Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування» (далі - ТДВ «СК «ВіДі-Страхування») звернулось до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на користь позивача страхового відшкодування в сумі 43 828,97 грн., яке було виплачене позивачем за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, що відбулась за участю відповідача [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що 15.02.2018 року між ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» та Міністерством з питань тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту CLAU № 10850, відповідно до умов якого було забезпечено транспортний засіб «Форд», державний реєстраційний номер [NUMBER] . 23.02.2018 року по вул. Льва Толстого в м. Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Форд», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Шкода», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок якої автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 10.04.2018 року відповідача визнано винним у вчиненні ДТП від 23.02.2018 року. На підставі заяви представника страхувальника [PERSON] від 14.03.2018 року позивачем 03.04.2018 року було здійснено страхову виплату у розмірі 143 328,97 грн. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована ПрАТ «СГ «Ю.БІ.АЙ.-КООП» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/7655173 із лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну потерпілих у розмірі 100 000,00 грн., франшиза складає 500,00 грн. Отже для відшкодування шкоди в повному обсязі відповідач зобов`язаний сплатити на користь позивача різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою ПрАТ «СГ «Ю.БІ.АЙ.-КООП» у розмірі 43 828,97 грн. (143 328,97 грн. - 99 500,00 грн. = 43 828,97 грн.), що є предметом спору. 11 листопада 2019 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування» до [PERSON] про відшкодування витрат, та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач [PERSON] , не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений ухвалою суду від 11 листопада 2019 року строк, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. За вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно частини другої ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Судом встановлено, що [PERSON] 23.02.2018 року о 07.20 год. на вул. Льва Толстого, 61 у м. Києві, керуючи автомобілем марки «Шкода», державний номерний знак [NUMBER] , не виконав вимоги дорожнього знаку 4.1, не впевнився в безпеці маневру, здійснив поворот ліворуч, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Форд Мондео», державний номерний знак [NUMBER] . Внаслідок зазначеної ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, що підтверджено постановою Солом`янского районного суду м. Києва від 10.04.2018 року. (а.с. 13) Так згідно постанови Солом`янского районного суду м. Києва від 10.04.2018 року вина [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП підтверджена достатніми, належними та допустимими доказами по справі, та [PERSON] в судовому засіданні свою вину у вчиненні ДТП визнав. (а.с. 13) Відповідно до частини третьої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. З огляду на викладене та відповідно до положення частини шостої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені постановою Солом`янского районного суду м. Києва від 10.04.2018 року, зокрема, щодо вини [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди від 23.02.2018 року. Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», до шкоди, заподіяної в результаті ДТП майну потерпілого відноситься шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого. Відповідно до ч. 1 ст. 990 Цивільного кодексу України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Згідно вимог п.п. 33.1.4 п. 33.1. ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Як убачається з матеріалів справи, на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди від 23.02.2018 року автомобіль «Форд Мондео», державний номерний знак [NUMBER] , який належить на праві власності Міністерству з питань тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України, було забезпечено ТзДВ «СК «ВіДі-Страхування» згідно Договору добровільного страхування наземного транспорту CLAU № 10850 від 15.02.2018 року. (а.с. 4-10) 14.03.2018 року представником страхувальника [PERSON] до ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» подано заяву про виплату страхового відшкодування за наслідками дорожньо-транспортної пригоди від 23.02.2018 року за участю забезпеченого автомобіля «Форд Мондео», державний номерний знак [NUMBER] . (а.с. 14) На підставі Страхового акту № 1371 від 23.03.2018 року, Рахунку № КМдС-0004774 від 13.03.2018 року, Акту виконаних робіт №КМдСА-004661 від 27.04.2018 року та Акту виконаних робіт № КМдСА-005131 від 27.04.2018 року страховиком ТзДВ «СК «ВіДі-Страхування» здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 143 328,97 грн., що підтверджено платіжним дорученням №4721 від 03.04.2018 року. (а.с. 15, 16-17, 18, 19, 20) Крім того, на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди від 23.02.2018 року автомобіль «Шкода», державний номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] , було забезпечено ПрАТ «СГ «Ю.БІ.АЙ.-КООП» за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/7655173 із лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну потерпілих у розмірі 100 000,00 грн., франшиза складає 500,00 грн. (а.с. 21) Пунктом 9.1. ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Пунктом 9.4. ст. 9 Закону передбачено, що страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Відповідно до ст. 12.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. 21.05.2018 року ТзДВ «СК «ВіДі-Страхування» звернулось до страховика особи, винної у вчиненні ДТП, - ПрАТ «СГ «Ю.БІ.АЙ.-КООП» із Заявою про виплату страхового відшкодування у розмірі 143 328,97 грн. (а.с. 46) Рішенням господарського суду м. Києва від 26.02.2019 року у справі № 910/13098/18, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.05.2019 року, стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «Ю.Бі.Ай-Кооп» (04112, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 48, офіс 708; ідентифікаційний код 31113488) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування» (08131, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Велика Кільцева, буд. 56; ідентифікаційний код 35429675) суму страхового відшкодування у розмірі 99 000 (дев`яносто дев`ять тисяч) грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят два) грн. 00 коп. (а.с. 47-51) Згідно із частинами першою та другою статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Завдання потерпілому внаслідок ДТП шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов`язком особи, яка завдала шкоди. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. Згідно з ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах ліміту страхового відшкодування на винну особу суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Таких висновків дійшов Верховний Суд в постанові Великої палати від 04 липня 2018 року в справі №755/18006/15-ц. Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» матеріальної шкоди в розмірі 43 828,97 грн., що є різницею між виплаченим страховим відшкодуванням позивачем на користь потерпілої внаслідок ДТП особи та страховим відшкодуванням, присудженим до виплати страховиком відповідача-завдавача шкоди, у зв`язку із перевищенням ліміту відповідальності страховика (143 328,97 - 99 500,00 грн. = 43 828,97 грн.), що відповідає положенню ст. 1194 ЦК України та висновкам, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року по справі №755/18006/15-ц. Відповідно до частини другої ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування» до [PERSON] про відшкодування витрат підлягає до задоволення в повному обсязі. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з урахуванням повного задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 921,00 грн., сплачений позивачем під час звернення з даним позовом до суду. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved