Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-25 00:00:00

ТОВ «Мікрофінанс» звернулося до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором про надання фінансового кредиту №0000035168 від 07.07.2018 у сумі 15 950,00 грн., а саме: 1 500,00 грн. - суму виданого фінансового кредиту; 14 250,00 - суму відсотків за користування кредитом; 200,00 грн. - штраф за прострочення сплати заборгованості, та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 921,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до укладеного договору про надання фінансового кредиту № 0000035168 від 07.07.2018 між ТОВ «Мікрофінанс» та [PERSON] , остання отримала позику у розмірі 1 500,00 грн. строком на 22 календарних дні, процент за користування фінансовим кредитом (добовий) - 2 % на добу. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконала, а тому, станом на 25.10.2019 у відповідача перед ТОВ «Мікрофінанс» виникла заборгованість у розмірі 15 950,00 грн., у зв`язку з вищевикладеним позивач був змушений звернутись з позовом до суду про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в розмірі 15 950,00 грн. та судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору у розмірі 1921,00 грн. Ухвалою суду від 13.11.2019 справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, призначено судове засідання на 03.12.2019, яке було відкладено через неяку учасників справи на 26.12.2019. Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від відповідача відзиву на позов, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило, представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, де також не заперечує проти заочного розгляду справи. За таких обставин, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення за відсутності учасників справи, на підставі доказів, які є в матеріалах справи, без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенню ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 07.07.2018 ТОВ «Мікрофінанс» та [PERSON] уклали договір №0000035168, відповідно до якого остання отримала позику у розмірі 1 500,00 грн. строком на 22 календарні дні, процент за користування фінансовим кредитом (добовий) - 2 % на добу. Видача кредиту відповідачу підтверджується Специфікацією № 1, яка є невід`ємною частиною договору. Згідно із п. 1.1 договору, за кредитним договором позикодавець зобов`язується надати позичальникові позику, а позичальник зобов`язується повернути позику та проценти за користування позикою у відповідності до умов договору, в національній грошовій одиниці України - гривні, в сумі та строк. Згідно до п. 1.1.3 договору нарахування процентів за Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування позикою, з дня надання позики Позичальнику за весь час користування коштами за виключенням дня повернення позики. Відповідно до п. 4.1 Позичальник зобов`язується повністю повернути Позикодавцю суму отриманої позики та виконати всі інші зобов`язання, встановлені Договором, не пізніше строку, вказаного в Специфікації. Відповідно до п. 2.1 Договору строк дії Договору встановлюється до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за Договором. ТОВ «Мікрофінанс» свої зобов`язання за Договором та угодою виконало в повному обсязі, а саме надало Відповідачу грошові кошти у розмірі, встановленому Договором та зазначеному в Специфікації, яка є невід`ємною частиною договору. Відповідач свої зобов`язання по поверненню грошових коштів та сплаті відсотків за їх користування своєчасно не виконала та не повернула позивачеві грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками відповідно до умов Договору, прострочивши термін платежу на 446 днів, у зв`язку із чим станом на 25.10.2019 має заборгованість у розмірі 15 950,00 грн., яка складається з наступного: сума виданого фінансового кредиту - 1500,00 грн., сума відсотків за договором - 660,00 грн., сума прострочених відсотків - 13 590,00 грн., штраф відповідно до п.5.3 договору - 200,00 грн. Позивач направляв на адресу відповідача листи-вимоги від 13.08.2018 та від 09.09.2019 щодо сплати заборгованості за договором № 0000035168 від 07.07.2018 в добровільному порядку. Проте, жодних дій щодо сплати заборгованості відповідачем вжито не було. У відповідності до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Вимогами ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Як вбачається з положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно вимог ст.ст.526, 530, 611, 612 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.ст.12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Приймаючи до уваги, що відповідач не сплатила своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами відповідно до умов договору, що відповідачем не спростовується, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Мікрофінанс» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в сумі 15 950,00 грн., яка складається з сум: сума виданого фінансового кредиту - 1500,00 грн., сума відсотків за договором - 660,00 грн., сума прострочених відсотків - 13 590,00 грн., штраф відповідно до п.5.3 договору - 200,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 1 921,00 грн., сплачений позивачем при подачі позову.

Outcome: approved