Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], яка також представляє свої та інтереси малолітньої [PERSON], третя особа - адміністрація Заводського району Миколаївської міської ради, про виселення вказаних осіб з квартири [ADDRESS], яка є предметом іпотеки за договором іпотеки від 11. 08. 2008 № PML-400/109/2008, укладеним між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON], [PERSON], [PERSON] у якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором від 11. 08. 2008 № ML-400/109/2008. Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідачі не виконали умови кредитного договору, через що виникла заборгованість. 04. 04. 2012 за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було ухвалено рішення Заводського районного суду м. Миколаєва у справі № 2/1412/1371/12 про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS]. З часу ухвалення вказаного рішення відповідачі та члени їх сім'ї не звільняють приміщення спірної квартири, чим порушують права позивача як заставодержателя та перешкоджають виконанню вказаного вище рішення суду. Відповідно до зворотніх повідомлень поштового зв'язку на адресу відповідачів було направлено вимоги від 21. 06. 2013 № 271/13 про добровільне звільнення приміщення квартири, що є предметом іпотеки. Та до теперішнього часу вказані вимога позивача як заставодержателя виконані не були, що стало підставою для звернення позивача до суду з позовом. Представник позивача до судового засідання не з'явився, суду надав заяву, в якій просив про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, обставини, викладені в позові підтвердив, просив суд позов задовольнити. Відповідачі та представник служби у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради до судового засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи повідомлялися вчасно, причин неявки суду не повідомили, відповідних заяв та документів суду не надавали. Справа відповідно до ст. 224 ЦПК України розглянуто за їхньої відсутності. Суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що вимоги первісного позову підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, 11. 08. 2008 між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є позивач) та [PERSON] було укладено кредитний договір № ML-400/109/2008, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 37100, 00 дол. США на споживчі цілі з кінцевим терміном повернення 11. 08. 2023, зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом та інших платежів відповідно до умов договору. У якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором [PERSON], [PERSON], [PERSON] передали банку в іпотеку за договором іпотеки від 11. 08. 2008 № PML-400/109/2008 належну їм на підставі свідоцтва про право власності, виданого управлінням з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради від 16. 07. 2007 на підставі розпорядження від 16. 07. 2007 № 3768-р та зареєстрованого в КП ММР «Миколаївське МБТІ» 03. 12. 2007, реєстраційний номер 21250666, двокімнатну квартиру [ADDRESS]. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківський кредит - будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Позивачем зазначене зобов'язання виконано в повному обсязі, однак позичальник порушив зобов'язання за договором по поверненню кредиту, кредитне зобов'язання не виконав, що призвело до виникнення заборгованості. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Крім того, статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до умов договору. У пункті 2 ст. 1050 ЦК України зазначено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до частини 1 статті 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 29. 06. 2010 та договору відступлення прав вимоги від 07. 07. 2010 Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором від 27. 11. 2012 № [NUMBER]. Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), згідно з ст. 514 вказаного кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Таким чином, до Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» щодо права вимоги до відповідача. 04. 04. 2012 за позовом ПАТ «ОТП Банк» було ухвалено рішення Заводського районного суду м. Миколаєва у справі № 2/1412/1371/12 про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS], яке набрало законної сили. Відповідачі зареєстровані і проживають в іпотечній квартирі, що підтверджується довідкою ЖЕК № 2 ЖКП ММР «Бриз» від 28. 02. 2013 № 592. Позивачем направлялася відповідачеві та мешканцям квартири, що є предметом іпотеки, письмова вимога від 21. 06. 2013 № 271/13 про звільнення вказаного житлового приміщення, яку відповідачі особисто отримали 09. 07. 2013, про що свідчать зворотні поштові повідомлення, однак добровільно мешканці квартири до теперішнього часу її не звільнили. Таким чином, до теперішнього часу вказані вимоги позивача як заставодержателя виконані не були. З часу ухвалення вказаного рішення суду про звернення на предмет іпотеки відповідачі та члени їх сім'ї не звільняють приміщення спірної квартири, чим порушують права позивача як заставодержателя та перешкоджають виконанню вказаного вище рішення суду. Згідно з частиною четвертою статті 9, статті 109 Житлового кодексу України, статей 39-40 Закону України «Про іпотеку» виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. Як встановлено судом, умови, передбачені вказаними нормами, настали, що підтверджується: 1) на теперішній час існує таке, що вступило в законну силу, рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки; 2) відповідачі з членами сім'ї добровільно не звільнили житлове приміщення квартири, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги від від 21. 06. 2013 № 271/13 . За такого, у суду є підстави для задоволення вимог позивача про виселення відповідачі з предмету іпотеки. Також підставі ст. ст. 86, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесений судовий збір у розмірі 114, 70 грн. (по 28, 68 грн. з відповідачів [PERSON], [PERSON] та 57, 36 грн. з відповідача [PERSON].

Outcome: approved