Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.06.2008р. Від спільного подружнього життя у сторін народилася донька [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними та різними поглядами на життя. На підставі цього в сім'ї відбувались сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Можливості зберегти сім'ю немає. З лютого 2014р. вони проживають окремо. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, покликаючись на викладені в позові обставини, зазначила, що вони два роки не проживають разом, збереження сім'ї неможливе, тому просить суд позов задоволити. Відповідач позов визнав повністю, проти задоволення позовних вимог не заперечив. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 14.06.2008р., актовий запис №109, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 14.06.2008р. У зв'язку з реєстрацією шлюбу чоловік та дружина свої прізвища не змінювали. З свідоцтва про народження від 02.07.2010р., актовий запис №320, вбачається, що батьками [PERSON], [INFO]., є сторони в справі. Статтею 51 Конституції України та ч. 1 статті 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч.3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як роз'яснено в п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Дослідженими у судовому засіданні обставинами справи встановлено, що сторони тривалий час не проживають разом та не підтримують жодних стосунків, поновлення між ними стосунків неможливе, що вбачається з позиції сторін, подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому, за наведених обставин, позовні вимоги підлягають до задоволення і шлюб слід розірвати.

Outcome: approved