Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

ТзОВ «Орлан-Транс-Груп» звернулось із позовом до [PERSON] про стягнення збитків. Позивач в обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 24.06.2015 року [PERSON] було прийнято на роботу у Львівську філію ТзОВ «Орлан-Транс-Груп» на посаду водія. Відповідач, перебуваючи в трудових відносинах з підприємством, неодноразово перебував у службових відрядженнях в межах України та закордоном, отримав пластикові картки для заправки дизельним паливом транспортних засобів для виконання транспортних завдань. Позивач вказує, що під час виконання перевезення на автопоїзді 17471А/19438КА за маршрутом Україна-Росія-Україна згідно подорожнього листа №526352 від 07.07.2015 року при виїзді автомобіля в рейс в паливних баках залишалося 160 літрів палива. Відповідачем було придбано 3243 літрів дизельного палива. При поверненні автомобіля залишок палива в паливних баках склав 42 літри. Згідно норми витрат палива даного автомобіля, автомобіль при виконанні вказаного перевезення повинен використати 3271 літри палива, згідно ж даних подорожнього листа та розшифровки до нього, поданих [PERSON], витрата палива склала 3361 літр. Перевитрата палива по даному ввезенню склала 90 літрів дизельного палива на загальну суму 1850,55 грн. (160+3243-3271=90). Крім цього, відповідачем при виконанні даного перевезення порушено норми наказу №29 від 08.06.2015 року «Про впровадження єдиних правил заправки дизельним пальним при виконанні транспортного завдання», де вказано, що: 1) при вході з території України на територію Росії кількість палива в баках не повинна перевищувати 50 літрів; 2) кількість придбаного палива не повинна перевищувати об»єму всіх паливних баків автомобіля. У разі розрахункового перевищення заправки водій зобов»язаний відшкодувати вартість палива, що дорівнює ціні на паливо під час розрахункової заправки, помножена на кількість літрів, що перевищує об»єм баків. При вході на територію Росії 11.07.2015р. в паливних баках згідно подорожнього листа знаходилося 267 літрів дизельного палива, що завдало підприємству збитків у вигляді різниці вартості палива на загальну суму 2152,66 грн. При заправці 12.07.2015р. кількість палива в баках перевищила реальний обєм баків автомобіля - 558 літрів при обємі 450 літрів, що завдало збитків в розмірі 831,82грн., при заправці 18.07.2015р. кількість палива в баках перевищила реальний обєм баків автомобіля - 654 літри при обємі 450 літрів, що завдало збитків в розмірі 3\~476,66 грн. Загалом збитки, завдані Відповідачем при виконанні даного перевезення склали 8\~311,69 грн. (1850,55+2152,66+831,82+3476,66). Жодних документів, які б обґрунтували таку витрату палива відповідачем надано не було. З урахуванням обставин, просить стягнути з [PERSON] 8\~311,69 грн. заподіяних збитків. Представник позивача згідно письмової заяви підтримав позовні вимоги в повному обємі, просить розглядати справу у його відсутності; у випадку неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач повторно в судове засідання не зявився, хоча про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином згідно з ч.9 ст.74 ЦПК України; заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Зі згоди сторони позивача, що викладена у письмові заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Згідно наказу №76-кф від 24.06.2015 року [PERSON] було прийнято на роботу тимчасово з 24.06.2015 року по 23.07.2015 року в колону автомобільну №2 водієм автотранспортних засобів для перевезення вантажів у міжміському, міжобласному та міжнародному сполученні на вантажні автомобілі усіх марок, з повною індивідуальною матеріальною відповідальністю. Наказом від 26.10.2015 року №128-кф [PERSON], водія автотранспортних засобів колони автомобільної №2 було звільнено з роботи на підставі п.4 ст.40 КЗпП України. Наказом від 11.08.2010 року № 45 директора Львівської філії ТОВ «Орлан-Транс-Груп» [PERSON] були затверджені базові лінійні норми витрат палива та коефіцієнт на виконання транспортної роботи для вантажних автомобілів, зокрема для автомобілів марок SCANIA. Наказом №02/03/2015 від 02 березня 2015 року та Додатком №2 до вказаного наказу затверджено Правила заправки дизельним паливом при виконання транспортного завдання та Умови заправки паливом при виконання перевезень, в залежності від країни. Під час виконання перевезення на автопоїзді 17471А/19438КА за маршрутом Україна-Росія-Україна згідно подорожнього листа №526352 вантажного автомобіля в міжнародному сполученні від 07.07.2015 року та розшифровки до нього ( ШЛ: ЛФ526352-М пачка 8-15 водій: [PERSON]) при виїзді автомобіля в рейс в паливних баках залишалося 160 літрів палива. Відповідачем було придбано 3361 літрів дизельного палива. При поверненні автомобіля залишок палива в паливних баках склав 42 літри. Згідно норми витрат палива даного автомобіля, автомобіль при виконанні даного перевезення повинен використати 3271 літрів палива. Перевитрата палива по даному перевезенню склала 90 літрів дизельного палива на загальну суму 1850,55 грн. Крім того, при вході на територію Росії 11.07.2015р. в паливних баках згідно подорожнього листа знаходилось 267 літрів дизельного палива, що завдало підприємству збитків у вигляді різниці вартості палива на загальну суму 2152,66 грн. При заправці 12.07.2015р. кількість палива в баках перевищила реальний об»єм баків автомобіля - 558 літрів при об»ємі 450 літрів, що завдало збитків в розмірі 831,82грн., при заправці 18.07.2015р. кількість палива в баках перевищила реальний об»єм баків автомобіля - 654 літри при об»ємі 450 літрів, що завдало збитків в розмірі 3 476,66 грн. Загалом збитки, завдані Відповідачем при виконанні даного перевезення склали 8 311,69 грн. Для підписання звіту по подорожньому листу №526352 від 07.07.2015 року [PERSON] не зявився, що вбачається із акту від 28.08.2015 року. Згідно з п.6 ст.134 КЗпП України відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли, зокрема, відповідно до законодавства на працівника покладено повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обовязків. В Україні зберігає чинність п.14 постанови ЦК КПРС та Ради Міністрів СРСР «Про підвищення ефективності використання транспортних засобів у народному господарстві, посилення боротьби з приписками при перевезенні вантажів автомобільним транспортом та забезпечення цілості паливно-мастильних матеріалів», яким передбачене притягнення до повної матеріальної відповідальності водіїв автомобільних засобів, винних у перевитраті палива. На території України названа постанова діє відповідно до постанови Верховної Ради України від 12 вересня 1991 року № 1545 -ХІІ «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР». Зі змісту п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» від 29.12.1992 року № 14 випливає, що відповідно до п.6 ст.134 КЗпП матеріальна відповідальність в повному розмірі покладається на працівника у випадках, передбачених окремими законодавчими актами. За чинним законодавством така відповідальність може бути покладена, зокрема, за шкоду, заподіяну: перевитратою пального на автомобільному транспорті. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Стороною позивача доведено факт перебування з відповідачем у трудових відносинах та факт здійснення [PERSON] перевитрати палива. Стороною відповідача не надано суду будь-яких доказів на спростування обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог. Враховуючи, що відповідачем під час виконання трудових обов'язків спричинено роботодавцю матеріальну шкоду, яка не відшкодована, на [PERSON] покладено повну індивідуальну матеріальну відповідальність, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача збитків на загальну суму 8\~311,69 грн. підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до положень ч.1 ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені (платіжне доручення №6928 від 15.03.2016 року) судові витрати по оплаті судового збору.

Outcome: approved