Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

Судом встановлено поясненнями сторін, оспорюваним, витребуваним судом договором дарування частини квартири посвідченим приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Глущенком Олександром Анатолійовичем 27 листопада 2011 року, зареєстрованого в реєстрі за №564, свідоцтвом на право власності на житло а.с.101-103 т.1; то по вказаному договору [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняла у дар 1/3 частину двокімнатної квартири [ADDRESS] , загальною площею 43,7 кв.м., житловою площею 27,4 кв.м. Вказана квартира належала на праві спільної сумісної власності в порядку приватизації згідно свідоцтва №98-3 від 18.02.1999 р. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 1996 р. народження. Правовідносини між\~сторонами регулюються\~законодавством,\~яке діяло\~на час\~укладення договору\~27.11.2000\~р.,\~тобто виникнення\~спірних правовідносин.\~Так згідно\~ст.57\~ЦК УРСР\~1963\~р.\~- угода, укладена внаслідок обману, насильства, погрози, зловмисної угоди представника однієї сторонни з другою стороною, а також угода, яку громадянин був змушений укласти на вкрай невигідних для себе умовах внаслідок збігу тяжких обставин, може бути визнана недійсною за позовом потерпілого або за позовом державної чи громадської організації. Якщо угода визнана недійсною з однієї з зазначених підстав, то потерпілому повертається другою стороною все одержане нею за угодою, а при неможливості повернення одержанного в натурі - відшкодовується його вартість. Правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки,ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Тобто вирішальними обставинами які повинна довести позивач [PERSON] є наявність умислу на обман у відповідача [PERSON] , та сам факт обману, а також істотність значення обставин, щод яких позивача введен в оману. Згідно ст.ст.243,\~244\~ЦК УРСР\~1963\~р. -\~за договором\~дарування одна\~сторона передає\~безоплатно другій\~стороні майно\~у власність. Договір\~дарування вважається\~ укладеним\~ з\~ моменту\~передачі майна\~обдарованому. До \~договорів \~дарування \~нерухомого майна\~ застосовуються правила статті 227 і цього Кодексу, тобто нотаріальна форма договору. Як видно з вказаної норми, то сторона, яка передає май в дар, повинна діяти добровільно, та безоплатно, без всяких умов передати майно обдарованому. Суд вважає можливим позов задовольнити, та визнати договір дарування від 27.11.2000 р. недійсним, як укладеного внаслідок обману позивача, та виходить з наступного: 1.Позивач [PERSON] вказує, що нотаріус поспішав, та не виконав усіх необхідних дій при посвідчення правочину, не роз`яснив їй наслідків, вона ознайомилась з іншим текстом договору по якому була обдарованою, а не дарителем майна. Копію такого договору надала їй відповідач [PERSON] . На підтвердження вказаних обставин, позивачем надано копію договору дарування частини квартири а.с.10-11 т.1, по якому [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняла в дар 1/3 частину спірної квартири. 2. Свідки [PERSON] і [PERSON] (рідна сестра та невістка позивача) пояснили в суді, що восени 2000 р. [PERSON] була присутня при розмові позивача з дочкою. [PERSON] сказала, що потрібно оформити на матір свою частину квартири, оскільки вона: «заборгувала багато грошей». Розповіла, що в неї є знайомий нотаріус, вона все зробить без матері, за наявності документів: свідоцтва про приватизацію, паспортів, ідентифікаційних кодів. [PERSON] погодилася, їздила з дочкою до нотаріуса, але потям дуже довго чекала підтверджуючих угоду документів. Дочка пояснювала, що документи «довго» роблять, потім казала, що вона їх не зробила, потім «загубила», та на підтвердження дала [PERSON] копію договору по якому [PERSON] була обдарованою. До січня 2016 р. [PERSON] проживала в спірній квартирі, а 23.01.2016 р. перейшла жити до [PERSON] , а потім в будинок по [ADDRESS] , оскільки дочка забрала в неї документи, не дає отримувати пенсію, зі слів дочки, остання хоче продати квартиру, в якій зміила замки на вхідних дверях. 3. Постановою судді Тернівського районного суду від 20.04.2016 р. [PERSON] притягнута до адміністративнї відповідальності за ст.173-2 КупАП, встановлено, що 14.03.2016 р. [PERSON] вигнала свою матір [PERSON] з житлового будинку [ADDRESS] , висловлювалася на її адресу нецензурною лайкою а.с.12 т.1. Обставини адміністративного правопорушення [PERSON] визнала. 17.06.2016 р. [PERSON] отримала листа від Тернівського відділення поліції, куди зверталася з приводу омани, та отримала листа, щодо звернення до суду за захистом своїх прав а.с.13. Вказані докази, на думку суду свідчать про наявність між [PERSON] та її дочкою [PERSON] стійких неприязних відносин, відсутність вільного волевиявлення позивача на дарування своєї частки квартири дочці, при вказаних обставинах. 4. Оскаржуваний договір\~дарування від\~27.11.2000\~р.\~тривалий час\~до січня\~-\~березня 2016\~р.\~не спричинив\~ніяких наслідків\~піля його\~укладення. [PERSON] продовжила своє проживання в спірній квартирі і після укладення договору дарування, оскільки вважала, що вана тепер є власницею і частини квартири, яка була приватизована на імя її доньки. Викладене підтверджується наданими позивачем квитанціями про сплату комунальних платежів, які збереглися за період 2015 року та до січня 2016 р.а.с.22-26 т.1. Довідкою про реєстрацію [PERSON] в спірній квартирі на час посвідчення договору купівлі-продажу нотаріусом 04.03.2016 р. на ім.»я [PERSON] а.с.97 т.1 5. Вік позивача 1949 р. народження, відсутність у [PERSON] іншого житла крім спірного, відсутність фактичної передачі спірного нерухомого майна за оспорюваним договором дарування дарувальником обдарованому; продовження позивачем проживання в спірній квартирі після укладення договору дарування, свідчить про відсутність волевиявлення на укладення договору дарування. 6. Згідно листа державного нотаріуса Криворізької філії державного нотаріального архіву від 22.02.2017 р. а.с.174 т.1, отримати договір дарування посвідчений нотаріусом Глущенком О.А. 27.11.2000 р. за реєстровим №564 на виконаня ухвали суду про витребування доказів неможливо, оскільки нотаріус припинив свою діяльність, документи до нотаріального архіву не передав, та місце їх знаходження невідоме. 7. Згідно листа Головного територіального управління юстиції у Діпропетровській області по ухвалі суду про витребування доказів а.с.78-79 т.2, то нотаріальна діяльність нотаріуса Глущенка О.А. була припинена з 05.08.2005 р., та вказаний нотаріус не виконав наказ управління про передачу нотаріальних справ до архіву, в зв`язку з чим управління юстиції направило відповідні листи до прокуратури Дніпропетровської області. Місце перебування нотаріуса Глущенка О.А. невідомо, та останній оголошений у розшук. 8. Другою криворізькою державною нотаріальною конторою було надано повний витяг з реєстру нотаріальних бланків з інформацією про перевірку нотаріального бланку АВО № 332841, де відповідно до наказу Міістерства юстиції України від 04.11.2009 N 2053/5 «Про організаційні заходи з постачання, зберігання, обігу, обліку спеціальних бланків нотаріальних документів і звітності про їх використання», було затвержено Порядок ведення Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів 9 листопада 2009 р. за N 1043/17059 (далі Порядок). Відповідно до п.1.1. та п. 1.2. цей Порядок регулює ведення Єдиного реєстру та визначає організаційні заходи з постачання, зберігання, обігу, обліку спеціальних бланків нотаріальних документів і звітності про їх використання. Відповідно до п. 1.3. Положення, Єдиний реєстр - електронна база даних, що містить інформацію про: 1.2. постачання та отримання бланків державними нотаріальними конторами, державними нотаріальними архівами, приватними нотаріусами; 7. витрачені і недійсні бланки. Згідно інформаційної довідки а.с.156 т.2 в реєстрі міститься інформація лише про постачання бланку нотаріусу [PERSON] 07.11.2000 р., але відсутня інформація про витрачання бланку, саме для посвідчення якого правочину цей бланк був використаний. Для цього відповідно до п.2.6 Порядку, визначено спеціальні коди витрачення бланків. 8. На копії договору дарування а.с.102 т.1 зворот, та на оглянутому судом оригіналі договору дарування у книзі справи №0203 том №7, аркуш №40 приватного нотаріуса Донченко [PERSON] .Л.а.с.85 т.2, видна різниця в розташуванні підпису [PERSON] як дарителя, та підпису [PERSON] як обдарованої. Підпис [PERSON] стоїть мінімально, чітко над лінією в бланкі договору. Підпис [PERSON] розташований значно, на декілька сантимерів вище лінії бланку для підпису Викладена сукупність фактів та обставин, на думку суду беззаперечно свідчить про факт омани позивача [PERSON] її дочкою [PERSON] за сприяння та участю нотаріуса [PERSON] при укладенні договору дарування 27.11.2000 р., такий договір на підставі ст.57 ЦК УРСР слід визнати недійсним, з поверненням позивачу майна, що було втрачено по вказаній недійсній угоді. Як наслідок слід визнати недійсними і похідні правочини, які укладені на підставі недійсної угоди, за умови недобросовісності дій учасників цих договорів. Згідно договору купівлі-продажу квартири посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Донченко В.Л. 04 березня 2016 року, зареєстрованого в реєстрі за №238, то по вказаному договору [PERSON] та [PERSON] продали а [PERSON] купила за 52004.00 грн. спірну двокімнатну квартиру [ADDRESS] а.с.68-69. Відповідно до договору дарування квартири посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Донченко Вікторією Леонідівною 18 березня 2016 року, зареєстрованого в реєстрі за №286, по якому [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняла у дар двокімнатну квартиру [ADDRESS] а.с.125-126 т.1. Відповідно до ст.12 ч.5 ЦК України - добросовісність набувача презюмується. Якщо судом буде встановлено, що набувач знав чи міг знати про наявність перешкод до вчинення правочину, в тому числі й те, що продавець не мав права відчужувати майно, це може свідчити про недобросовісність набувача і є підставою для задоволення позову про витребування у нього майна. Судом встановлено, що поведінка як [PERSON] , так і поведінка [PERSON] свідчить про недобросовісність їх дій, виходячи з наступного: 1. Довідкою про реєстрацію [PERSON] в спірній квартирі підтверджується, що на час посвідчення договору купівлі-продажу нотаріусом 04.03.2016 р. на ім`я [PERSON] , покупець знала, що в квартирі зареєстрована [PERSON] а.с.97 т.1, та в неї повинні були виникнути питання з цього приводу до продавців [PERSON] і [PERSON] , або зазначити в договорі умови зняття з реєстрації стороніх осіб, чого в договорі не було оговорено а.с.68-69 т.1. 2. Лише після договору дарування між [PERSON] і [PERSON] 29.03.2016 р. [PERSON] і [PERSON] звернулися до суду з позовом про усунення перешкод до [PERSON] , яким просили суд зобов`язати Тернівський РС ДМС зняти позивача з реєстрації по спірній квартирі, хоча на той час [PERSON] і [PERSON] вже не були юридичними власникам квартири в зв`язку з її продажем, та послідуючем даруванням 18.03.2016 р. 3. Довідкою про реєстрацію [PERSON] в спірній квартирі підтверджується, що на час посвідчення договору дарівання нотаріусом 18.03.2016 р. за яким [PERSON] подарувала [PERSON] спірну квартиру, і даритель і обдарована знали, що в квартирі зареєстрована [PERSON] а.с.144 т.1. 4. Договір дарування був укладений та посвідчений 18.03.2016 р., тобто через два тижні після купівлі квартири [PERSON] у [PERSON] і [PERSON] , та [PERSON] так і не змогла пояснти суду мотиви такого правочину. 5. Договір дарування 18.03.2016 р. укладено між матір`ю [PERSON] та дочкою [PERSON] , як близькими родичами. Викладене свідчить про те, що покупець [PERSON] і обдарована [PERSON] діяли не добросовісно, діяли спільно з [PERSON] , та знали про наявність перешкод для укладення вказаних правочинів. З вищезазначених підстав, судом встановлено також, що нотаріус Донченко [PERSON] . [PERSON] , отримавши інформаційну довідку з Єдиного реєстру спеціальних бланків, при посвідченні договору купівлі продажду [PERSON] 04.03.2016 р. отримала дані лише щодо отримання нотаріального бланку нотаріусом Глущенком О.А. а.с.110 т.1, без даних щодо витрачання цього бланку, тому нотаріус мав право відмовити в посвідчені договору. Згідно ст.150 ЖК України, ст.ст.319,321,391 ЦК України - власник житла має право вимагати усунення будь яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При визнанні недійсними правочинів, та повернення осіб в первісний стан, [PERSON] як власник житла, має право на вселення в квартиру [ADDRESS] , та її позов підлягає задоволенню. Оцінюючи заперечення представника позивача з посилання на пропуск строку позовної давності, то суд вважає, що вказаний строк позивачем не пропущено. Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність це строк протягом якого особа може звернутися до суду за захистом свого права, а сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові, згідно ст.267 ч.4 ЦК України. Початок строку позовної давності починається з дня коли позивач довідався, або міг довідатися про порушення свого права згідно ст.261 ЦК України, та співпадає з моментом виникнення в [PERSON] права на позов. Поданням позовної заяви 22.07.2016 р. а.с.2 т.1, з доведеними, на думку суду обставинами, що позивач [PERSON] довідалася про порушення свого права лише 14.03.2016 р., коли [PERSON] вигнала позивача з дому, що встановлено постановою судді по справі про адміністративне правопорушення, та коли [PERSON] не змогла вселитися в квартиру по [ADDRESS] яка належала їй на праві власності. Саме з 14.03.2016 р. у [PERSON] виникло право на позов, яке вона реалізувала в межіх строку позовної давності.

Outcome: approved