overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

Сторони 04 червня 2010 року уклали шлюб. За час перебування у шлюбі у них 12 січня 2011 року народилася дочка [PERSON]. 11 листопада 2016 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. На обґрунтування позовних вимог зазначив, що спільне життя не склалося із-за різних поглядів на сімейне життя, протирічь. Вже рік проживають окремо одне від одного. У звязку з цим вирішив шлюб розірвати. Просить розірвати шлюб між ним і відповідачем. Позивач на розгляд справи не зявився, у поданій позовній заяві просить справу розглянути без його участі. Відповідач позов визнала та пояснила, що дійсно сімя розпалася більше року назад, позивач проживає з іншою жінкою, а тому збереження сімї є неможливим. Просить залишити їй прізвище [PERSON]. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає до повного задоволення. Судом установлено, що сторони з 04 червня 2010 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що стверджено свідоцтвом про шлюб (а.с. 6). За час перебування у даному шлюбу в подружжя 12 січня 2011 року народилася дочка [PERSON], що вбачається із свідоцтва про народження (а.с. 7). Згідно ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позивач має право на звернення до суду із позовом про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини і поновлення їх неможливе. Відповідач позов визнала, а тому шлюб носить формальний характер. Стосунки, що склалися між ними на даний час, дають підстави суду відповідно до ст. 112 СК України для розірвання шлюбу, оскільки збереження його суперечить інтересам позивача і це має істотне значення. Суд, згідно ст. 113 СК України, після розлучення залишає відповідачу прізвище [PERSON]. З відповідача суд судових витрат не стягує, оскільки позивач таких вимог не заявляв.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

Сторони 04 червня 2011 року зареєстрували шлюб у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, від якого мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Вказуючи на те, що спільне життя із відповідачем не склалося через ненадання останнім грошової допомоги на утримання дитини та різні погляди на життя, позивач звернулася з позовом до суду про розірвання шлюбу та стягнення на її користь на утримання малолітньої дитини аліментів в розмірі 1/4 частини від заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач та відповідач в судове засідання не з'явилися, але на адресу суду від них надійшли письмові заяви в яких позивач свої позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити, а відповідач позов визнає та не заперечує проти визнання позову. Враховуючи те, що позивач позов підтримала, відповідач його визнав, розгляд даної справи по суті був проведений, відповідно до ст. 130 ч.4 ЦПК України, у попередньому судовому засіданні. Розглянувши матеріали позовної заяви, дослідивши наявні докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні спільне життя сторін в подальшому не можливе і відновлювати сімейні стосунки вони наміру не мають. Вказане свідчить, що подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам кожного з них, а тому відповідно до ст. 112 СК України шлюб між ними слід розірвати. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В суді встановлено, що сторони від шлюбу мають малолітню дитину, на утримання якої відповідач не надає позивачу матеріальної допомоги, хоча, відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх малолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Тому, суд тому суд вважає, що заявлені позовні вимоги позивача щодо стягнення аліментів є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до повного задоволення. Тому, з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини щомісячно, але не менше 30% суми прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, суд вважає за необхідне стягти з відповідача на користь держави згідно ст. 88 ЦПК України судовий збір в сум і 551 грн. 20 коп., так як позивач звільнена від сплати судового збору за подачу даної вимоги до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

Сторони 05 березня 1989 року зареєстрували шлюб. Від спільного проживання народилось двоє дітей , одна з яких є повнолітньою . Позивач просить шлюб розірвати мотивуючи тим, що сімейне життя з відповідачем не склалось внаслідок зловживання ним спиртними напоями, не дбає про добробут сім»ї ,через що постійно виникають сварки . Тривалий час проживає в м. Києві, де працює. Судом сторонам неодноразово надавався строк на примирення до 02 квітня 2010 В судове засідання 02 квітня 2010 року сторони не зявились, подали до суду заяви про підтримання та визнання позову, розгляд справи без їх участі. Відповідно до ч.З ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок йог о розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу. З врахуванням вимог сторін , дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторонам судом надавався строк на примирення, проте вони не примирились, проживають окремо, шлюб існує формально, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнав .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

Сторони 05 березня 1994 року уклали шлюб. За час перебування у вказаному шлюбі в них народилося двоє дітей, які на даний час є повнолітніми. 02 серпня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. На обґрунтування позовних вимог зазначила, що спільне життя із відповідачем не склалося через різні погляди на життя, розуміння шлюбних стосунків, відсутність взаємоповаги та взаєморозуміння. Відповідач влаштовує скандали в громадських місцях, що принижує її честь і гідність. Вже тривалий час живуть окремим життям та своїми інтересами. У зв'язку з цим просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем 05 березня 1994 року, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Позивач на розгляд справи не з'явилася, подала заяву, де просить справу розглянути без її участі, позов задовольнити. Відповідач також на розгляд справи не з'явився, у поданій до суду заяві просив справу розглянути без його участі, проти позову не заперечує, згідний на розлучення. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає до повного задоволення. Судом установлено, що сторони з 05 березня 1994 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що стверджено свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 5). Згідно ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позивач має право на звернення до суду із позовом про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини і поновлення їх неможливе. Позивач наполягає на розлученні, відповідач, після надання терміну для примирення, позов визнав, що свідчить про небажання його зберегти сім'ю, а тому шлюб носить формальний характер. Стосунки, що склалися між сторонами на даний час, дають підстави суду відповідно до ст. 112 СК України для розірвання шлюбу, оскільки збереження його суперечить інтересам позивача і це має істотне значення. Суд, згідно зі ст. 113 СК України, після розлучення залишає позивачу прізвище [PERSON]. Задовольняючи позов, суд, відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягує із відповідача в користь позивача понесені нею судові витрати у виді судового збору в розмірі 704,80 грн. (а.с. 1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

Сторони 05 березня 2003 року уклали шлюб. За час перебування у шлюбі в них [INFO] року народився син [PERSON] та [INFO] дочка [PERSON]. 22 листопада 2017 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. На обґрунтування позовних вимог зазначив, що сім'я розпалася через різні погляди на сімейне життя та обов'язки, подружніх стосунків не підтримують більше шести місяців. Вважає, що спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Просить розірвати шлюб між ним і відповідачем. Позивач при розгляді справи позовні вимоги підтримав повністю, наполягає на розлученні та пояснив, що сім'я розпалася із-за непорозумінь, частих сварок. Відповідач позов визнала та пояснила, що дійсно сім'я розпалася, вона згідна на розлучення, оскільки збереження її неможливе так як позивач часто наносив їй побої та тілесні ушкодження і на даний час вона перебуває в лікарні. Просить залишити їй прізвище Сидорук та не надавати термін для примирення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає до повного задоволення. Судом установлено, що сторони з 05 березня 2003 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що стверджено свідоцтвом про шлюб (а.с. 3). За час перебування у даному шлюбі в подружжя [INFO] року народився син [PERSON] та [INFO] дочка [PERSON]. Згідно ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позивач має право на звернення до суду із позовом про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини і поновлення їх неможливе. Суд не знаходить підстав для надання терміну на примирення, оскільки відповідач позов визнала, такий термін просить не надавати, що свідчить про небажання її зберегти сім'ю, а тому шлюб носить формальний характер. Стосунки, що склалися між ними на даний час, дають підстави суду відповідно до ст. 112 СК України для розірвання шлюбу, оскільки збереження його суперечить інтересам позивача та дітей і це має істотне значення. Суд, згідно ст. 113 СК України, після розлучення залишає відповідачу прізвище Сидорук.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-28 00:00:00

Сторони 05 березня 2005 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Диканського районного управління юстиції у Полтавській області, від якого мають малолітніх дітей сина [PERSON], 20. 08. [INFO] та сина [PERSON], 27. 06. [INFO]. Але, вказуючи на те, що спільне життя із відповідачем не склалося через відсутність взаємопорозуміння, постійні сварки та ухилення відповідачем від матеріальної участі у забезпечення сімейних потреб на утримання малолітніх дітей, позивач звернулася з позовом до суду про розірвання шлюбу та стягнення на її користь на утримання малолітніх дітей аліментів в розмірі 1/3 частини від заробітку, але не менше 100% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину. \~ Позивач в підготовче судове засідання не з'явилася, але на адресу суду надіслала письмову заяву в які просила позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей залишити без розгляду, а в частині розірвання шлюбу задоволити та розгляд самої справи провести у її відсутність. Відповідач в судове засідання також не з'явився, але на адресу суду надіслав відзив на позовну заяву в якому просив вимоги позивачки задоволити частково в частині аліментів, а саме стягувати з нього аліменти на утримання дітей в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, а стосовно вимоги про розірвання шлюбу - визнав повністю. Потім, від відповідача надійшла письмова заява в якій він не заперечував проти залишення без розгляду вимоги про стягнення з нього аліментів, а в частині розірвання шлюбу визнав і просив розгляд справи проводити у його відсутність. Так, 29. 08. 2018 року на підставі ухвали Диканського районного суду вимоги в частині стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей з [PERSON]\~ залишено без розгляду. Враховуючи те, що позивач частково змінила свої вимоги, а відповідачем змінені вимоги визнані в повному обсязі, тому визнання зміненого позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

Сторони 05 вересня 1987 року уклали шлюб. Від даного шлюбу 17 листопада 2003 року народився син [PERSON]. 13 серпня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. На обґрунтування позовних вимог зазначила, що спільне життя із відповідачем не склалося через різні характери, інтереси в житті, суперечки. Вважає, що сімя фактично розпалася, збереження її неможливе. Просить розірвати шлюб між нею і відповідачем, після розлучення залишити їй прізвище [PERSON] та стягнути із [PERSON] судові витрати. Позивач при розгляді справи позовні вимоги підтримала повністю, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки відповідач створює нестерпні умови для проживання. На примирення не згідна, так як зверталася до суду із позовом про розлучення. Просить після розлучення залишити їй прізвище [PERSON] та відмовилася від стягнення із відповідача судових витрат. Відповідач позов не визнав та пояснив, що він бажає зберегти сімю, позивач разом із дітьми зневажають його, він постійно працює по господарству. Просить у позові відмовити за безпідставністю. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом установлено, що сторони з 05 вересня 1987 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що стверджено свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 5). Від даного шлюбу 17 листопада 2003 року народився син [PERSON] (свідоцтво про народження (а.с. 4). Згідно ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позивач має право на звернення до суду із позовом про розірвання шлюбу. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини і поновлення їх неможливе. Стосунки, що склалися між сторонами на даний час носять явно ворожий характер, а тому дають підстави суду відповідно до ст. 112 СК України для розірвання шлюбу, оскільки збереження його суперечить інтересам позивача та дітей і це має істотне значення. Примирення за даних обставин неможливе, а тому надавати строк для примирення суд не знаходить. Допитана в судовому засіданні [PERSON] дочка сторін, пояснила, що дійсно батько створює в сімї нестерпні умови, перебуваючи в нетверезому стані виганяє їх з будинку, тому вони змушені ночувати в різних місцях. Суд, згідно ст. 113 СК України, після розлучення залишає позивачу прізвище [PERSON], оскільки всі її документи виготовлені на це прізвище. Задовольняючи позов, суд не стягує з відповідача в користь позивача понесені нею судові витрати у виді сплаченого судового збору (а.с. 1), оскільки остання від таких відмовилась.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

Сторони 05 вересня 2014 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Диканського районного управління юстиції Полтавської області, від якого мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Вказуючи на те, що спільне життя із відповідачем не склалося через несумісність характерів, позивач звернулася з позовом до суду про розірвання шлюбу. Позивач та відповідач в судове засідання не з'явилися, але на адресу суду від них надійшли письмові заяви в яких позивач свої позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити, а відповідач позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Розглянувши матеріали позовної заяви, дослідивши наявні докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні спільне життя сторін в подальшому не можливе і відновлювати сімейні стосунки вони наміру не мають. Вказане свідчить, що подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам кожного з них, а тому відповідно до ст. 112 СК України шлюб між ними слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

Сторони 05 вересня 2015 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Диканського районного управління юстиції у Полтавській області, від якого мають малолітню дитину - сина [PERSON], 16. 10. [INFO]. Вказуючи на те, що спільне життя із відповідачем не склалося через відсутність взаємопорозуміння та ухилення відповідачем від матеріальної участі у забезпечення сімейних потреб на утримання малолітньої дитини, позивач звернулася з позовом до суду про розірвання шлюбу та стягнення на її користь на утримання малолітньої дитини аліментів в розмірі 1/4 частини від заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач [PERSON] судове засідання не з'явилася, але на адресу суду від неї надійшла письмова заява в якій вона свої позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоча про час слухання справи був повідомлений шляхом направлення поштового повідомлення за зареєстрованим місцем проживання в порядку, визначеному ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Причини своєї неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не подав. За вказаних обставин розгляд справи був проведений без участі сторін на підставі наявних в справі доказів. Розглянувши матеріали позовної заяви, дослідивши наявні докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні спільне подружнє життя сторін в подальшому не можливе і відновлювати сімейні стосунки вони наміру не мають через значні непорозуміння між ними. Вказане свідчить, що подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам кожного з них, а тому відповідно до ст. 112 СК України шлюб між ними слід розірвати. Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Сторони від шлюбу мають малолітню дитину, на утримання якої відповідач не надає позивачу матеріальної допомоги, хоча, відповідно до закону батьки зобовязані утримувати своїх малолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Тому, суд вважає необхідним стягти з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини щомісячно, але не менше 50% суми прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави та на користь позивача [PERSON] судові витрати по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

Сторони 05 жовтня 2012 року уклали шлюб, який був зареєстрований Видертською сільською радою Камінь-Каширського районну Волинської області. Подружжя має сина [PERSON], [INFO]. 11 вересня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. На обґрунтування позовних вимог зазначила, що сімя розпалася через різні з відповідачем характери, інтереси в житті. В даний час вона з дитиною проживають окремо від [PERSON], вважає, що примирення з ним неможливе. Просить розірвати шлюб між нею і відповідачем, після розлучення залишити їй прізвище [PERSON]. Позивач та її представник при розгляді справи позовні вимоги підтримали повністю, наполягають на розірванні шлюбу і пояснили, що примирення неможливе. Відповідач позов визнав, не заперечує проти розлучення та пояснив, що бажає зберегти сімю, однак якщо позивач наполягає на розлученні, він згідний на це. Заслухавши пояснення сторін, представника позивача, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом установлено, що сторони з 05 жовтня 2012 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що стверджено свідоцтвом про шлюб (а.с. 3). Подружжя має сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження (а.с. 5). Згідно ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позивач має право на звернення до суду із позовом про розірвання шлюбу. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини і поновлення їх неможливе. Відповідач позов визнав, що свідчить про його небажання зберегти сімю, а тому шлюб носить формальний характер. Стосунки, що склалися між сторонами на даний час, дають підстави суду відповідно до ст. 112 СК України для розірвання шлюбу, оскільки збереження його суперечить інтересам позивача і це має істотне значення. Суд, згідно ст. 113 СК України, після розлучення залишає позивачу прізвище [PERSON], оскільки всі її документи виготовлені на це прізвище. Задовольняючи позов, суд не стягує з відповідача в користь позивача понесені нею судові витрати, оскільки остання таких вимог не ставила.

Outcome: approved