Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», звертаючись з позовом до суду, просило стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості за Кредитним договором №CL-013/118/2007 від 30 липня 2007 року у розмірі 40520,33 доларів США, що еквівалентно 323 879,00 грн. за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості, та 1 132 443,36 грн., а всього: 1 456 322,36 грн.; стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості за Договором №013/199/07/1 про кредитування поточного рахунку (овердрафт) від 30 липня 2007 року у розмірі 20149,16 грн.; стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» витрати на оплату судового збору в розмірі 3441,00 грн., що є предметом позову. На підставі протокольної ухвали суду від 20 березня 2014 року залучено Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» у якості третьої особи без самостійних вимог. (а.с.173) Представник позивача Бондар О.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, пояснила, що 30 липня 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №№CL-013/118/2007, за умовами договору Банк надав Позичальнику кредитні кошти в розмірі 37 934,00 грн., з цільовим призначення - на купівлю автомобіля. В забезпечення виконання кредитного договору, 30 липня 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено Договір поруки №SR-013/118/2007. 05 листопада 2010 року між ПАТ «ОТП Банк», яке виступає правонаступником Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк», та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» було укладено Договір купівлі-продажу кредитного портфелю, згідно Витягу з Додатку №1 до Договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 05 листопада 2010 року, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» перейшло право вимоги по Кредитному договору №CL-013/118/2007 від 30 липня 2007 року, який укладено між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON], на загальну суму основного боргу та процентів у валюті кредитування в розмірі 30 592,50 доларів США., оскільки відповідачами, як солідарними боржниками, в добровільному порядку не виконано зобов'язання по кредитному договору, строк дії якого сплинув 30 липня 2013 року, у позивача виникло право вимагати виконання зобов'язань в судовому порядку, при цьому представник наголосила, що не вбачає підстав для застосування в межах даного спору строків позовної давності, оскільки право пред'явити вимоги про стягнення заборгованості по кредитному договору у позивача виникло з моменту закінчення строку дії договору, тобто 30 липня 2013 року, тому позиція представника відповідача про наявність підстав для відмови у задоволенні позову, у зв'язку з пропущенням строку позовної давності, не заслуговує на увагу. Також, 30 липня 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено Договір №013/199/07/1 про кредитування поточного рахунку (овердрафт), за умовами договору Банк надав Позичальнику Овердрафт шляхом кредитування поточного рахунку в розмірі ліміту Овердрафта, який становить 13900,00 грн. 27 січня 2012 року між ПАТ «ОТП Банк та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» було укладено Договір факторингу №27/01/12, на підставі якого до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» перейшло право вимоги по Договору №013/199/07/1 про кредитування поточного рахунку (овердрафт) від 30 липня 2007 року, на загальну суму основного боргу та процентів у валюті кредитування в розмірі 20 149,16 грн., що підтверджується Витягом з Додатку №1 до Договору факторингу №27/01/12 від 27 січня 2012 року. Про перехід права вимоги про стягнення заборгованості за цим договором до позивача, відповідач [PERSON] була повідомлена письмово, однак досудова вимога залишена без належного реагування з боку відповідача, тому позивач вимушений звертатись з цим позовом до суду, оскільки вирішити питання про погашення заборгованості за договором у досудовому порядку не виявилось за можливе. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував, просив в позові відмовити з підстав, викладених у письмових заперечень, які приєднано до матеріалів справи. (а.с.164-169) Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, процесуальним правом подати письмові пояснення (заперечення) не скористався. Представник третьої особи - Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» Бондар О.В., в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Заслухавши пояснення представника позивача Бондар О.В., яка одночасно виступає у якості представника третьої особи, представника відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Судом встановлено, що 30 липня 2007 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір №CL-013/118/2007, за умовами договору Банк надає Позичальнику кредитні кошти в розмірі 37 934,00 грн., з цільовим призначення - на купівлю автомобіля марки Nissan Teana, фіксована процентна ставка 11,99% річних, плаваюча процентна ставка - фіксований відсоток +FIDR, зі строком повернення кредиту до 30 липня 2013 року. (а.с.10-15) 10 червня 2009 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] укладено Додатковий договір №CL-013/118/2007/1 до Кредитного договору №CL-013/118/2007 від 30 липня 2007 року, якою Преамбулу Кредитного договору викладено у новій редакції. (а.с.16) В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 30 липня 2007 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] укладено Договір поруки №SR-013/118/2007, за цим Договором Поручитель зобов'язується відповідати за повне та своєчасне виконання Боржником його боргових зобов'язань перед Кредитором за Кредитним договором, в повному обсязі таких зобов'язань. Поручитель та Боржник відповідають як солідарні боржники, що означає, що Кредитор може звернутись з вимогою про виконання боргових зобов'язань як до Боржника, так і до Поручителя, чи до обох одночасно. (а.с.19-20) 10 червня 2009 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] укладено Додатковий договір №1 до Договору поруки №SR-013/118/2007 від 30 липня 2007 року, яким викладено в новій редакції термін «Боржник» та статтю Договору поруки «Реквізити та підписи сторін». (а.с.21) 30 липня 2007 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] укладено Договір №013/199/07/1 про кредитування поточного рахунку (овердрафт), за умовами договору Банк надає Позичальнику Овердрафт шляхом кредитування поточного рахунку [NUMBER], відкритого в відділення Осокорки ЗАТ «ОТП Банк», МФО 300528 в розмірі Ліміту Овердрафта, який становить 13900,00 грн., а Позичальник приймає Кредит, зобов'язується належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту і сплатити відповідну плату за користування кредитом та виконати інші зобов'язання, як це зазначено в цьому Договорі. (а.с.26-27) 10 червня 2009 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] укладено Додатковий договір №013/199/07/2 до Договору №013/199/07/1 про кредитування поточного рахунку (овердрафт) від 30 липня 2007 року, якою Преамбулу Кредитного договору викладено у новій редакції. (а.с.16) 05 листопада 2010 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк», яке виступає правонаступником Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк», та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» було укладено Договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до предмету договору, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Продавець продає (переуступає) Покупцю права на Кредитний портфель та зобов'язується сплатити на користь Продавця Винагороду. Як передбачено п.п «а» п.3.3 Договору купівлі-продажу кредитного портфелю, права, що переходять до Покупця за кредитними договорами у зв'язку з продажем кредитного портфелю, з урахуванням положень статті 3.4 нижче, Покупець набуває усі права вимоги за Кредитними договорами, що є дійсними на дату набрання чинності, включаючи, але не обмежуючись правами вимоги до Боржників щодо сплати суми основного боргу; правами вимоги до Боржників щодо сплати процентів, нарахованих на суму основного боргу, а також правами вимоги до Боржників щодо сплати штрафних санкцій. Згідно Витягу з Додатку №1 до Договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 05 листопада 2010 року, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» перейшло право вимоги по Кредитному договору №CL-013/118/2007 від 30 липня 2007 року, який укладено між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON], на загальну суму основного боргу та процентів у валюті кредитування в розмірі 30 592,50 доларів США. (а.с.41) 27 січня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк», яке виступає правонаступником Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк», та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» було укладено Договір факторингу №27/01/12, за умовами якого Клієнт (Первісний кредитор) передає, а Фактор (Новий кредитор) приймає право грошової вимоги, що належить Клієнту, і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між Клієнтом і Боржниками, в розмірі Портфеля заборгованості. (а.с.42-45) Згідно Витягу з Додатку №1 до Договору факторингу №27/01/12 від 27 січня 2012 року, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» перейшло право вимоги по Договору №013/199/07/1 про кредитування поточного рахунку (овердрафт) від 30 липня 2007 року, який укладено між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON], на загальну суму основного боргу та процентів у валюті кредитування в розмірі 20 149,16 грн. (а.с.46) Відповідно до положень статей 1077, 1078 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 1081 Цивільного кодексу України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов'язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов'язку перед ним. Зі змісту вказаної норми вбачається, що виконання боржником грошового зобов'язання фінансовому агенту (фактору) звільняє його від виконання зобов'язань перед клієнтом (первісним кредитором) лише у випадку, коли оплата здійснена з дотриманням правил цієї статті, визначених як частиною першою, так і частиною другою. Звертаючись з позовом до суду, Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» пред'явлено вимоги про солідарне стягнення з відповідачів [PERSON]. та [PERSON] заборгованості за Кредитним договором №CL-013/118/2007 від 30 липня 2007 року у розмірі 40520,33 доларів США, що еквівалентно 323 879,00 грн. за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості, та 1 132 443,36 грн., а всього: 1 456 322,36 грн., яка включає: залишок заборгованості за кредитом у сумі 27702,49 доларів США, що еквівалентно 221426,00грн. за офіційним курсом НБУ га дату проведення розрахунку заборгованості; суму несплачених відсотків за користування кредитом - 12 817,84 доларів США, що еквівалентно 102 453,00 грн. за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості; пені за прострочення викання зобов'язань за період з 08 жовтня 2012 року по 08 жовтня 2013 року в розмірі 1 132 443,36 грн. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги в частині визначення розміру заборгованості за кредитним договором, позивач посилається на Витяг з Додатку №1 до Договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 05 листопада 2010 року, що підтверджує перехід права вимоги по Кредитному договору №CL-013/118/2007 від 30 липня 2007 року, в розмірі 30 592,50 доларів США, однак суд критично відноситься до наданого до суду Витягу, оскільки укладання між сторонами додатку до відповідного договору зумовлює укладання такого виду документу після узгодження сторонами договору, обов'язковість наявності підписів уповноважений представників, які мають бути скріплені печаткою юридичної особи, однак всі необхідні реквізити притаманні діловому документу відсутні на копії Витягу, яка подана позивачем разом з позовом до суду, що унеможливлює встановити дійсний розмір заборгованості по кредитному договору, яка існувала на дату укладання вищезазначеного договору. Разом з тим, у статті 1 Договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 05 листопада 2010 року, визначається поняття «Кредитні документи» - це кредитні договори разом з усіма та будь-якими додатками до них, а також будь-які інші документи, пов'язані з Кредитним портфелем, включаючи, зокрема, документи, що підтверджують розмір заборгованості, однак всупереч вимог вищезазначеного договору позивачем не надано докази, які підтверджують дійсний розмір заборгованості відповідача [PERSON] по кредитному договору №CL-013/118/2007 від 30 липня 2007 року, яка існувала станом на дату укладання договору купівлі-продажу кредитного портфелю. Також, суд враховує, що 06 жовтня 2011 рокуё на вимогу [PERSON]., бухгалтерією ТОВ «ОТП Факторинг Україна» видана довідка за №197, яка підтверджує, що існує заборгованість по кредитному договору №CL-013/118/2007 від 30 липня 2007 року у розмірі 13968,68 доларів США по тілу і 5990,25 доларів США по відсотках, сума пені по кредиту на стороні ТОВ «ОТП Факторинг Україна» складає 151 754,60 грн.. Однак, відповідно до розрахунку позовних вимог, який долучено до позову, позивачем визначено як залишок заборгованості за кредитом у сумі 27702,49 доларів США, а суму несплачених відсотків за користування кредитом - 12 817,84 доларів США, тому виходячи з обсягу наявних у справі доказів, які підтверджують розмір заборгованості по кредитному договору, які надані сторонами спору, суд вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які мали спростувати суттєві розбіжності в розрахунках заборгованості по тілу кредиту та не сплаченим відсоткам, які викладені у довідці від 06 жовтня 2011 року, та розрахунках, які долучено на підтвердження заявлених позовних вимог. Відповідно до ст. ст. 572, 592 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Заставодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, у разі втрати предмета застави за обставин, за які заставодержатель не відповідає, якщо заставодавець не замінив або не відновив предмет застави. Як роз'яснено у п.18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01 березня 2013 року за №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», якщо за договором страхування визначений вигодонабувач, він повинен бути залучений до участі у справі (стаття 985 ЦК, стаття 3 Закону України «Про страхування»). Відповідно до наведених положень закону договір страхування надає право третій особі (вигодонабувачу) вимагати від страховика здійснити страхову виплату на свою користь, тобто наділяє вигодонабувача правами страхувальника, хоча і не покладає на нього обов'язків останнього. Представник відповідача [PERSON] в запереченнях на позов та поясненнях, наданих в судовому засіданні, наголошував, що відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № CL-013/118/2007 від 30 липня 2007 року з цільовим призначенням - для придбання транспортного засобу, на виконання умов кредитного договору Позичальником укладено Договір №210.0047083 добровільного страхування наземного транспортного засобу від 10 листопада 2009 року з Товариством з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Наста», вигодонабувачем за договором страхування виступає ПАТ «ОТП Банк». Однак, 27 жовтня 2010 року автомобіль, який перебував в заставі банку, викрадено, цей факт підтверджується постановою про порушення кримінальної справи від 25 травня 2011 року, яка винесена слідчим Святошинського РУГУ МВС України, що зумовлює виникнення права у ПАТ «ОТП Банк», як вигодонабувача, права отримати страхове відшкодування у розмірі вартості викраденого автомобіля. За відомостями, які стали відомі відповідачу [PERSON], ПАТ «ОТП Банк» скористався своїм правом звернутись до страхової компанії з вимогою виплатити страхове відшкодування по даному страховому випадку та спрямувати отримані кошти на погашення заборгованості по кредитному договору. Представник позивача Бондар О.В., яка є представником третьої особи ПАТ «ОТП Банк», визнала наведені представником відповідача обставини щодо факту викрадення автомобіля, який є предметом застави, наголосила, що на даний час ТОВ «ОТП Факторинг Україна» має намір звернутись до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Наста» про виплату страхового відшкодування у розмірі вартості викраденого автомобіля, однак ця обставина не перешкоджає позивачу вимагати виконання зобов'язань по кредитному договору від відповідачів, як солідарних боржників, у зв'язку з неналежним виконання умов кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.1085 Цивільного кодексу України якщо фактор пред'явив боржнику вимогу здійснити платіж, боржник має право пред'явити до заліку свої грошові вимоги, що ґрунтуються на договорі боржника з клієнтом, які виникли у боржника до моменту, коли він одержав повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові. Відповідно до ч. 2 ст. 516 Цивільного кодексу України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням. Частиною 1 ст. 517 Цивільного кодексу України визначено, що первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Відповідно до ч. 2 вказаної статті боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні. В силу ч.1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Аналізуючи зібрані у справі докази у сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачі [PERSON] та [PERSON], як солідарні боржники, мають нести відповідальність перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна» за неналежне викання зобов'язань по кредитному договору № CL-013/118/2007 від 30 липня 2007 року, однак всупереч вимог ст.60 Цивільного процесуального кодексу України, з урахуванням положень статті 1 Договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 05 листопада 2010 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» не надало докази на підтвердження дійсного розміру заборгованості, яка виникла у Позичальника [PERSON] перед ПАТ «ОТП Банк» на момент укладання Договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 05 листопада 2010 року, відсутній детальний розрахунок заборгованості позичальника, яка виникла за період неналежного виконання договірних зобов'язань по основній сумі кредиту, процентам та пені, що є предметом позову, в той же час відповідно до положень ч.2 ст.59 Цивільного процесуального кодексу України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про солідарне стягнення з відповідачів [PERSON], [PERSON] на свою користь суму заборгованості за Кредитним договором №CL-013/118/2007 від 30 липня 2007 року у розмірі 40520,33 доларів США, що еквівалентно 323 879,00 грн. за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості, та 1 132 443,36 грн., є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, за відсутності доказів, які мали довести безспірність пред'явленої позивачем суми заборгованості, яка виникла по вищезазначеному кредитному договору, та не дотримання вимог ст. 517 Цивільного кодексу України. Позовна давність, за визначенням статті 256 Цивільного кодексу України - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалість у три роки. Статтею 258 Цивільного кодексу України визначено вимоги до яких застосовується спеціальна позовна давність, серед іншого, позовна давність в один рік застосовується зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За загальним правилом (ч.1 ст.261 Цивільного кодексу України) перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Частиною третьою статті 267 Цивільного кодексу України передбачена можливість застосування позовної давності, у тому числі й спеціальної, лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення судом. За змістом частини першої статті 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. В межах даного спору, представником відповідача [PERSON] подана заява про застосування позовної давності, у зв'язку з порушення позивачем строків пред'явлення вимог до відповідачів про стягнення заборгованості по кредитному №CL-013/118/2007 від 30 липня 2007 року у розмірі 40520,33 доларів США, що еквівалентно 323 879,00 грн. за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості, та 1 132 443,36 грн., оскільки ці вимоги пред'явлені позивачем поза межами строків, які визначені у ст.ст. 257, 258 Цивільного кодексу України, що є підставою для відмови у позові. Однак, в межах даного спору суд не вбачає підстав для застосування до склавшися правовідносин положень строків позовної давності, оскільки судом не встановлено обставин, які свідчили про порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого він звернувся до суду, за відсутності доказів, які мали довести безспірність пред'явленої позивачем до стягнення суми заборгованості, яка виникла по кредитному договору №CL-013/118/2007 від 30 липня 2007 року, та не дотримання позивачем вимог ст. 517 Цивільного кодексу України, що слугувало підставою для відмови у задоволенні позову в цій частині. Виходячи з предмету позову, Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» окремо пред'явлені вимоги до відповідача [PERSON]. про стягнення заборгованості за Договором №013/199/07/1 про кредитування поточного рахунку (овердрафт) від 30 липня 2007 року у розмірі 20149,16 грн., право вимоги за яким перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на підставі Договору факторингу №27/01/12 від 27 січня 2012 року. Як встановлено судом, підтверджується зібраними у справі доказами, відповідачем [PERSON]. неналежним чином виконуються умови Договору №013/199/07/1 про кредитування поточного рахунку (овердрафт) від 30 липня 2007 року, у зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 20149,16 грн., яка включає: залишок заборгованості за кредитом на суму 12861,52 грн., сума відсотків за користування кредитом в сумі 7287,64 грн., ці обставини визнані представником відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні, тому не потребують доказуванню в порядку ч.1 ст.61 Цивільного процесуального кодексу України. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON], [PERSON], третя особа Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню частково, ухвалюючи рішення суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за Договором №013/199/07/1 про кредитування поточного рахунку (овердрафт) від 30 липня 2007 року на загальну суму 20149 грн. 16 коп., в іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, суд, в межах суми позовних вимог, які підлягають задоволенню, присуджує стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. , які сплачено позивачем при зверненні з цим позовом до суду. Враховуючи наведене та

Outcome: partial