Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

ТОВ «Галбуджитлосервіс» звернулося в суд з позовом до [PERSON], в якому, уточнивши позовні вимоги, просить стягнути з відповідача 10602,28 грн. заборгованості за послуги з утримання будинку і прибудинкової території за період з 15.04.2011 року до 01.05.2016 року. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що товариство надає послуги з утримання будинку і прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку [ADDRESS], в тому числі відповідачу, якому на праві власності належить квартира № 57 у цьому будинку. Проте він належним чином не виконує своїх обов'язків щодо оплати цих послуг, що й спричинило виникнення заборгованості в зазначеному вище розмірі. Нарахування вартості послуг на утримання будинку та прибудинкової території здійснювалось на підставі тарифів, затверджених Департаментом житлового господарства Львівської міської ради, в подальшому, з 04.05.2012 року, - Виконавчим комітетом Львівської міської ради. Щомісячно відповідачу направлялись квитанції про оплату послуг, однак він борг перед ТОВ «Галбуджитлосервіс» не сплатив. Зазначає, що оскільки ТОВ «Галбуджитлосервіс» зверталося в суд із заявою про видачу судового наказу про стягнення із боржника суми заборгованості за послуги з утримання будинку і прибудинкової території, який 13.05.2015 року скасовано, зазначені вимоги можуть бути розглянуті в позовному провадженні. Представники позивача в судовому засіданні позов підтримали, покликаючись на мотиви такого, який просять задовольнити. Відповідач в судовому засіданні 31.05.2016 року проти позову заперечив, покликаючись на необґрунтованість такого, зокрема зазначив, що він не є споживачем послуг, які надаються ТОВ «Галбуджитлосервіс», оскільки квартирою на [ADDRESS] у спірний період взагалі не користувався, відтак не отримував послуг з утримання будинку і прибудинкової території. Крім цього, між ним та позивачем не укладено жодного договору про надання зазначених послуг. Просив в задоволенні позову відмовити. В подальшому відповідач в судове засідання 01.08.2016 року не з'явився і про причини неявки суд не повідомив, тому суд вважав за можливе продовжувати і завершувати розгляд справи за його відсутності. Заслухавши пояснення сторін і дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України). Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що ТОВ «Галбуджитлосервіс» надає послуги з утримання будинку і прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку [ADDRESS]. [PERSON] у вказаному будинку на праві власності належить трьохкімнатна квартира №57, в якій ніхто не зареєстрований, що підтверджується довідкою ТОВ «Галбуджитлосервіс» №120 від 20.05.2015 року та відомостями наданими відділом адресно-довідкової роботи Головного управління державної міграційної служби України у Львівській області, згідно яких відповідач у Львівській області, в тому числі за зазначеною адресою не зареєстрований (т.1 а.с. 6, 8, 11). Згідно наданого позивачем розрахунку за період з 15.04.2011 року до 01.05.2016 року заборгованості споживача за послуги з утримання будинку і прибудинкової території за адресою: м.Львів, [ADDRESS] складає 10602,28 грн. (т.3 а.с. 68-69). Судовим наказом Шевченківського районного суду м.Львова від 19.01.2015 року з [PERSON] стягнуто заборгованість за послуги з утримання будинку і прибудинкової території, даний наказ скасовано судом 13.05.2015 року (т.1 а.с.7; т.3 а.с.70). Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що виконавцем є - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Згідно ст.13 цього Закону до житлово-комунальних послуг відносяться - комунальні послуги, в тому числі централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, централізоване опалення, та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Відповідно до ст.16 Закону порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Перелік житлово-комунальних послуг, що надаються споживачу, залежить від рівня благоустрою відповідного будинку (споруди). Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем (ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Пунктом 1 ч.1 ст.20 Закону передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п.5 ч.3 ст.20 Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Обов'язок оплачувати житлово-комунальні послуги виникає у споживача з моменту користування цими послугами. Відповідно до ст.179 ЖК України, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду ЖБК, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Обов'язок на власників жилого приміщення по несенню витрат на утримання будинку і прибудинкової території, сплаті комунальних послуг покладений також нормами ст.322 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 20, 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків,затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 8.10.1992 року, п.п. 17, 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору чи вимог цього Кодексу, а згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підтвердження позовних вимог ТОВ «Галбуджитлосервіс» надало суду рахунки, акти та договори (т.1 а.с.123 - т.3 а.с.64), які суд вважає належним підтвердженням надання позивачем послуг з утримання будинку і прибудинкової території відповідачу. Нарахування вартості цих послуг, як встановлено в судовому засіданні, здійснювалось за період з 15.04.2011 року по 03.05.2012 року за тарифом, затвердженим наказом Департаменту житлового господарства Львівської міської ради № 197 від 13.04.2011 року, за період з 04.05.2012 року по 12.02.2015 року - за тарифом, затвердженим рішенням Виконкому Львівської міської ради № 315 від 04.05.2012 року, а з 13.02.2015 року - за тарифом, затвердженим рішенням Виконкому Львівської міської ради № 47 від 13.02.2015 року (т.1 а.с. 84-122). Суд не бере до уваги посилання відповідача на ту обставину, що договір про надання послуг з утримання будинку і прибудинкової території ТОВ «Галбуджитлосервіс» із ним як споживачем не укладався, оскільки відповідно до ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» своєчасне укладення договору на надання житлово-комунальних послуг з виконавцем є не правом, а одним із обов'язків споживача. Відсутність договору не є безумовною підставою для відмови в позові про стягнення заборгованості плати за фактично спожиті послуги. Згідно вищезазначених норм закону споживач зобов'язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг. В судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем фактично склалися правовідносини з надання послуг з утримання будинку і прибудинкової території і оплати за них. Доказів того, що позивач неналежним чином чи не в повному обсязі надає відповідачу послуги з утримання будинку та прибудинкових територій відповідачем суду не надано, він від таких послуг не відмовлявся та фактично використовував, тим самим визнавав наявність правовідносин з ТОВ «Галбуджитлосервіс». Та обставина, що відповідач не використовував належну йому квартиру для свого проживання чи проживання інших осіб не є згідно закону підставою для звільнення його від витрат на утримання будинку чи прибудинкової території. Крім цього, згідно ч.2 ст.382 ЦК України власнику квартири в багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Таким чином, [PERSON] є також співвласником приміщень загального користування і технічних засобів будинку, а відтак він не звільняється від участі у спільних витратах на обслуговування, ремонт і утримання спільного майна у будинку. Виходячи з наведеного та враховуючи, що порушені права позивача підлягають судовому захисту, з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача заборгованість, яка утворилась з 15.04.2011 року по 01.05.2016 року і складає, згідно даних представленого позивачем розрахунку, 10602,28 грн. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно з ч.2 ст.99 ЦПК України у разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви. У зв'язку з цим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 243,60 грн. судового збору, сплаченого останнім при поданні позову і заяви про видачу судового наказу (т.1 а.с.1, т.3 а.с.70).

Outcome: approved