Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 30 липня 2014 року між ПАТ «Платинум Банк» та ТзОВ «Фінансова компанія «Бізнесфінанс» було укладено Договір факторингу №20140730-Г, відповідно до якого ТзОВ «Фінансова компанія «Бізнесфінанс» набуло права грошової вимоги до боржника за договором №2299/2162 CLBPT від 16 липня 2013 року. Відповідно до умов Договору факторингу №1706/1 від 17 червня 2015 року, укладеного між ТзОВ «Фінансова компанія «Бізнесфінанс» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» позивач набув право вимоги до боржника за договором №2299/2162CLBPT від 16 липня 2013 року. 16 липня 2013 року між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2299/2162CLBPT за умовами якого банк надав відповідачу грошові кошти на умовах платності, строковості та повернення у розмірі 16 500,00 грн. Станом на 17 червня 2015 року відповідач свої зобов'язання за договором не виконала, в результаті чого утворилась заборгованість у розмірі 30 347,41 грн., із яких: 17 633,48 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 2 440,04 грн. -заборгованість по процентах та комісії; 10 273,89 пеня за порушення графіку погашення заборгованості, яку позивач просить стягнути з відповідача, а також судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак подав суду клопотання про розгляд справи у його відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлялася належним чином. Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила, а тому відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу технічними засобами. Перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що 16 липня 2013 року між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] (Позичальник) було укладено кредитний договір №2299/2162CLBPT, за умовами якого банк надав відповідачу грошові кошти на умовах платності, строковості та повернення у розмірі 16 500,00 грн. Відповідно до умов вказаного договору Позичальник зобов'язався в порядку та на умовах, що визначені договором, повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування кредитними коштами, неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. 30 липня 2014 року між ПАТ «Платинум Банк» (Первісний кредитор) та ТзОВ «Фінансова компанія «Бізнесфінанс» (Новий кредитор) було укладено Договір факторингу №20140730-Г, відповідно до якого ТзОВ «Фінансова компанія «Бізнесфінанс» набуло права грошової вимоги до боржника за договором №2299/2162CLBPT від 16 липня 2013 року. Відповідно до умов Договору факторингу №1706/1 від 17 червня 2015 року, укладеного між ТзОВ «Фінансова компанія «Бізнесфінанс» (Первісний кредитор) та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (Новий кредитор), ТзОВ «Фінансова компанія «Бізнесфінанс» передало, а ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до боржника за договором №2299/2162CLBPT від 16 липня 2013 року. Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Положеннями ст.526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч.1 ст.530 ЦК України). Із статей 610, 611, 612 ЦК України вбачається, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема зміна умов зобов'язання та сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Як вбачається із наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором №2299/2162CLBPT від 16 липня 2013 року станом на 17 червня 2015 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 30 347,41 грн., із яких: 17 633,48 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 2 440,04 грн. -заборгованість по процентах та комісії; 10 273,89 пеня за порушення графіку погашення заборгованості. Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та враховуючи факт невиконання відповідачем умов договору №2299/2162CLBPT від 16 липня 2013 року, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення останньою майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з [PERSON] в користь ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за кредитним договором в розмірі 30 347,41 грн. В силу ст.88 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, підлягають стягненню з відповідача в користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved