Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

ТОВ «Промоснова» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди у розмірі 106666,70 грн. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно виписки про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців з 06.04.2015 року керівником ТОВ НВП «Укроснова» є [PERSON], у листопаді 2016 року ТОВ НВП «Укроснова» перейменоване у ТОВ «Промоснова», з 21.10.2016 року керівником ТОВ «Промоснова» є [PERSON] Повноваження колишнього керівника даних юридичних осіб [PERSON] припинені у зв*язку з його звільненням у тому числі припинені повноваження на представництво останніх в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, підприємствах, організаціях, установах незалежно від форми власності. ТОВ «Промоснова» відкликало, скасувало всі довіреності видані будь-яким особам колишнім керівником. Однак з березня - квітня 2015 року по даний час [PERSON] та колишній головний бухгалтер підприємства [PERSON] умисно відмовляються передавати новому керівнику документи та товарно-матеріальні цінності. Зазначені особи незаконно привласнюють ввірене їм майно та гроші підприємства. [PERSON] у якості директора ТОВ НВП «Укроснова» підписав договір купівлі-продажу товарів № 12/01/15 від 12.01.2015 року з ФОП [PERSON], за яким отримав згідно акту приймання-передачі ТМЦ на загальну суму 824391,35 грн. та договір купівлі-продажу товарів № 13/01/15 від 13.01.2015 року з ФОП [PERSON], за яким отримав згідно акту приймання-передачі ТМЦ на загальну суму 981655,00 грн., однак обов*язок по оплаті даного товару своєчасно не виконав та не сплатив вказані грошові кошти продавцю. В зв*язку з чим ФОП [PERSON] звернувся з позовом до Господарського суду про стягнення заборгованості. Таким чином колишній директор та головний бухгалтер нанесли підприємству матеріальну шкоду. В зв*язку з скрутним матеріальним становищем на підприємсті, через відсутність можливості сплатити судовий збір вони звертаються до суду з позовом про часткове стягнення матеріальної шкоди у розмірі 106666,70 грн. Оскільки шкода спричинена колишнім директором та відповідно до ст. 134 КЗпП України підлягає стягненню з особи, яка її заподіяла. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у позові, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову, зазначив, що наказом № 7 від 11.06.1999 року [PERSON] було призначено на посаду директора ТОВ НВП «Укроснова». Згідно статуту ТОВ НВП «Укроснова» [PERSON] є учасником ТОВ НВП «Укроснова» - 50 % голосів. 23.04.2015 року після ознайомлення з матеріалами реєстраційної справи ТОВ НВП «Укроснова» стало відомо, що на підставі протоколу № 40/1 від 06.04.2015 року загальних зборів [PERSON] звільнено з посади директора. В зв*язку з чим він звертався до господарського суду з позовом про визнання рішення загальних зборів недійсними, поновлення на роботі. Його позовні вимоги були задоволені, однак до теперішнього часу він не поновлений на роботі та йому не виплачена заробітна платня. Випадки повної матеріальної відповідальності працівників наведено у ст. 134 КЗпП України. Як вбачається з позовної заяви та додатків доданих до неї, у підтвердження вимог щодо відшкодування матеріальної шкоди, крім копій договорів, копій витягів з кримінального провадження за заявою [PERSON] за фактом шахрайських дій колишніми керівниками підприємтсва «Основа-Промінвест» та витягу з ЄРДР не надано жодного документу, який містить висновки, яким чином встановлено розмір матеріальних збитків. Без проведення інвентаризації немоливо встановити наявність прямої дійсної шкоди та її розмір. Також у відповідності до п. 15.18.12 Статуту ТОВ НВП «Укроснова» не надано прийнятого рішення загальних зборів товариства про притягнення до майнової відповідальності посадових осіб органів управління товариства. Вважає позивні вимоги необгрунтованими, просив в задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи [PERSON] пояснив, що [PERSON] з ТОВ НВП «Промоснова» ніколи не знаходилась в жодних стосунках, ні в трудових, ні в договорних, ніколи не працювала на посаді головного бухгалтера ТОВ НВП «Укроснова», в зв*язку з чим надати пояснення щодо господарчої діяльності та договірних відносин товариства не має можливості, оскільки вони їй невідомі. Третя особа ФОП [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він дійсно укладав договори з ТОВ «Промоснова» в особі директора [PERSON] За договорами з ним не був проведений розрахунок, з цього приводу він звертався до господарського суду та рішенням суду на його користь з ТОВ НВП «Промоснова» стягнуті збитки за договорами поставки. Суть даного позову не впливає на його права та обов*язки, просив ухвалити рішення на розсуд суду. Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Матеріалами справи встановлено, що 12.01.2015 року між ФОП [PERSON] та ТОВ НВП «Укроснова» було укладено договір № 12/01/15 купівлі-продажу товарів на суму 824391,35 грн. 13.01.2015 року між ФОП [PERSON] та ТОВ НВП «Укроснова» було укладено договір № 13/01/15 купівлі-продажу товарів на суму 981655,00 грн. Покупцем за вказаними договорами є ТОВ НВП «Укроснова» в особі директора [PERSON] Рішенням Господарського суду Харківської області від 09.03.2017 року було задоволено позов [PERSON] та з ТОВ «Промоснова» на користь ФОП [PERSON] 981655,00 грн. боргу, 511016,21 грн. інфляційних, 52856,60 грн. 3 % річних 157172,08 грн. пені, 196331,00 штрафу. Згідно з ч. 1ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника (ч. 2ст. 130 КЗпП України). Відповідно до ч. 2 ст. 130 КЗпП України умовами настання матеріальної відповідальності працівника є: 1) пряма дійсна шкода; 2) протиправна поведінка працівника; 3) вина в діях чи бездіяльності працівника; 4) прямий причинний зв'язок між протиправним і винним діянням працівника і шкодою, яка настала. Таким чином, обов'язковою умовою притягнення працівника до матеріальної відповідальності, зокрема, і повної матеріальної відповідальності згідно зіст. 134 КЗпП України, є встановлення вини особи, у взаємозв'язку із іншими умовами такої відповідальності, що передбаченіст. 130 КЗпП України. У пункті 3постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 року №14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» судам роз'яснено, що виходячи з вимог ст. 15 ЦПК України суд у кожному випадку зобов'язаний вживати передбачених законом заходів до всебічного, повного й об'єктивного з'ясування обставин, від яких згідно зі ст.ст.130,135-3,137 КЗпП України залежить вирішення питання про покладення матеріальної відповідальності та про розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню. Зокрема, з'ясовувати: наявність прямої дійсної шкоди та її розмір; якими неправомірними діями її заподіяно і чи входили до функцій працівника обов'язки, неналежне виконання яких призвело до шкоди; в чому полягала його вина; в якій конкретно обстановці заподіяно шкоду; чи були створені умови, які забезпечували б схоронність матеріальних цінностей і нормальну роботу з ними; який майновий стан працівника. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей. Згідно ст. 135-1 КЗпП України письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв'язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України. У пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 року №14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» судам роз'яснено, що розглядаючи справи про матеріальну відповідальність на підставі письмового договору, укладеного працівником з підприємством, установою, організацією, про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей (недостача, зіпсуття), переданих йому для зберігання або інших цілей (п. 1ст. 134 КЗпП), суд зобов'язаний перевірити, чи належить відповідач до категорії працівників, з якими згідно зст. 135-1 КЗпП може бути укладено такий договір та чи був він укладений. Судом встановлено, що [PERSON] був директором товариства та його учасником, укладав від імені товариства договора. ТОВ «Промоснова» просить стягнути з [PERSON] частину спричинених збитків, які утворились через укладення [PERSON] з ФОП [PERSON] договорів на поставку товарів. Однак слід зазначити, що договора [PERSON] укладав не від свого імені, а підписував їх як директор товариства та діяв у відповідно до статуту товариства. Рішенням Господарського суду Харківської області встановлено, що ТОВ «Промоснова» отримало товар від ФОП [PERSON], однак не сплатило його вартість. В господарському суді [PERSON] надав пояснення, що під час укладення договорів його незаконно звільнили з посади директора, шляхом підроблення його підпису на протоколі загальних зборів, в зв*язку з чим він вимушений був звертатись до суду з з позовом про поновлення порушених прав. За період коли він не мав змоги виконувати свої обов*язки йому було невідомо що відбувалось у товарістві в цей період часу. Позивачем в обгрунтування позову надано лише копії договорів з ФОП [PERSON] та витяги з ЄРДР про внесення відомостей за заявою [PERSON] щодо вчинення колишнім керівником [PERSON] службової недбалості, яка призвела до втрати товарно-матеріальних цінностей. Відомостей про результати проведеного розслідування матеріали справи не містять. З наданих документів не вбачається, що саме [PERSON] підприємству було спричинено шкоду, крім того позивачем взагалі не надано доказів, що підприємству така шкода була спричинена. Рішення Господарського суду Харківської області про стягнення з ТОВ «Промоснова» на користь ФОП [PERSON] збитків спричинених невиконанням умов договору є не шкодою, що спричинена підприємству, в матеріалах справи відсутні відомості щодо виконання зазначенного рішення. Таким чином обставини викладені у позові не знайшли свого підтвердження, тому в задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed