Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

Сторони звернулися до суду з зазначеними позовами один до одного. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зазначили, що вони є власниками житлового будинку [ADDRESS], який належить їм на праві спільної часткової власності. Згідно свідоцтв про право власності та право на спадок за законом від 12.11.2004 року [PERSON] належить 2/3 частини вказаного житлового будинку, а [PERSON] та [PERSON] по 1/6 частині будинку. Відповідач [PERSON] з 1996 по 2011 рік перебував у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] та проживав в спірному будинку, як член сім'ї. Після розірвання шлюбних відносин відповідач деякий час продовжував проживати в будинку, як колишній член сім'ї. В будинку мається чотири жилих кімнати загальною площею 56 м.кв, враховуючи дві суміжні, одну з яких займав [PERSON] Крім відповідача та позивачів у спірному будинку проживає син позивача [PERSON], донька позивача [PERSON] та його дружина [PERSON], тобто усього сім осіб. 03.07.2013 року [PERSON] прийшов до вказаного будинку після багатомісячної відсутності та влаштував сварку, вимагаючи виділити йому окрему кімнату для проживання, в якій він раніше проживав разом з [PERSON] Під час сварки [PERSON] викликав міліцію. На виклик прибув дільничний інспектор Сорокін В. Ф., в присутності якого [PERSON] запропонував їм позивачам, сплатити йому 2000 доларів США за те, що він зніметься з реєстрації у вказаному будинку та переїде на інше місце проживання. Вони, позивачі, погодились. [PERSON] сказав, що йому треба порадитись, вийшов з кімнати і комусь зателефонував. Повернувшись, [PERSON] заявив, що не поїде до нотаріуса для оформлення передання йому грошових коштів, посилаючись на погане самопочуття та запропонував співробітнику міліції бути свідком його побиття з боку позивача [PERSON] та його дружини [PERSON] При цьому заяву про побиття до міліції [PERSON] дільничному не написав. Після чого, [PERSON] викликав швидку. Їм, позивачам відомо, що [PERSON] був госпіталізований до Новоазовської ЦРЛ, де перебував на лікуванні до 25.07.2013 року. Закінчивши лікування, [PERSON] до вказаного будинку не повернувся, свої речі з будинку він забрав ще квітні 2013 року, оскілки перебував у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON], з якою вів спільне господарство та проживав в її будинку в м. Новоазовськ по [ADDRESS]. Після смерті [PERSON], яка померла [INFO] відповідач, як зазначалося вище, 03.07.2014 року прийшов до будинку та став вимагати надати йому для проживання окрему кімнату. На підставі ст.ст. 156 ч. 4, 167 ч. 2 ЖК України просили винести рішення, яким визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням в будинку [ADDRESS]. В обґрунтування зустрічних позовних вимог [PERSON] зазначив, що з 1996 року він перебував у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] та був вселений, як член сім'ї, в будинок [ADDRESS]. В грудні 2004 року за спільною згодою всіх співвласників він був зареєстрований у вказаному будинку. За час проживання в зазначеному будинку він вів з [PERSON] спільне господарство та утримував будинок разом з подвір'ям. Він, [PERSON], будучи будівельником, здійснював ремонт будинку, його перепланування, провів каналізацію та газ. На подвір'ї збудував господарські споруди та викопав криницю. Фактичні шлюбні відносини між ним та [PERSON] були припиненні в осені 2011 року, проте він продовжував проживати у будинку. Згодом позивачі за первісним позовом почали перешкоджати йому у користуванні житловим приміщенням у будинку, а саме не давали йому ключі від вхідної двері та поставили замок на двері в кімнату, де він проживав та зберігав свої речі. 03.07.2013 року він прийшов до спірного будинку з метою вирішення питання щодо проживання в ньому, оскільки він не має іншого житла та не має можливості наймати окреме житло, бо є пенсіонером з маленькою пенсією. В ході спілкування між ним та членами родини [PERSON] виник конфлікт, в ході якого йому були спричиненні тілесні ушкодження, після чого він проходив лікування в Новоазвоській ЦРЛ з 03.07.2013 року по 25.07.2013 року. Після проходження лікування він змушений був знайти себе інше житло, оскільки не міг повернутися до будинку, бо був охоплений почуттям страху за своє життя та існує реальна загроза його здоров'ю. Просив винести рішення, яким вселити його до житлового приміщення в будинку [ADDRESS]; зобов'язати [PERSON], [PERSON], [PERSON] не чинити йому перешкоди в користуванні вказаним житловим приміщенням. В судовому засіданні представник позивачів за первісним позовом адвокат [PERSON] підтримав позовні вимоги своїх довірителів з підстав, зазначених у позовній заяві, просив позов задовольнити. Зустрічні позовні вимоги [PERSON] не визнав, просив відмовити в їх задоволенні, пояснивши, що факт перешкоджання [PERSON] з боку родини [PERSON] проживав у вказаному будинку не підтверджений жодними доказами. [PERSON] добровільно переїхав на інше постійне місце проживання, бо двічі утворював нову родину, що підтверджено належними доказами, наданими його довірителями. Будучи допитаним в якості свідка в судовому засіданні [PERSON] зустрічні позовні вимоги [PERSON] не визнав та показав наступне. З кінця червня 2012 року [PERSON] не став проживати у вказаному будинку. Зі слів останнього він став проживати в цивільному шлюбі з [PERSON] В березні 2013 року [PERSON] декілька разів приходив до них додому забирав свої речі. В липні 2013 року [PERSON] знов прийшов та став вимагати надати йому окрему кімнату для проживання, пояснивши, що жінка, з якою він проживав померла і йому нема де жити. Також йому, [PERSON] відомо, що з вересня 2013 року [PERSON] почав проживати з [PERSON], з якою обвінчався. З нею останній проживав до кінця червня 2014 року. Допитані в якості свідків в судовому засіданні позивачі за первинним позовом [PERSON] та [PERSON] надали свідчення аналогічні свідченням [PERSON] В судовому засіданні [PERSON] підтримав свої зустрічні позовні вимоги з зазначених у позові підстав, просив їх задовольнити. Позовні вимоги [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] не визнав, просив відмовити в їх задоволенні, пояснивши при цьому, що він змушений був покинути будинок [PERSON], оскільки вони створили йому не можливі для проживання умови, не давали ключі від будинку, тому він змушений був знайти інше житло та поселився у [PERSON] по [ADDRESS]. З останньої однією родиною він не проживав, проте не заперечував, що іноді мав статеві відносини, але спільного господарства вони не вели. Також він допомагав зятю [PERSON] у будівництві, бо за фахом є будівельником. [INFO] [PERSON] померла. Згодом роботи у зятя [PERSON] для нього, [PERSON], не стало, тому він змушений був підшукати інше житло та став проживати в будинку [PERSON] в [ADDRESS]. Гроші за проживання він [PERSON] не сплачував, розраховувався за житло роботами по господарству. Син [PERSON] був священиком, тому вона попросила його, [PERSON], обвінчатися з нею, бо синові не подобалося, що матір проживає зі стороннім чоловіком без шлюбу. Він не заперечував та обвінчався з нею. Навесні 2014 року він припинив відносини з [PERSON] та змушений був знайти нове житло по [ADDRESS], де й проживає на теперішній час. Суд, вислухавши в судовому засіданні сторони, їх представника, допитавши свідків, дослідивши письмові докази по справі вважає, позовні вимоги [PERSON], [PERSON] та [PERSON] такими, що підлягають задоволенню, а зустрічні позовні вимоги [PERSON] не підлягаючими задоволенню, виходячи з наступного. Так, судом з копії витягу про реєстрацію прав власності на нерухоме майно встановлено, що [PERSON] є власником 2/3 частин житлового будинку [ADDRESS], [PERSON] та [PERSON] відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом є власниками 1/6 частин вказаного житлового будинку кожний (а.с. 24,25,27). Судом також встановлено, що шлюбні відносини між [PERSON] та [PERSON] припиненні з осені 2011 року, вказана обставина встановлена рішенням Новоазовського районного суду Донецької області від 21.01.2013 року (а.с. 43-44) та визнана сторонами в судовому засіданні. Сторонами також визнано, що з літа 2012 року [PERSON] не проживає в буд. [ADDRESS]. З акту про склад осіб, зареєстрованих та проживаючих в будинку [ADDRESS] від 28.07.2014 року, складеного депутатом Сєдовської селищної ради, встановлено на час обстеження в будинку зареєстровані та проживають: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON] зареєстрований в будинку з 29.12.2001 року тимчасово, а з 22.12.2004 року постійно, проживав в будинку постійно до серпня 2012 року. С серпня 2012 року в будинку не проживає у зв'язку з виїздом на постійне місце проживання за адресою: [ADDRESS] (а.с. 47). З акту про склад осіб, зареєстрованих та проживаючих в будинку [ADDRESS] від 15.07.2014 року, складеного депутатом Новоазовської міської ради, встановлено, що вказаний будинок належить на праві приватної власності [PERSON] та [PERSON] На час обстеження в будинку зареєстровані та проживають: [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON] проживав в будинку постійно без реєстрації з серпня 2012 року однією родиною з [PERSON], померлою [INFO], без реєстрації шлюбу. [PERSON] не проживає в будинку з кінця серпня 2013 року у зв'язку з переїздом на інше постійне місце проживання за адресою: [ADDRESS] (а.с. 50). З акту про склад осіб, зареєстрованих та проживаючих в будинку [ADDRESS] від 22.07.2014 року, складеного депутатом Новоазовської міської ради, встановлено, що вказаний будинок належить на праві приватної власності [PERSON] та [PERSON] На час обстеження в будинку зареєстрована та проживає одна [PERSON] [PERSON] проживав в будинку постійно без реєстрації з вересня 2013 року до липня 2014 року однією родиною з [PERSON] в церковному шлюбі. [PERSON] виїхав з будинку 17.06.2014 року у зв'язку з припинення сімейних відносин з травня 2014 року (а.с. 52). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 167 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщення з дня вибуття. На підставі вищенаведеного положення чинного законодавча та встановлених в судовому засіданні обставин, суд приходить до висновку, що під час розгляду справи знайшов своє підтвердження належними та допустимими доказами факт вибуття [PERSON] на постійне місце проживання до іншого населеного пункту влітку 2012 року, де він утворив нову родину з [PERSON], а згодом і з [PERSON] Отже, позовні вимоги [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщення за адресою: [ADDRESS] підлягають задоволенню. Задоволення первинного позову унеможливлює задоволення зустрічних позовних вимог [PERSON] в частині вселення його до вказаного житлового приміщення. Щодо доводів [PERSON] в частині того, що родина [PERSON] створювала йому перешкоди в користуванні зазначеним житловим приміщення, то цей факт не знайшов свого підтвердження жодними належним та допустимими доказами під час розгляду справи. Не спростовані з боку [PERSON] докази, надані протилежною стороною, які підтверджують факт зміни останнім місця проживання та створення нової родини. За таких обставин суд відмовляє в задоволенні позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 88 КПК України суд стягує з [PERSON] на користь [PERSON], [PERSON] та [PERSON] витрати зі сплати судового збору в сумі 243, 6- гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved