Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

ТОВ «Росвен Інвест Україна» (далі - ТОВ) звернулося до суду з позовною заявою до відповідачки, в якій просить стягнути з неї на користь ТОВ заборгованість за договором кредиту № 621000632 від 26.04.2011 року в сумі 24375,26 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору, посилаючись на те, що 23.12.2013р. між ПАТ «Альфа - Банк» (далі - Банк) та ТОВ було укладено договір факторингу, відповідно до якого Банк відступив ТОВ право вимоги від відповідачки коштів. Таким чином Банк відступив право грошової вимоги за кредитним договором № 621000632 від 26 квітня 2011 року, укладеного з відповідачкою у справі. Відповідно до зазначеного договору кредиту Банк передав відповідачці кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії на принципах поворотності, платності, строковості, у сумі 13 700,00 грн., з кінцевим строком погашення до 26.04.2012 року, а відповідачка зобов'язалася повернути кредит, сплатити відсотки за користування коштами і виконати свої зобов'язання згідно з умовами кредитного договору у повному обсязі. Однак, в порушення умов кредитного договору, а також чинного законодавства відповідачка своїх зобов'язань по кредитному договору, що стосується своєчасного погашення заборгованості по кредиту та відсотків нарахованих за користування кредитом, належним чином не виконала, у зв'язку з чим у неї станом на 23.12.2013 р. виникла заборгованість на загальну суму 24375,26 грн., в тому числі: прострочена заборгованість по тілу кредиту в сумі 12 877,23 грн.; прострочені відсотки за користування кредитом в сумі 662867,00 грн.; пеня в сумі 11498,03 грн. Представник позивача за довіреністю Єфременко Т.В. у судове засідання не з'явилася, заявою просила справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи та постановлення заочного рішення по справі. Відповідачка в судове засідання повторно не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, згідно з конвертами з судовими повістками, що повернулися до суду з довідкою відділення «Укрпошти» «за закінченням терміну зберігання», [PERSON] не з'явилася до поштового відділення для отримання конверта з поміткою «судова повістка», що дає суду підстави вважати, що відповідачка за вказаною адресою не проживає. Однак, зважаючи як на приписи ч. 5 ст. 74 так і ч. 8 ст. 76 ЦПК України відповідачка вважається повідомленою. Про причину своєї неявки відповідачка суду не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не подавала. В зв'язку з повторною неявкою в судове засідання відповідачки [PERSON], повідомленої належним чином, суд відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Крім того, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в судове засідання в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 23 грудня 2013 року між ПАТ «Альфа - Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу №2013-1, відповідно до якого ТОВ «Росвен Інвест Україна» передало грошові кошти в розпорядження ПАТ «Альфа - Банк» за плату, а ПАТ «Альфа - Банк» відступив ТОВ «Росвен Інвест Україна» право грошових вимог до боржників за Договорами кредиту. Таким чином банк відступив право грошової вимоги в тому числі за кредитним договором № 621000632 від 26 квітня 2011 року, укладеного з відповідачкою у справі. Згідно з умовами Кредитного договору № 621000632 від 26 квітня 2011 року, укладеного між Банком, з однієї сторони, та відповідачкою, з іншої сторони, Банк надав відповідачці кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії на принципах поворотності, платності, строковості, у сумі 13 700,00 грн., з кінцевим строком погашення до 26.04.2012 року, а відповідачка зобов'язалася повернути кредит, сплатити відсотки за користування коштами і виконати свої зобов'язання згідно з умовами кредитного договору у повному обсязі. Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Таким чином, з укладанням вказаного договору факторингу до позивача ТОВ перейшло право вимоги виконання зобов'язання відповідачкою за Кредитним договором. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Однак, всупереч умовам Кредитного договору та вимог чинного законодавства відповідачка належним чином свої зобов'язання по поверненню кредиту не виконала та не здійснила повернення кредиту у встановлені Кредитним договором строки у повному обсязі. Згідно розрахункам, наданим позивачем, які перевірені судом, загальна сума заборгованості відповідачки станом на 23.12.2013 р. становить загальну суму 24375,26 грн., в тому числі: прострочена заборгованість по тілу кредиту в сумі 12 877,23 грн.; прострочені відсотки за користування кредитом в сумі 662867,00 грн.; пеня в сумі 11498,03 грн. Згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Частина 1 ст. 550 ЦК України передбачає, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Судом не встановлено, що боржниця [PERSON] не виконала зобов'язання в повному обсязі по поверненню кредиту внаслідок випадку або непереборної сили, тому відповідачка має сплатити штрафні санкції по кредиту. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову ТОВ про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитом на загальну суму 24375,26 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат підлягають задоволенню, оскільки його позов задоволено та понесені витрати підтверджені відповідним платіжним дорученням.

Outcome: approved