Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

сторони в шлюбі з 29 серпня 1993 р., від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які проживають біля позивача. Сімейні стосунки припинились у зв'язку з тим, що відповідач зловживає спиртними напоями, застосовує до позивача фізичну силу. Раніше позивач вже зверталась до суду з заявою про розірвання шлюбу, але вона за клопотанням сторін була залишена без розгляду. Позивач у судове засідання не з'явилась. Подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю та просила справу розглянути у її відсутність. Не заперечувала щодо винесення заочного рішення у разі неявки відповідача у судове засідання. В попередніх судових засіданнях позов підтримувала. Поясняла, що відповідач після першого засідання суду, коли він не визнав позов, уїхав на заробітки в іншу країну. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов не визнав. В судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату слухання справи, про що свідчить його підпис на поштових повідомленнях про вручення судових повісток (а.с.15, 20). Заяви про відкладення справи чи про розгляд справи у його відсутність не подавав, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо немає відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст.224 цього ж Кодексу у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно свідоцтва про одруження, сторони в шлюбі з 29 серпня 1993 р. (а.с.3). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.4), дочку [PERSON], [INFO] (а.с.4), дочку [PERSON], [INFO] (а.с.5) та сина [PERSON], [INFO] (а.с.6). Діти проживають разом зі сторонами (а.с.7). Згідно ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Суд, відповідно до ст.111 СК України, намагався вжити заходів щодо примирення подружжя. Однак не зміг в зв'язку з неявкою відповідача до суду, який особистих пояснень не надав. Тому суд не бере до уваги невизнання позову відповідачем, про яке він говорив в попередньому судовому засіданні. Його неявку суд розцінює як байдужість щодо збереження сім'ї. Тому суд взяв до уваги вимоги позивача, яка наполягала на розірванні шлюбу. Суд з'ясував фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, взяв до уваги обставини життя подружжя, та прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та їх дітей. Згідно ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати позивача у розмірі 243,60 грн. підтверджені відповідною квитанцією (а.с.1) та підлягають стягненню з відповідача на її користь.

Outcome: approved