Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

ТОВ «Багатопрофільна виробнича фірма «Нежданна»» звернулося до суду позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому зазначено, що постановою суду відповідача визнано винним у вчиненні дорожньої-транспортної пригоди, до якої він був причетний. Транспортному засобу, належному позивачеві, було завдано пошкодження, розмір яких підтверджується висновком експертного авт товарознавчого дослідження. Відповідач добровільно шкоду не відшкодував, тому позивач просить в судовому порядку стягнути з відповідача матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в сумі 8658,15 грн. та витрати по проведенню експертизи в сумі 2472,00 грн., а також судові витрати. Представник позивача подала до суду заяву, в якій просить задовольнити позовні вимоги, розгляд справи провести за її відсутності. Представник відповідача до суду надав клопотання про проведення судового розгляду справи за його відсутності та відсутності відповідача, позовні вимоги визнають, просять вирішити питання про розстрочку виконання судового рішення у зв`язку із тяжким матеріальним становищем. Відповідно до ч. 1 ст. 198 ЦПК України, підготовче засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи вказане, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Розглянувши матеріали справи, беручи до уваги заяви позивача та відповідача, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 липня 2019 року об 11:10 год. на а/д Херсон-Джанкой-Феодосія-Керч в с. В. Копані Олешківського району Херсонської області по вул. Соборній, [PERSON] керуючт т/з марки «ВАЗ 21013», д.н.з. « [NUMBER] », буксируючи причеп «КРД», д.н.з. « [NUMBER] », не обрав безпечної швидкості руху та дистанції, внаслідок чого здійснив наїзд на автомобіль марки «Мерседес-Бенз», д.н.з. « [NUMBER] », який їхав в попутному напрямку, в результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Цюрупинського районного суду Херсонської області від 07.08.2019 року по справі № 664/2066/19 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Згідно висновку № АВє-251 експертного автотоварознавчого дослідження з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу - автомобіля марки «Мерседес-Бенз», д.н.з. « [NUMBER] », складеного Херсонською торгово-промисловою палатою від 12.09.2019 року, матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля в результаті його пошкодження при ДТП, складає 8658,15 грн.. Відповідно до рахунку на оплату № 2346 від 23.08.2019 року та платіжного доручення № 1104 від 27.08.2019 року витрати по проведенню експертизи складають 2472,00 грн.. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, факт скоєння відповідачем дорожньо-транспортної пригоди та його вина в порушенні ПДР встановлена постановою у справі про адміністративне правопорушення відносно відповідача та доказуванню не підлягає. Згідно зі статтею 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (стаття 1187 ЦК України). Стаття 1192 ЦК України визначає, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права та законні інтереси третіх осіб, оскільки [PERSON] винний у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, добровільно матеріальну шкоду не відшкодував, тому позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в сумі 8658,15 грн. та витрат по проведенню експертизи в сумі 2472,00 грн., є обґрунтованим та підлягають задоволенню Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідачем у підготовчому судовому засіданні, тобто до початку розгляду справи по суті, визнано позовні вимоги, тому суд приходить висновку, що 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме в сумі 960,50 грн. необхідно повернути позивачу з державного бюджету, а решту - стягнути з відповідача на користь позивача. Щодо заявленого клопотання про розстрочення виконання судового рішення, поданого представником відповідача, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Перевіривши матеріали справи, враховуючи економічний стан в країні, суд приходить висновку про можливість розстрочити виконання рішення суду строком 06 (шість) місяців з щомісячною сплатою платежу у розмірі 1855,03 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: approved