Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилося двоє дочок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] .. Шлюб між сторонами виявився не вдалим, а тому сторони по справі фактично припинили сімейні відносини та розірвали зареєстрований шлюб. Позивач наполягає, що діти сторін по справі проживають разом з ним та перебувають на його повному утриманні, відповідач добровільно не надає допомоги на утримання своїх дочок, а позивач достатніх коштів на належне утримання їх не має. В добровільному порядку про стягнення аліментів сторонам домовитися не вдалося, а тому [PERSON] змушений звернутись до суду з позовом про стягнення з матері дітей аліментів на утримання останніх у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін на підставі ухвали суду від 04.03.2019 року. Ухвалою суду, яка направлена відповідачу в установленому порядку, останній був наданий строк для\~ подання заяви із обґрунтованими запереченнями\~ проти розгляду справи\~ в порядку спрощеного позовного провадження, а також\~ строк для подання відзиву на позов. Відповідач\~ відзиву на позов,\~ заяви із\~ обґрунтованими\~ запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, чи\~ клопотанням про розгляд справи за участю сторін до суду не направила, так само як і не надала доказів поважності\~ пропущення строків встановлених вказаною вище ухвалою суду для направлення таких\~ клопотань. За таких обставин суд вважає за можливе\~ розглянути справу за наявними\~ матеріалами справи. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення. При цьому суд виходить з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається із свідоцтва про народження (серії [NUMBER] від 22.01.2008 року) [PERSON] народилась [INFO] , а її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Згідно з даними свідоцтва про народження (серії [NUMBER] від 14.09.2009 року) [PERSON] народилась [INFO] , а її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 23.11.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відтак, з урахуванням предмета даного спору та доводів сторін по справі, а також норм ст. 181 СК України, однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі. Відповідно до довідки № 319 від 25.01.2019 року, виданої головою квартального комітету №16, в будинку позивача по справі зареєстровані та фактично проживають [PERSON] та [PERSON] , які знаходяться на повному утриманні та вихованні батька. Таким чином, здійснивши системний аналіз наявних у матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку, що докази, проживання дочок сторін по справі із позивачем та перебування їх на його утриманні є достатніми для підтвердження вказаного факту. Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини (ст. 18 Конвенції про захист прав дитини). Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно із ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України віл 27.02.1991 року № 789-ХІІ і набула чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Як вбачається зі ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. У відповідності до ст., ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку у частці від доходу батьків чи у твердій грошовій сумі. \~ Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини. Нормами ч. 2 ст.182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Отже, кожній дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, що повинні забезпечувати обоє батьків. Оскільки відповідач має задовільний стан здоров`я, на своєму утриманні інших непрацездатних членів сім`ї не має, бо про таких не повідомила суд, є працездатною, а тому може та зобов`язана утримувати своїх дочок до досягнення ними повноліття, то суд вважає, що аліменти на утримання дітей підлягають стягненню з відповідача у частці від доходу, та погоджується з розміром аліментів, визначеним позивачем. Будь-яких доказів зворотного матеріали справи не містять. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] підлягають до повного задоволення. Суд також приходить до висновку про стягнення з відповідача відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України судових витрат. На підставі зазначеного та

Outcome: approved