Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-13 00:00:00

Сторони перебувають в шлюбі, котрого зареєстрували 17 лютого 2018 року у Коломийському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 65. Від шлюбу у сторін народилася дитина: [PERSON] , [INFO] Позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалось, вони неодноразово робили спроби налагодити сімейні відносини однак подальше проживання однією сім`єю є неможливим. Зазначає, що втратили почуття поваги один до одного в даний час разом як подружжя не проживають та не підтримують будь яких стосунків . Вказує, що шлюб існує формально, подальше спільне проживання і збереження сім`ї суперечить її інтересам. Просить суд шлюб розірвати, неповнолітню дочку [PERSON] після розірвання шлюбу залишити проживати з нею, позивачем . Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позов задовільнити. Відповідач в судове засідання не з явився, подав до суду заяву та просить справу розглянути у його відсутності, не заперечує щодо задоволення позовних вимог. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши подані заяви сторін, вивчивши матеріали даної справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно з ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При розгляді даної справи суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3,4 ст.56 СК України ). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки між сторонами немає взаєморозуміння, разом як подружжя не проживають, будь яких стосунків не підтримують, шлюб носить формальний характер В судовому засіданні встановлено, що у сторін погіршились стосунки, спільне життя у них не склалося, подальше спільне проживання і збереження сім ї суперечить їх інтересам . Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем, який теж наполягав на розірванні шлюбу, подавши заяву про визнання позовних вимог. При таких обставинах, враховуючи інтереси кожного з подружжя, суд доходить висновку, що сім я розпалася остаточно, а тому шлюб слід розірвати Як зазначено в ч.1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідач не заперечував щодо того, щоб малолітня [PERSON] проживала з позивачем, тому малолітню [PERSON] , 2018 р.н., суд вважає за доцільне залишити на проживання при матері, позивачці по справі. Питання щодо судового збору в сумі 840.80 грн., суд вирішує згідно вимог ст. 141 ЦПК України. Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 420 гривні 40 коп. На підставі наведеного та ст.ст.109, 110, 112, 113 СК Українита

Outcome: approved