Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІДЕА КАПІТАЛ» (надалі «Позивач», «ТОВ «ФК «ІДЕА КАПІТАЛ») звернулося до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] (надалі «Відповідач 1»), [PERSON] (надалі «Відповідач 2»), третя особа ПП «Техкомплект» про стягнення в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІДЕА КАПІТАЛ» заборгованість за Генеральним договором № 20/2011 про здійснення кредитування від 06.10.2011 року, Додатковим договором № 1 про надання відновлювальної кредитної лінії в рамках Генерального договору № 20/2011 про здійснення кредитування від 06.10.2011 року, укладеного 06.10.2011 року та Додатковим договором № 2 про надання відновлювальної кредитної лінії в рамках Генерального договору № 20/2011 про здійснення кредитування від 06.10.2011 року, укладеного 27.02.2012 року з усіма змінами та доповненнями у розмірі 5 316 337,41 (пять мільйонів триста шістнадцять тисяч триста тридцять сім гривень 41 копійок) гривень. Представник Позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Проти заочного розгляду справи заперечувала. Зокрема, як зазначила представник Позивача, внаслідок неналежного виконання зобовязань за кредитним договором та додатковими угодами до нього, укладеними між Приватним підприємством «Техкомплект» та ПАТ «Кредобанк», у Приватного підприємства «Техкомплект» утворилася заборгованість перед ПАТ «Кредобанк» у розмірі 5 316 337,41 грн., яку рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 15 липня 2014 року, яке набрало законної сили, було стягнуто з позичальника ПП «Техкомплект». В подальшому, як вказала представник Позивача, на підставі договору факторингу ПАТ «Кредобанк» відступило права вимоги до ПП «Техкомплект» за вищевказаним кредитним договором та додатковими угодами Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІДЕА КАПІТАЛ». У звязку з невиконанням ПП «Техкомплект» рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 15 липня 2014 року, Позивач ТОВ «ФК «ІДЕА КАПІТАЛ», як зазначила його представник, набув право на звернення із даним позовом до суду про стягнення солідарно із поручителів [PERSON] та [PERSON] узгодженої суми заборгованості за кредитом в розмірі 5 316 337,41 грн. Відповідач 1 [PERSON], в судове засідання повторно не зявився, явку уповноваженого представника до суду не забезпечив, про причини неявки суду не сповістив, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими конвертами з кореспонденцією суду, які направлялися на адресу зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання Відповідача 1 та повернулися на адресу суду з відміткою поштового органу «за закінченням терміну зберігання». Відповідач 2 [PERSON], в судове засідання повторно не зявилася, явку уповноваженого представника до суду не забезпечила, про причини неявки суду не сповістила, про дату та час судового засідання повідомлена належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими конвертами з кореспонденцією суду, які направлялися на адресу зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання Відповідача 2 та повернулися на адресу суду з відміткою поштового органу «за закінченням терміну зберігання». Третя особа ПП «Техкомплект», явку уповноваженого представника до суду не забезпечила, про причини неявки суду не сповістила, про дату та час судового засідання повідомлена належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень. Частиною 4 статті 169 ЦПК України визначено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Проаналізувавши пояснення представника Позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне. Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України (надалі «ЦК України») за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 06 жовтня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» (Банк) та Приватним підприємством «Техкомплект» (Позичальник) укладено Генеральний договір № 20/2011 про здійснення кредитування (надалі «Генеральний договір»). Відповідно до розділу 1 Генерального договору Банк відкриває Позичальнику ліміт кредитування, в межах якого надаються кредити на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, у розмірі та на умовах, обумовлених цим Договором та Додатковими договорами до цього Договору. Згідно з п. п. 2.1.1. Генерального договору Банк відкриває Позичальнику ліміт кредитування з максимальним лімітом заборгованості 5 000 000,00 (п'ять мільйонів гривень 00 копійок) гривень. 27 лютого 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» (Банк) та Приватним підприємством «Техкомплект» (Позичальник) укладено Договір № 1 про внесення змін до Генерального договору № 20/2011 про здійснення кредитування від 06.10.2011 р., яким максимальний ліміт заборгованості збільшено до 7 500 000,00 (сім мільйонів п'ятсот тисяч гривень 00 копійок) гривень. 19 квітня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» (Банк) та Приватним підприємством «Техкомплект» (Позичальник) підписано Договір № 2 про внесення змін до Генерального договору № 20/2011 про здійснення кредитування від 06.10.2011 р., яким зокрема, максимальний ліміт заборгованості зменшено до 6 000 000,00 (шість мільйонів гривень 00 копійок) гривень. Пунктом 2.1. Генерального договору визначено, що під максимальним лімітом заборгованості в межах ліміту кредитування розуміється максимальна сума заборгованості Позичальника за отриманими кредитами та неповернутими ним Банку за цим Договором та Додатковими договорами кредитами. Відповідно до п.п. 2.1.6. Генерального договору строк ліміту кредитування сторонами погоджено з 06.10.2011 р. по 05.10.2016 р. Згідно з п. 2.2. Генерального договору конкретні умови кредитування, а саме валюта (з переліку, зазначеного в п. 2.1. цього Договору), сума, цільове призначення та строк кредиту (кінцевий термін погашення кредиту), розмір процентної ставки, порядок погашення кредиту, форма та спосіб надання кредиту, графік погашення визначаються Додатковими договорами до цього Договору, що укладаються між сторонами, та є невід'ємною частиною цього Договору. 06 жовтня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» (Банк) та Приватним підприємством «Техкомплект» (Позичальник) укладено Додатковий договір № 1 про надання відновлювальної кредитної лінії в рамках Генерального договору про здійснення кредитування № 20/2011 (надалі «Додатковий договір № 1»). Відповідно до п. 1 та п. 1.1. Додаткового договору № 1 в межах максимального ліміту заборгованості, визначеного п. 2.1.1. Генерального договору Банк зобов'язується відкрити Позичальнику кредитну лінію за лімітом заборгованості 5 00 000,00 (п'ять мільйонів гривень 00 копійок) гривень для погашення кредитної заборгованості Позичальника перед ПАТ «Кредобанк» згідно Договору кредитної лінії № 11/2009 від 28.07.2009 р. та для поповнення обігових коштів. 19 квітня 2012 року відповідно до Договору № 1 про внесення змін в Додатковий договір № 1 про надання відновлювальної кредитної лінії в рамках Генерального договору № 20/2011 про здійснення кредитування від 06.10.2011 р. внесені зміни, в тому числі і в частині ліміту заборгованості, який зменшено до 3 500 000,00 гривень. До Додаткового договору № 1 сторонами укладено ще два договори про внесення змін: 30 липня 2012 року укладено Договір № 2 про внесення змін в Додатковий договір № 1 про надання відновлювальної кредитної лінії від 06.10.2011 р. в рамках Генерального договору № 20/2011 про здійснення кредитування від 06.10.2011 р. 06 грудня 2012 року укладено Договір № 3 про внесення змін в Додатковий договір № 1 про надання кредиту від 06.10.2011 р. відповідно до Генерального договору № 20/2011 про здійснення кредитування від 06.10.2011 р. 06 жовтня 2011 року між ПАТ «Кредобанк» (Кредитор), ПП «Техкомплект» (Боржник), [PERSON] (Поручитель 1), [PERSON] (Поручитель 2) було укладено Договір Поруки № 01/20/2011 (надалі «Договір поруки»), відповідно до пункту 1.1 якого Поручитель 1 та Поручитель 2 зобовязуються відповідати перед Кредитором за виконання Боржником зобовязань в повному обсязі (повернення кредиту, в тому числі дострокове, сплати процентів та комісій за користування кредитом, пень, штрафів, неустойок) за Генеральним договором № 20/2011 про здійснення кредитування від 06 жовтня 2011 року, укладеним між Боржником та Кредитором, а також усіх додаткових договорів до нього, які можуть бути укладені у майбутньому та усії кредитних договорів, які будуть укладені в його рамках. Кредит відповідно до вищевказаного Кредитного договору надається Кредитором Боржнику на наступних умовах: максимальний ліміт заборгованості за Лімітом кредитування (максимальна сума заборгованості за отриманими та неповернутими за Кредитним договором та додатковими договорами кредитами) 5 000 000,00 грн.; строк дії Кредитного договору з 06 жовтня 2011 року по 05 жовтня 2016 року; розмір відсоткової ставки визначається додатковими договорами до Кредитного договору, що укладаються між сторонами, та є невідємною частиною Кредитного договору. 27 лютого 2012 року між ПАТ «Кредобанк» (Кредитор), ПП «Техкомплект» (Боржник), [PERSON] (Поручитель 1), [PERSON] (Поручитель 2) було укладено Додатковий договір № 1 до Договору поруки № 01/20/2011 від 06 жовтня 2011 року, яким внесено зміни до п.п. 1 Договору поруки, та, зокрема, збільшено максимальний ліміт заборгованості за лімітом кредитування до 7 500 000,00 грн. 19 квітня 2012 року між ПАТ «Кредобанк» (Кредитор), ПП «Техкомплект» (Боржник), [PERSON] (Поручитель 1), [PERSON] (Поручитель 2) було укладено Додатковий договір № 2 до Договору поруки № 01/20/2011 від 06 жовтня 2011 року, яким внесено зміни до п.п. 1 Договору поруки, та, зокрема, зменшено максимальний ліміт заборгованості за лімітом кредитування до 6 000 000,00 грн. Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 15 липня 2014 року у справі № 909/985/13, яке набрало законної сили 04 серпня 2014 року, позов Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» в особі Івано-Франківського відділення Центральної філії ПАТ «Кредобанк» до Приватного підприємства «Техкомплект» про стягнення заборгованості в сумі 5 316 337, 41 грн. задоволено: стягнуто з Приватного підприємства «Техкомплект» (вул. Є. Коновальця, 227 «а», м. Івано-Франківськ, 76014; код ЄДРПОУ 25064780) на користь Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» (вул. Сахарова, 78, м. Львів, 79026; код ЄДРПОУ 09807862, МФО 325312) в особі Івано-Франківського відділення Центральної філії ПАТ «Кредобанк» (вул. Галицька, 27, м. Івано-Франківськ, 76000; код ЄДРПОУ 22360822, МФО 325365) заборгованість за Генеральним договором № 20/2011 про здійснення кредитування від 06.10.2011 р., Додатковим договором № 1 про надання відновлювальної кредитної лінії в рамках Генерального договору № 20/2011 про здійснення кредитування від 06.10.2011 р., укладеного 06.10.2011 р. та Додатковим договором № 2 про надання відновлювальної кредитної лінії в рамках Генерального договору № 20/2011 про здійснення кредитування від 06.10.2011 р., укладеного 27.02.2012 р. з усіма змінами та доповненнями у розмірі 5 316 337,41 грн., в тому числі: за Додатковим договором № 1: неповернутої суми кредиту 2 495 369,82 грн. (два мільйони чотириста дев'яносто п'ять тисяч триста шістдесят дев'ять грн. 82 коп.); прострочених відсотків 426 527,33 грн. (чотириста двадцять шість тисяч п'ятсот двадцять сім грн. 33 коп.); простроченої суми комісії за адміністрування кредиту 27 025,81 грн. (двадцять сім тисяч двадцять п'ять грн. 81 коп.); пені 57 666,78 грн. (п'ятдесят сім тисяч шістсот шістдесят шість грн. 78 коп.); за Додатковим договором № 2: неповернутої суми кредиту 1 926 687,85 грн. (один мільйон дев'ятсот двадцять шість тисяч шістсот дев'яносто вісім грн. 85 коп.); прострочених відсотків 329 098,27 грн. (триста двадцять дев'ять тисяч дев'яносто вісім грн. 27 коп.); простроченої суми комісії за адміністрування кредиту 17 846,88 грн. (сімнадцять тисяч вісімсот сорок шість грн. 88 коп.); пені 36 114, 67 грн. (тридцять шість тисяч сто чотирнадцять грн. 67 коп.) та 68 820,00 грн. (шістдесят вісім тисяч вісімсот двадцять грн. 00 коп.) судового збору. Відповідно до частини 3 статті 61 Цивільного процесуального кодексу України (надалі «ЦПК України») обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Враховуючи положення частини 3 статті 61 ЦПК України, а також те, що в даній цивільній справі в якості третьої особи бере участь ПП «Техкомплект», щодо якої вищевказаним судовим рішенням встановлено відповідні обставини, Суд звертає увагу на те, що в даній цивільній справі Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 15 липня 2014 року у справі № 909/985/13, яке набрало законної сили 04 серпня 2014 року, має преюдиційне значення, а обставини, встановлені даним рішенням, не доказуються в рамках даної цивільної справи. Відповідно до Договору факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитним договором та прав за забезпечувальними документами № 30 від 26 червня 2014 року (надалі «Договір факторингу»), укладеним між ПАТ «Кредобанк» (Банк) та ТОВ «ФК «ІДЕА КАПІТАЛ» (Новий кредитор), зокрема, пункту 3.1, Банк відступив Новому кредитору (передав у власність нового кредитора) з 08 липня 2014 року (а щодо прав вимоги, які виникнуть в майбутньому, з дня їх виникнення) Права Вимоги в повному обсязі під фінансування від Нового Кредитора, а Новий кредитор набув (прийняв у власність) від Банку з 08 липня 2014 року (а щодо прав вимоги, які виникнуть в майбутньому, з дня їх виникнення) Права Вимоги в повному обсязі та здійснив їх оплату (фінансування) Банку за плату. Зокрема, як випливає зі змісту Договору факторингу, ПАТ «Кредобанк» відступив (передав у власність) ТОВ «ФК «ІДЕА КАПІТАЛ» права вимоги ПАТ «Кредобанк» до позичальника ПП «Техкомплект» за Генеральним договором № 20/2011 про здійснення кредитування від 06 жовтня 2011 року, укладеним між Банком та Позичальником, з усіма наступними змінами та доповненнями. Враховуючи вищезазначене, Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 25 червня 2015 року у справі № 909/985/13 замінено стягувача у виконавчому провадженні № 47630346 (справа № 909/985/13), а саме: замінено ПАТ «Кредобанк» на правонаступника стягувача ТОВ «ФК «ІДЕА КАПІТАЛ». Зважаючи на факт невиконання позичальником ПП «Техкомплект» рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 15 липня 2014 року у справі № 909/985/13, ТОВ «ФК «ІДЕА КАПІТАЛ», як новий кредитор, звернулося до суду з даним цивільним позовом про стягнення заборгованості ПП «Техкомплект» в солідарному порядку із поручителів [PERSON], [PERSON]. Відповідно до статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки (стаття 554 ЦК України). Порядок припинення поруки визначено статтею 559 ЦК України. Так, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов'язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем. Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Як підтверджується матеріалами справи, ПАТ «Кредобанк» направляв на адресу [PERSON] та [PERSON] повідомлення-вимогу № 27-4400/13 від 30 травня 2013 року з вимогою достроково повністю повернути кредит та сплатити нараховані проценти, а також штрафні санкції, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 7900036096663, яке направлялося за зареєстрованим місцем проживання поручителів та повернулося на адресу банку з відміткою поштового органу «за закінченням терміну зберігання». В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про існування обставин, за яких порука [PERSON] та [PERSON]за Договором поруки та додатковими договорами до нього припинилася у встановленому чинним законодавством порядку. Крім того, відповідно до пункту 4.7 Договору поруки порука за цим договором припиняється зі спливом пятирічного строку від дня настання строку виконання основного зобовязання за Кредитним договором. Відповідно до частин 1,2 статті 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Враховуючи вищевикладене, а також те, що рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 15 липня 2014 року у справі № 909/985/13, яке набрало законної сили, встановлено суму заборгованості ПП «Техкомплект» за Генеральним договором та додатковими угодами до нього в розмірі 5 316 337,41 грн., і вказана сума заборгованості вважається узгодженою, враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів виконання вищевказаного рішення господарського суду позичальником ПП «Техкомплект», Суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог Позивача про стягнення в солідарному порядку з поручителів [PERSON] та [PERSON] суми заборгованості за Генеральним договором № 20/2011 про здійснення кредитування від 06.10.2011 року, Додатковим договором № 1 про надання відновлювальної кредитної лінії в рамках Генерального договору № 20/2011 про здійснення кредитування від 06.10.2011 року, укладеного 06.10.2011 року та Додатковим договором № 2 про надання відновлювальної кредитної лінії в рамках Генерального договору № 20/2011 про здійснення кредитування від 06.10.2011 року, укладеного 27.02.2012 року з усіма змінами та доповненнями у розмірі 5 316 337,41 грн. Відповідно до частини 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі; а згідно з частинами 1 та 3 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відтак, проаналізувавши матеріали справи, положення Генерального договору з усіма доповненнями, Договору поруки з додатковими договорами до нього, враховуючи вимоги чинного законодавства України, Суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищезазначене, Суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідачів на користь Позивача витрат по сплаті судового збору в розмірі 3654,00 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 524, 526, 527 ч.1, 530, 543, 546 ч.1, 553-559, 611, 612, 615, 1054 ч. 2, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88 ч.1, 197 ЦПК України,

Outcome: approved