Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 15 лютого 2000 року, від даного шлюбу є неповнолітня донька [PERSON], [INFO]. Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем по справі, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що сім'я розпалася, шлюбні відносини не підтримують та відновлювати не збираються, спільне господарство не ведуть, любов та повага між ними відсутні. Донька після розірвання шлюбу буде мешкати разом з нею, а з відповідача стягуються аліменти на її утримання згідно рішення суду. Спору про розподіл сумісного майна не має. Крім цього після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON]. Позивач в судове засідання не з'явилася, але надала суду свою заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Крім цього в своїй заяві зазначила, що в разі неявки відповідача по справі не заперечує проти ухвалення заочного рішення, наслідки постановлення заочного рішення їй відомі та зрозумілі. Також зазначила, що з відповідачем по справі не проживає понад 15 років, спору про розподіл сумісного майна не має, аліменти на утримання дитини були стягнуті з відповідача за рішенням суду, після розірвання шлюбу дитина буде мешкати разом з нею. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, що підтверджується зворотнім поштовим повідомленням, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що сім'я розпалася повністю, не може бути збережена і позовні вимоги підлягають задоволенню. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15 лютого 2000 року в Катеринівській сільській раді Лозівського району Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим Катеринівською сільською радою Лозівського району Харківської області 15 лютого 2000 року. Від даного шлюбу є донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER], виданим Катеринівською сільською радою Лозівського району Харківської області 15 лютого 2000 року. В теперішній час любов та повага між сторонами відсутні. Останнім часом постійні сварки та суперечки створили умови за яких шлюб фактично припинився, шлюбні відносини не підтримують та відновлювати не збираються, спільне господарство не ведуть, тому подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Донька після розірвання шлюбу буде мешкати разом з позивачем по справі, а відповідач по справі сплачує аліменти на її утримання за рішення суду. У відповідності до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року встановлено, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей». Як вбачається з матеріалів справи сторони на даний час проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують та відновлювати не збираються, спільне господарство не ведуть, а тому подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, в зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю на даний час не має. Статтею 113 Сімейного кодексу передбачено, що особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З урахуванням клопотання позивача, суд після розірвання шлюбу залишає їй прізвище [PERSON].

Outcome: approved