Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору № 1001173230 від 17.02.2012 р. станом на 14.03.2016 року в сумі 24110,49 грн., в т.ч.: 18182,43 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 5928,06 грн. - заборгованість по нарахованих та несплачених відсотках, а також просило стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 грн. В судове засідання представник позивача ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» не з'явився, подав до суду заяву, в якій вказав, що позов підтримує та просить справу розглянути без його участі. Проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом опублікування оголошення в газеті «Урядовий кур'єр», в порядку ч. 9 ст. 74 ЦПК України. Тому, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 224 ЦПК України, з врахуванням того, що відповідач про причини неявки не повідомив, а позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд постановив про проведення заочного розгляду справи. Судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушеного права на належне виконання умов кредитного договору шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задовольнити з таких підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитовець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 17.02.2012 року між ТзОВ «ОТП Кредит» (кредитор), ПАТ «ОТП Банк» (банк) (правонаступник - ТзОВ «ОТП Факторинг Україна») та [PERSON] (відповідач) в письмовій формі було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 1001173230 (надалі - Кредитний договір), відповідно до умов якого позивачем надано [PERSON] (відповідач) кредитні кошти на загальну суму 19500,00 грн. на придбання послуг у продавця № 1 (ФОП [PERSON] на суму 23750,0 грн. та на придбання послуг у продавця № 2 (ПАТ «Страхова компанія «Кардіф») на суму 3250,0 грн. при цьому внесено суму першого внеску за товар 7500,0 грн. (п. 1.1 Кредитного договору) (а.с. 47-49). Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору за користування кредитом відповідач зобов'язався сплачувати проценти, які розраховуються на основі процентної ставки, розмір якої на дату укладення договору складав 0,01 % річних. Також згідно вказаного пункту Кредитного договору кредит надано строком на 20 місяців з датою остаточного погашення кредиту 17.10.2013 року (п. 1.4.1 Кредитного договору). У відповідності до п. 1.2.1 Кредитного договору банк надає позичальнику споживчий кредит у відповідності до умов Кредитного договору, а позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним договором та Додатком № 1 «Графік платежів», що є його невід'ємною частиною, а також виконувати умови Кредитного договору. [PERSON] (відповідачка) одержав та використав за цільовим призначенням кредитні кошти в загальній сумі 19500,00 грн., шляхом перерахування 16250,0 грн. на поточний рахунок продавця № 1 (ФОП [PERSON], що підтверджується рахунок-фактурою № 58 від 17.02.2012 року, специфікацією до кредитного договору від 17.02.2012 року (а.с. 54 зворот, 55) та товарним чеком від 17.02.2016 року (а.с. 55 зворот), а також шляхом сплати страхового платежу в сумі 3250,0 грн. на рахунок продавця № 2 (ПАТ «Страхова компанія «Кардіф»), що підтверджується копією Договору комплексного страхування позичальника № 06/06/1001173230 (п. 9.1. договору старування, а.с. 50-51). Відповідно до листа представника позивача ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» станом на день подачі позовної заяви заборгованість по споживчому кредиту було повністю погашено відповідачем [PERSON] (а.с. 46). Згідно частини 2 п. 2.1. вказаного кредитного договору банк (ПАТ «ОТП Банк») та позичальник ([PERSON].) підтверджують факт укладення Договору про видачу та обслуговування міжнародних пластикових карток (приватних) на підставі Правил користування кредитною карткою MasterCard Standart та на умовах викладених у розділі 2 (надалі «Угода»). Згідно ч. 2 п.2.2.1 банк відкриває держателю картковий рахунок в гривнях та випускає кредитну картку типу MasterCard Standart, а також виконує розрахункове обслуговування платіжних операцій, здійснених з використанням кредитної картки, її реквізитів чи без використання картки. Підписанням кредитного договору № 1001173230 держатель підтверджує та погоджується, що дані держателя зазначені в цьому договорі та умови, що стосуються відкриття карткового рахунку викладені в угоді та договорі є заявою держателя на відкриття карткового рахунку та отримання кредитної картки; картка, реквізити карткового рахунку, розмір кредитного ліміту, а також інша інформація надання якої необхідне у відповідності до чинного законодавства, надсилається держателю поштою за адресою зазначеною в цьому договорі; після отримання держателем картки та за умови її активування за допомогою телефону за номером, що зазначений на ній, банк має право надіслати ПІН-код на поштову адресу держателя зазначену в цьому договорі. Відповідно до ч. 2 п. 2.2.2. кредитного договору в порядку передбаченому угодою надає позичальнику кредит шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії до карткового рахунку у розмірі, що передбачений угодою, а позичальник приймає кредит і зобов'язується повернути суму отриманого кредиту на умовах, в строки та в порядку, що передбачені угодою. Так, ч.2 п. 2.4 кредитного договору встановлено розмір кредитного ліміту 1000,0 грн. Проте в будь-який час строку дії цього договору банк має право змінити розмір кредитного ліміту (зменшити чи збільшити) без зазначення причин такої зміни. Підписанням цього договору позичальник погоджується із запропонованим порядком розміру кредитного ліміту. Частиною 2 п. 2.5 кредитного договору визначено, що строк дії кредитної лінії становить три роки з моменту підписання банком і позичальником цього договору. Банк має право змінити (зменшити чи збільшити) строк дії кредитної лінії в односторонньому порядку. Підписанням цього договору позичальник погоджується із запропонованим порядком зміни строку дії кредитної лінії. Згідно ч. 2 п. 2.9 кредитного договору за користування кредитом, в т.ч. простроченим кредитом та овердрафтом, банк нараховує проценти в розмірі встановленими тарифами банку та на дату укладення угоди розмір процентів становить 1,99 відсотків на місяць по операціях розрахунків карткою за товари та послуги в мережі інтернет та 2,99 відсотків на місяць по операціях зняття готівки в банкоматах та пунктах видачі готівки. У разі виникнення несанкціонованого овердрафту відсотки нараховуються від суми заборгованості 0,15 відсотків в день. 22.12.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» (позивач) укладено договір факторингу № 22/12/14/3 (а.с. 16-31). Відповідно до п.1.1. вказаного Договору ПАТ «ОТП Банк» (клієнт/первісний кредитор) передає, а ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» (фактор) приймає право грошової вимоги, що належить клієнту, і стає кредитором за Кредитними договорами, укладеними між клієнтом і боржниками, в розмірі портфеля заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Згідно ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право, виникне у майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Статтею 1080 ЦК України, передбачено, що договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом і боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов'язань або відповідальності перед боржником у зв'язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Відповідно до ст. 1084 ЦК України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. Отже, внаслідок укладення вказаного Договору факторингу № 22/12/14/3 від 22.12.2014 року відбулася заміна кредитора та згідно Акту приймання-передачі № 2 реєстру боржників № 3 від 22.12.2014 року до Договору факторингу № 22/12/14/3 від 22.12.2014 року (а.с. 57, 58-61) та витягу з вказаного реєстру (а.с. 62) ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» набуло статусу нового кредитора/стягувача за частиною 2 кредитного договору № 1001173230 від 17.02.2012 року, позичальником згідно якого є [PERSON] (відповідач). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ст. 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Стаття 625 ЦК України зазначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов'язання, за змістом якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. За змістом ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідком порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно ч. 2 п 2.13.1 кредитного договору незважаючи на інші положення угоди, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання держателем та\\або довіреною особою держателя своїх боргових та/чи інших зобов'язань за угодою чи іншими укладеними з банком договорами (надалі - вимога). При цьому, зобов'язання держателя щодо дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому настає з дати отримання держателем відповідної письмової вимоги та повинно бути проведено держателем протягом 30 календарних днів з дати отримання вимоги. [PERSON] (відповідач) прийняті на себе зобов'язання за частиною 2 Кредитного договору щодо повернення суми Кредиту та сплати процентів належним чином не виконував та допустив виникнення заборгованості. Так, станом на 14.03.2016 року заборгованість [PERSON] (відповідач) перед позивачем по Кредитному договору становить 24110,49 грн., та складається з: 18182,43 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 5928,06 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості за Кредитним договором (а.с. 33). Вищевказаний розрахунок позивача відповідачем та письмовими доказами по справі не спростовані. Оскільки [PERSON] (відповідач) належним чином не виконував своїх зобов'язань за частиною 2 Кредитного договору, позивачем, у відповідності до п. 2.13.1. Кредитного договору та до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, 05.11.2015 року йому було надіслано повідомлення-вимогу про дострокове повернення суми боргу за Кредитним договором (а.с. 63-64). Однак, боржником заборгованість по кредитному договору не була погашена у вказані у вимозі строки. Згідно з статтею 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. За ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 58, 60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. З огляду на викладене, з врахуванням того, що позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін та про наявність заборгованості за частиною 2 Кредитного договору № 1001173230 від 17.02.2012 року, та те, що відповідач не подав суду жодних доказів, які би спростували позовні вимоги, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості за вищевказаним кредитним договором є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати за подання до суду позовної заяви. На підставі викладеного, відповідно 261, 514, 526, 530, 549, 611, 612, 629, 631, 634, 1049, 1050, 1054, 1077, 1078, 1080, 1084 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 58, 60, 61, 88, 208-209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved