overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 10 березня 2014 року та у теперішній час фактично припинили шлюбні відносини та стали проживати окремо. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивач звернулася до суду з позовом, та, посилаючись на те, що причинами розпаду сім'ї послужили їх різні характери та різні погляди на життя, просила розірвати шлюб, оскільки він існує лише формально, подальше спільне життя і збереження сім'ї вона вважає за неможливе; після розірвання шлюбу змінити їй прізвище на дошлюбне - «[PERSON]». В судове засідання позивач не з'явилася, надавши до суду заяву /а.с.14/, згідно якої свій позов підтримала та просила розглянути справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, подавши до суду заяву /а.с.15/, згідно якої позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував та просив розглянути справу у його відсутність. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності позивача та відповідача без фіксування судового процесу. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України: обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України: у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що є законні підстави для задоволення позову, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Спора про спільно нажите майно сторони не заявляють.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 10 вересня 2005 року. В шлюбі у сторін народилась дитина: [PERSON], [INFO]. [PERSON] звернулась в суд з даним позовом, вказуючи на те, що сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя. На час звернення до суду сторони проживають окремо протягом року, не підтримують подружні стосунки та не ведуть спільне господарство. Також, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини. Син знаходяться на повному утриманні позивача і тому вона змушена звернутись до суду з позовною вимогою про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, вказавши на підтримку заявлених вимог в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Вислухавши пояснення відповідача та дослідивши докази по справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного: по справі встановлено, що з 10 вересня 2005 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі. Мають спільну неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. На протязі останнього року сторони шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, обоє з подружжя висловились про необхідність розірвання шлюбу. За таких доказів, враховуючи викладені позивачем в обґрунтування заявлених вимог про розірвання шлюбу обставини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї є неможливим та буде порушувати права позивача. Тому, шлюб необхідно розірвати. Також судом встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітнього: [PERSON], [INFO]. В порушення вимог ст. 180 Сімейного кодексу України [PERSON] ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дитини. Тому кошти на утримання неповнолітнього [PERSON] необхідно стягнути в судовому порядку. На підставі ст.183 Сімейного кодексу України суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку відповідно до припису ст. 182 СК України. Враховуючи інтереси неповнолітньої дитини суд вважає за необхідне залишити [PERSON], [INFO], на вихованні у [PERSON]. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 10 вересня 2011 року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]. Позивачка, посилаючись на те, що вона з відповідачем припинили спільне проживання в березні 2014 року, оскільки мають різні погляди на сімейне життя, звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу. Позивачка підтримала свій позов про що надала до суду заяву. Відповідач проти позову не заперчує про що вказав у своїй заяві. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони спільно не проживають з березня 2014 року. Миритися і відновлювати подружні стосунки позивачка не бажає, а тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими. З відповідача слід стягнути на користь позивачки понесені нею судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 10 вересня 2011 року та на даний час фактично припинили шлюбні відносини. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач звернулася до суду з позовом та, посилаючись на те, що причинами розпаду сімї послужили їх різні погляди на сімейне життя та обовязки, постійні непорозуміння, що призвело до того, що вони стали чужими людьми, просила розірвати шлюб з відповідачем, оскільки примирення між ними неможливе. Також позивач просила після розірвання шлюбу змінити їй прізвище на «Рущак»; неповнолітню дитину залишити на виховання у неї. Ухвалою Хустського районного суду від 22 лютого 2017 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу в частині позовної вимоги про визначення місця проживання неповнолітньої дитини, - залишено без розгляду. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не зявилися. Представник позивача [PERSON] надав до суду заяву /а.с.36/, згідно якої позовну вимогу про розірвання шлюбу підтримав та просив розглянути справу у його відсутність та у відсутність позивача. Відповідач в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву /а.с.35/, згідно якої позовну вимогу про розірвання шлюбу визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував та просив розглянути справу у його відсутність. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності позивача, представника позивача та відповідача, без фіксування судового процесу. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України: обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України: у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що є законні підстави для задоволення позову, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 10 жовтня 1987 року та у теперішній час фактично припинили шлюбні відносини та стали проживати окремо. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивач звернулася до суду з позовом, та, посилаючись на те, що причинами розпаду сім'ї є зловживання відповідачем алкогольними напоями, часті скандали, різні погляди на життя, втрата будь-яких почуттів один до одного, просила розірвати шлюб, оскільки він існує лише формально, подальше спільне життя і збереження сім'ї вона вважає за неможливе і недоцільне, бо це буде суперечить її інтересам; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». В судове засідання позивач та її представник не з'явилися. Представник позивача [PERSON] надала до суду заяву /а.с.14/, згідно якої позов підтримала та просила розглянути справу у її відсутність та у відсутність позивача. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву /а.с.13/, згідно якої позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував та просив розглянути справу у його відсутність. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності позивача, її представника та відповідача без фіксування судового процесу. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України: обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України: у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що є законні підстави для задоволення позову, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Спора про спільно нажите майно сторони не заявляють.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 10 жовтня 1997 року та фактично припинили шлюбні відносини 22 листопада 2013 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачем. Позивач звернувся до суду з позовом, і, посилаючись на те, що причиною розпаду сім'ї послужила подружня невірність з боку відповідача, просив розірвати шлюб, оскільки подальше сумісне життя і збереження сім'ї з відповідачем він вважає за неможливе. У попередньому судовому засіданні позивач уточнив свої позовні вимоги та просив: розірвати шлюб між ним на відповідачем, зареєстрований 10 жовтня 1997 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану МУЮ Луганської області за актовим записом №636; після розірвання шлюбу відповідачу залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач у попередньому судовому засіданні уточнений позов визнала у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Суд, вислухавши думки сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки позивач жити однією сім'єю та миритися з відповідачем категорично не бажає, тому що втратив до неї відчуття любові та взаєморозуміння, з чого виходить, що сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може. Спора про спільно нажите майно сторони не заявляють.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 10 жовтня 2009 року, у якому мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] Позивачка звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб із відповідачем, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що шлюб виявився невдалим. Вона з відповідачем люди різні за характером, з різними поглядами на життя. У них відсутнє взаєморозуміння, вони стали байдужими один до одного, що привело до втрати почуття любові та поваги один до одного, у зв'язку із наведеним, просить суд позов задовольнити. У судовому засіданні позивачка позов підтримала, дала пояснення аналогічні наведеному, додатково пояснивши, що шлюб існує лише формально, усі спроби його зберегти не дали жодних результатів. Відповідач позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що сім'я розпалася повністю, не може бути збережена і позовні вимоги підлягають задоволенню. Встановлено, що сторони уклали шлюб 10.10.2009 року /а.с.3/, у якому мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. /а.с. 8/. Любов та повага між сторонами відсутні. Останнім часом непорозуміння створили умови за яких їх шлюб фактично припинився, сторони шлюбні відносини не підтримують та спільне господарство не ведуть і відновлювати не збираються. Враховуючи викладене, суд вважає, що сім'я сторін розпалася, примирення не можливе, а тому шлюб підлягає розірванню, а визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 10 липня 2012 року та на даний час фактично припинили шлюбні відносини. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач, посилаючись на те, що причинами розпаду сімї є їх несумісність характерів та поглядів на життя, постійні сварки, непорозуміння та втрата поваги один до одного, звернулася до суду з позовом та просить розірвати шлюб, оскільки їх сімя розпалась остаточно. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надавши до суду заяву /а.с.17/, згідно якої позов підтримала, просила його задовольнити та просила розглянути справу у її відсутність. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про місце та час слухання справи неодноразово був повідомлений належним чином - шляхом направлення йому судових повісток про виклик до суду на розгляд цієї справи за місцем його реєстрації у відповідності до ст.74 ЦПК України /а.с.11-12,15-16/, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи у його відсутність від відповідача до суду не надходило. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності позивача та відповідача, без фіксування судового процесу. 4 квітня 2017 року винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що з 10 липня 2012 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], 24лютого [INFO], що підтверджується: свідоцтвом про шлюб /а.с.4/ та свідоцтвом про народження дитини /а.с.6/. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України: суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач у своєму позові посилається на те, що причинами розпаду сімї є їх несумісність характерів та поглядів на життя, постійні сварки, непорозуміння та втрата поваги один до одного. Також позивач вказує, що шлюб між ними носить формальний характер, збереження його недоцільне. На примирення позивач категорично не згідна. З огляду на встановлене суд дійшов до висновку, що ніяких підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, оскільки шлюб існує формально, не виконує свого прямого призначення, позивач примиритися з відповідачем категорично не бажає, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. Суд вважає, що збереження шлюбу буде суперечить інтересам позивача. Спора про спільно нажите майно та місце проживання неповнолітньої дитини сторони не заявляють.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 10 листопада 2007 року, у якому мають двоє дітей: малолітню доньку [PERSON], [INFO] та малолітнього сина [PERSON] [INFO]. Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб із відповідачем, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що між сторонами згасли подружні почуття, як наслідок подружні відносини припинились. Ще до народження дітей відповідач почав зловживав алкогольними напоями. Будь-які спроби примирення не дали позитивного результату. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Позивачка в судовому засіданні підтвердила обставини, що викладені в позові, просила шлюб розірвати. Відповідач в судовому засідання не заперечував проти зазначених позивачем обставин. Заслухавши пояснення стрін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що сім'я розпалася повністю, не може бути збережена і позовні вимоги підлягають задоволенню. Встановлено, що сторони уклали шлюб 10.11.2007 року /а.с.4/, у якому мають сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO] /а.с.5-6/. Любов та повага між сторонами відсутні. Останнім часом непорозуміння створили умови за яких їх шлюб фактично припинився, сторони проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують та спільне господарство не ведуть і відновлювати не збираються. Сторони погодились, що після розірвання шлюбу, малолітні діти залишиться проживати з матір'ю. Враховуючи викладене, суд вважає, що сім'я сторін розпалася, примирення не можливе, а тому шлюб підлягає розірванню, а визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 10 листопада 2012 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину. Позивачка, посилаючись на те, що вона з відповідачем припинили спільне проживання з січня 2013 року так як мають різні погляди на сімейне життя, звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу. Відповідач позов визнав про що вказав в заяві. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони спільно не проживають з січня 2013 року. Миритися і відновлювати подружні стосунки позивачка не бажає, а тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 10 серпня 2012 року. Від шлюбу дітей не мають. Позивачка, посилаючись на те, що вона з відповідачем припинили спільне проживання з травня 2013 року, так як він постійно ображає її людську честь та гідність, застосовує насилля, звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу. Відповідач позов визнав, про що вказав в заяві. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони спільно не проживають з травня 2013 року. Миритися і відновлювати подружні стосунки позивачка не бажає, а тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 10 червня 2004 року. Від шлюбу дітей не має. Позивач, посилаючись на те, що вона з відповідачем мають різні погляди на життя, втратили взаємоповагу один до одного, спільне господарство не ведуть, оскільки з листопада 2005 року разом не проживають, збереження сім'ї вважає неможливим, звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу. Позивач в судове засідання не з'явилася, до початку розгляду справи надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, справу просила розглянути в її відсутності. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, причину неявки суду не повідомив, хоча був належно повідомлений про день та час слухання справи. У відповідності до ст. 280 ЦПК суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні сторони, 10 червня 2004 року зареєстрували шлюб в Черкаському міському відділі реєстрації актів цивільного стану, актовий запис - №560. Згідно статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ст.110 СК, один з подружжя має право пред'явити до суду позов про розірвання шлюбу. Згідно ст.112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, разом сторони не проживають, сімейних відносин не підтримують, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 10 червня 2011 року. Від шлюбу мають двох неповнолітню дітей. Позивач, посилаючись на те, що він з відповідачкою припинили спільне проживання з 2013 року, так як мають різні погляди на сімейне життя, звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу. Відповідачка позов визнала про що вказала в заяві. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони спільно не проживають з 2013 року. Миритися і відновлювати подружні стосунки позивач не бажає, а тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими.

Outcome: approved