Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-10 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03.11.1995 року. [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що сімейні стосунки між сторонами погіршились більше двох років тому, оскільки відповідач зловживає алкогольними напоями. Позивач вказує, що вона неодноразово намагалась змінити ставлення чоловіка до сім`ї, однак останній не бажає змінюватись та змінювати свою поведінку, внаслідок чого сторони перестали підтримувати шлюбні стосунки, які притаманні чоловіку та жінці. Сімейний бюджет не ведеться, оскільки відповідач наявні у нього кошти витрачає виключно у власних інтересах. Шлюб між сторонами існує лише формально. З огляду на те, що шлюбні стосунки між сторонами не підтримуються тривалий час, примирення не можливе. Крім цього, позивач вказує, що вона неодноразово намагалась вирішити питання розірвання шлюбу у добровільному порядку шляхом подання спільної заяви до органів державної реєстрації актів цивільного стану, однак відповідач добровільної згоди на таке розірвання шлюбу не надає. Враховуючи наведене,\~позивач просить\~суд розірвати\~шлюб між\~нею та [PERSON] , зареєстрований 03.11.1995 року відділом запису громадянського стану Ковельського міського управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 503. Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у справі. Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 13.10.2020 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У строк встановлений судом, відповідач відзив на пред`явлений позов не подав. Таким чином, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК ). Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як встановлено з свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 03.11.1995 року відділом запису громадянського стану Ковельського міського управління юстиції у Волинській області, сторони перебувають у шлюбі з 03.11.1995 року, який зареєстровано відділом запису громадянського стану Ковельського міського управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 503. Відповідно до п. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до п. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч. 3 ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. З огляду на викладені правові норми, обставини по справі та позицію позивача щодо неможливості збереження сімейних стосунків, суд вважає, що збереження сім`ї в даному випадку буде нічим іншим, як примушуванням сторін до збереження шлюбних відносин. Як встановлено у судовому засіданні, сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, в сім`ї втрачена взаємоповага та розуміння, шлюб існує лише формально й зберегти сім`ю не можливо. Зважаючи на дійсні причини розірвання шлюбу, зазначені позивачем, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Таким чином суд повно, всесторонньо та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку про те, що слід розірвати шлюб між сторонами. Крім цього, з відповідача слід стягнути судові витрати по справі у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved