Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

ТОВ «Кей-Колект» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права користування майном шляхом надання постійного безперешкодного доступу та визнання особи такою, що втратила право користування. В обґрунтування позову зазначено, що 29.04.2008 року [PERSON] уклав з Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» кредитні договори № 11341053000 та № 11341264000/[NUMBER]. В забезпечення виконання зобовязань за кредитними договорами, було укладено Договір іпотеки № 11341053000/З від 29.04.2008 року, відповідно до умов якого в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 12.12.2011 року банк відступив ТОВ «Кей-Колект» відповідно до договору факторингу та договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки свої права вимоги до позичальника відповідача за зобовязаннями по кредитному та іпотечному договорам. 04.08.2015 року позивач набув у порядку, передбаченому ст. 37 Закону України «Про іпотеку», право власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 10.04.2017 року позивачем була здійснена спроба потрапити у власне майно, однак було виявлено, що у ньому незаконно проживає [PERSON], [PERSON] та їх малолітній син. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить судусунути перешкоди у здійсненні права користування майном, розташованого за адресою: [ADDRESS], шляхом надання постійного безперешкодного доступу ТОВ «Кей-Колект» до майна; визнати [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування зазначеною квартирою, яка розташована за адресою: [ADDRESS], та стягнути судовий збір. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. За клопотанням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, надав суду заяву про перенесення судового засідання на іншу дату. Суд вважає недоцільним перенесення дати слухання справи, враховуючи вимоги ст. 157 ЦПК України, а також той факт, що відповідач був завчасно повідомлений про дату та час розгляду справи, проте не зявлявся на пошту за отриманням конвертів та не зявився до суду, письмові заперечення не надав. Відповідач [PERSON]В у судове засідання не зявилася, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заперечень не надала. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволеннювиходячи з наступного. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, \~на \~які \~вона посилається \~як \~на \~підставу \~своїх \~вимог або заперечень. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за \~зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін \~та \~інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 30, 41 Конституції України кожному гарантується недоторканність житла, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. Судом встановлено, що Договором іпотеки № 11341053000/З від 29.04.2008 року [PERSON] передав в іпотеку Акціонерному комерційному інноваційному банку «УкрСиббанк» нерухоме майно трикімнатну квартиру № 100, що знаходиться в будинку № 67 по вул. Артема в м. Запоріжжя. Іпотекою забезпечується в повному обсязі виконання усіх грошових зобовязань позичальника за Договором про надання споживчого кредиту № 11341053000 від 29.04.2008 року та за Договором про надання споживчого кредиту № 11341264000/11341264001 від 29.04.2008 року. 12 грудня 2011 року ПАТ «УкрСиббанк» відступив ТОВ «Кей-Колект» відповідно до Договору факторингу № 1 та Договору про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки свої права вимоги до позичальника та іпотекодавця за зобовязаннями по кредитним договорам та Іпотечному договору, в тому числі і за договором іпотеки від 29.04.2008 року, де іпотекодавцем виступив [PERSON], що також підтверджується випискою з Додатку № 1 до Договору відступлення прав вимоги за договорами іпотеки від 12.12.2011 року. 04.08.2015 року ТОВ «Кей-Колект» набув право власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Артема ([PERSON])[ADDRESS], загальною площею 69,36 кв.м., житловою площею 43,47 кв.м., що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 85337173 від 19.04.2017 року. В позовній заяві позивач вказував, що 10.04.2017 року ТОВ «Кей-Колект», як законним власником, була здійснена спроба потрапити у квартиру, однак було виявлено, що у ньому незаконно проживають [PERSON], [PERSON] та їх малолітній син. Відповідно до копії Актів перевірки/огляду майна від 10.04.2017 року та від 13.04.2017 року, складеними представниками ТОВ «Кей-Колект», які в ході перевірки встановили наявність майна, вбачається, що представники ТОВ «Кей-Колект» оглянули майно, в квартирі виявлено осіб в кількості 3-х, які представились як [PERSON] та його сімя (дружина та малолітній син). В акті зазначено, що зі слів [PERSON] квартира потребує ремонту, доступу до лічильника та газового обладнання не виявлено, в безперешкодному доступі представника власника відмовлено особами, що знаходились всередині. Згідно з ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 16 ЦК України передбачені способи захисту цивільних прав та інтересів, а саме:1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно вимог ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки право власності позивача на квартиру [ADDRESS] (Артема) в м. Запоріжжя є незаперечним та таким, що набуто з правових підстав, відповідачі [PERSON], [PERSON] не мають права перешкоджати позивачу у користуванні спірним нерухомим майном. Відповідно до роз'яснень, викладених у пунктах 33, 34 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5, відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані (статті 57 - 59 ЦПК України), на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки. Власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (п. 3 ч. 1 ст. 346 ЦК України). Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим захистити порушене право позивача, усунути йому перешкоди у користуванні належною йому на праві власності квартирою № 100 в буд. 67 по вул. Святого Миколая (Артема) в м. Запоріжжя шляхом надання постійного безперешкодного доступу ТОВ «Кей-Колект» до цього майна та визнати [PERSON] [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою № 100 в буд. 67 по вул. Святого Миколая (Артема) в м. Запоріжжя. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають задоволенню і позовні вимоги про стягнення з відповідачів на користь позивача понесені ним судові витрати.

Outcome: approved