійснюватись у національній валюті - гривні із застосуванням для розрахунку платежу офіційного курсу долара США до української гривні, а порядок виконання боргових зобовязань шляхом внесення готівки на поточних рахунок в банку. Крім того, сторони домовились про те, що позичальник зобовязаний в термін до 30 січня 2015 року з моменту укладання такої додаткової угоди здійснити продаж предмету іпотеки за ціною, письмово погодженою з кредитором та направити кошти від продажу такого майна на погашення боргових зобовязань. У подальшому, 07 травня 2014 року, між сторонами у справі було укладено додаткову угоду №3 до кредитного договору № CM-SME 502/015/2007 від 12.12.2007 року. Згідно додаткової угоди у період з 07 травня 2014 року до повного виконання боргових зобовязань за кредитним договором для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись процентна ставка на рівні 0%, встановлено новий графік платежів, що є невідємною частиною такого додаткового договору. При цьому порядок виконання боргових зобовязань залишено без змін шляхом внесення готівки на поточний рахунок у банку. Разом з тим, за умовами такої додаткової угоди сторонами було погоджено обовязок [PERSON] здійснити продаж предмету іпотеки за ціною не нижче 400000,00 грн., та направити кошти від продажу вищевказаного майна на погашення боргових зобовязань, погасити втрати кредитора на проведення претензійно-правової роботи за кредитним договором в розмірі 3441,00 грн., а позивач в свою чергу зобовязується скасувати 100% пені, що була нарахована на момент укладання додаткової угоди №3 та списати частину боргових зобовязань у вигляді нарахованих процентів в розмірі 5614,49 дол. США та частини суми кредиту в розмірі 55501,79 дол. США. Вказані угоди підписані [PERSON] та представником позивача, скріплено відбитком печатки ПАТ «ОТП Факторинг Україна». З метою виконання своїх зобовязань відповідачем було вжито передбачених угодами заходів, а саме: відкрито поточний рахунок в іноземній валюті та національній валюті для внесення грошових коштів на виконання боргових зобовязань, сплачено передбачені додатковими угодами та договором про банківський рахунок платежі комісію за обслуговування поточного рахунку, штраф без ПДВ, а також продано предмет іпотеки за погодженою сторонами ціною та сплачено на поточний рахунок 400000,00 грн. Таким чином, відповідач переконаний, що представник позивача, будучи необізнаним про подальші зміни зобовязань, що випливають з кредитного договору №CM-SME 502/015/2007 від 12.12.2007 року та додаткових до нього угод, надав суду не актуальні відомості про стан виконання [PERSON] зобовязань, оскільки вже станом на травень 2015 року жодної простроченої заборгованості перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна» він не мав. У судове засіданні представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не зявився, однак надав суду заяву про розгляд справи без участі представника банку, якою також повідомив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак причину неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Положеннями ст. 525 ЦК України зазначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того, ст. 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. У судовому засіданні встановлено, що 12.12.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № CM-SME 502/015/2007, відповідно до якого банк надав [PERSON] кредит у розмірі 119000,00 дол. США. Згідно умов договору купівлі-продажу кредитного портфелю б/н від 26.11.2013 року ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № CM-SME 502/015/2007. Згідно розрахунку заборгованості, яка була надана позивачем, станом на 11.01.2014 рік у [PERSON] виникла заборгованість за кредитним договором № CM-SME 502/015/2007 від 12.12.2007 року у розмірі 106\~713,70 доларів США, з яких заборгованість за кредитом 97\~371,56 доларів США, сума несплачених відсотків за користування кредитом 5\~863,42 доларів США, сума пені за прострочення виконання зобовязань 3\~478,73 доларів США. Однак у прохальній частині позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна» просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь суму заборгованості за кредитним договором № CM-SME 502/015/2007 у розмірі 37\~281,57 доларів США та 75,00 гривень, а всього за курсом НБУ на 21.01.2010 року стягнути 304\~770,32 гривень. Таким чином, із позову вбачається, що різняться сума, яку позивач просить стягнути на свою користь з [PERSON] (37\~281,57 доларів США та 75,00 гривень), та сума, яка зазначена в мотивувальній частині позовної заяви (позивачем було зазначено, що заборгованість [PERSON] становить 106\~713,70 доларів США). Крім того, 13.02.2014 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та [PERSON] був укладений додатковий договір №2 до кредитного договору № CM-SME 502/015/2007 від 12.12.2007 року, відповідно до якого сторони домовились внести зміни та доповнення до кредитного договору, а саме: в період з 13.02.2014 року до 30.01.2015 року встановлено процентну ставку у розмір 0%, повернення кредиту та процентів буде здійснюватись у національній валюті України - гривні із застосуванням для розрахунку платежу офіційного курсу долара США до української гривні. Ппорядок виконання боргових зобовязань шляхом внесення готівки на поточних рахунок в банку. Крім того, сторони домовились про те, що позичальник зобовязаний в термін до 30 січня 2015 року з моменту укладання такої додаткової угоди здійснити продаж предмету іпотеки за ціною, письмово погодженою з кредитором та направити кошти від продажу такого майна на погашення боргових зобовязань. 07.05.2014 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та [PERSON] був укладений додатковий договір №3 до кредитного договору № CM-SME 502/015/2007 від 12.12.2007 року. Згідно зазначеного додаткового договору №3 у період з 07 травня 2014 року до повного виконання боргових зобовязань за кредитним договором для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись процентна ставка на рівні 0%. Крім того, за умовами додаткової угоди сторонами було погоджено обовязок [PERSON] здійснити продаж предмету іпотеки за ціною не нижче 400000,00 грн., та направити кошти від продажу вищевказаного майна на погашення боргових зобовязань, погасити втрати кредитора на проведення претензійно-правової роботи за кредитним договором в розмірі 3441,00 грн. За умови належного виконання позичальником умов кредитного договору та додаткового договору №3, позивач зобовязується скасувати 100% пені, що була нарахована на момент укладання додаткової угоди №3 та списати частину боргових зобовязань у вигляді нарахованих процентів в розмірі 5614,49 дол. США та частини суми кредиту в розмірі 55501,79 дол. США. Згідно квитанції №1 та від 07.05.2014 року відповідачем було сплачено на користь АТ «ОТП Банк» комісію за обслуговування поточного рахунку згідно тарифів банку у розмірі 80 грн. Згідно квитанції №508Т000XGE від 07.05.2014 року та платіжного доручення №1 від 07.05.2014 року [PERSON] було здійснено погашення заборгованості за кредитним договором № CM-SME 502/015/2007 від 12.12.2007 року у розмірі 400\~000,00 грн. Згідно квитанції №1158F515A9 від 16.09.2015 року [PERSON] було здійснено погашення заборгованості за кредитним договором № CM-SME 502/015/2007 від 12.12.2007 року у розмірі 1\~100,00 грн. Згідно квитанції №1158B6158D від 26.10.2015 року [PERSON] було здійснено погашення заборгованості за кредитним договором № CM-SME 502/015/2007 від 12.12.2007 року у розмірі 1\~129,00 грн. Згідно квитанції №1157CC15A1 від 14.12.2015 року [PERSON] було здійснено погашення заборгованості за кредитним договором № CM-SME 502/015/2007 від 12.12.2007 року у розмірі 1\~100,00 грн. Таким чином, судом встановлено, що з 11.01.2014 року (дата розрахунку заборгованості відповідача, яку надано представником позивача) [PERSON] неодноразово здійснював погашення заборгованості, а отже наданий банком розрахунок заборгованості відповідача не відповідає дійсності. Положеннями ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Під час розгляду справи ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не довів суду ті обставини, на які він посилається. З урахуванням вищевказаного, суд вважає, що в задоволені позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором слід відмовити.

Outcome: dismissed