overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

СТОВ Агрофірма «Закотненська» звернулася до Новопсковського районного суду Луганської області із позовом до відповідача, в якому просить визнати недійсним договір оренди землі №975 від 07.12.2016, укладений між [PERSON] та СВОК «Слобожанський», рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 32854863 від 12.12.2016 10:14:14, номер запису про інше речове право: 17957286 від 08.12.2016 11:55:54 приватний нотаріус Новопсковського районного нотаріального округу [PERSON]; враховуючи ч. 3 ст. 19 Закону України «Про оренду землі» від 06 жовтня 1998 року №161-ХІV, визнати поновленим на новий строк на 7 років договір оренди землі між [PERSON] та СТОВ «Закотненська», починаючи з 15.11.2016 по 15.11.2023; зобовязати [PERSON] вчинити дії щодо укладення додаткової угоди з СТОВ «Закотненська» згідно ст. 33 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 №161-ХІV. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 22.07.2011 СТОВ АФ «Закотненська» уклало з відповідачем договір оренди землі строком на пять років, предметом якого є земельна ділянка площею 6,2347 га ріллі, яка належить відповідачу на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЛГ№ 033225 від 05.10.2000, яка розташована на території Осинівської сільської ради Новопсковського району Луганської області. 14.11.2011 цей договір оренди був зареєстрований Відділом Держкомзему у Новопсковському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено відповідний запис за № 442330004000469. СТОВ АФ «Закотненська» належним чином виконувала свої зобовязання по договору оренди землі щодо виплати відповідачу орендної плати. Посилається на те, що по закінченню строку дії договору, СТОВ АФ «Закотненська»,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

СТОВ «Вільшанка» смт.Вільшана Городищенського району Черкаської області звернулося з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди. Зважаючи на складність у складанні повного рішення суду, повязаного з необхідністю обґрунтування доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне, проголосити його вступну та резолютивну частини. Повне рішення суду буде проголошено і сторони можуть отримати 02 липня 2016 року о 9 год. 15 хв.. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

СТОВ «Прогрес» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свою заяву позивач пояснює тим, що сторони уклали договір позики № 66 від 12.11.2013 року та № 27 від 14.04.2014 року. За вказаними договорами СТОВ «Прогрес» надав [PERSON] грошові кошти в сумі 10\~000,00 грн. та 5000,00 грн. відповідно. Строк повернення позики визначено 20 лютого 2014 року та відповідно 20 червня 2014 року. Однак відповідачем повернуто позику лише частково в сумі 8\~297,30 грн. Станом на дату подання позову грошові вимоги до відповідача по договору позики складають 10\~747,52 грн. з них: 6\~702,70 грн. сума основного боргу, 3\~763,31 грн. інфляційне збільшення суми боргу, 281,51 грн. 3 % річних за невиконання умов договору позики. В судове засідання представник позивача не зявився, але надав заяву в якій просив справу розглядати без його участі на позовних вимогах наполягав повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав заяву в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнав повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно умов укладеного договору позики № 66 від 12.11.2013 року СТОВ «Прогрес» надало [PERSON] позику в розмірі 10\~000,00 грн. зі строком повернення 20 лютого 2014 року. Відповідно до копії видаткового касового ордеру від 12 листопада 2013 року [PERSON] отримав від СТОВ «Прогрес» 10 000,00 грн. Згідно умов укладеного договору позики № 27 від 14.04.2014 року СТОВ «Прогрес» надало [PERSON] позику в розмірі 5000,00 грн. зі строком повернення 20 червня 2014 року. Відповідно до копії видаткового касового ордеру від 14 квітня 2014 року за яким [PERSON] отримав від СТОВ «Прогрес» 5 000,00 грн. Згідно розрахунку заборгованості за договорами позики станом на 20.11.2015 року грошові вимоги до відповідача складають 10\~747,52 грн. з них: 6\~702,70 грн. сума основного боргу, 3\~763,31 грн. інфляційне збільшення суми боргу, 281,51 грн. 3 % річних за невиконання умов договору позики. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належними чином. Відповідно до ст. 1049 ЦК України Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в сумі 1\~218,00 грн., від якого був звільнений позивач при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

Сторожинецька ЦРЛ звернулася в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди завданої злочином, посилаючись на те, що вироком Сторожинецького районного суду у справі за №723/260/16-к від 04.03.2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ст.185 ч.3 КК України за викрадення з харчового сховища продуктів Сторожинецької центральної районної лікарні, чим ним завдано лікарні майнової шкоди на загальну суму 1780 грн. 20 коп. Позивач просив стягнути з [PERSON] на користь Сторожинецької ЦРЛ шкоду, завдану злочином, в сумі 1780 грн. 20 коп. В судове засідання Сторожинецька ЦРЛ направила письмову заяву про розгляд справи у відсутності їхнього представника, позовні вимоги підтримала, просила позов задоволити та стягнути з відповідача вказану в позові суму та судові витрати по справі. У разі неявки відповідача не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] умисно, шляхом пошкодження навісного замка вхідних дверей, таємно проник в сховище для збереження харчових продуктів Сторожинецької ЦРЛ по вул.Видинівського, 20 в м.Сторожинець Чернівецької області та викрав картоплю в кількості 1114 кілограмів на загшальну суму 4790 грн. 20 коп. 35 сіток картоплі Сторожнецькій ЦРЛ повернуто, а 414 кг. картоплі на загальну суму 1780 грн. 20 коп. [PERSON] розпрядився на власний розсуд. 04.03.2016 р. вироком Сторожинецького райсуду (а.с.4-5) [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.3, ст. 185 ч.2 ст.395 КК України і за їх вчинення призначено покарання на підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів у вигляді чотирьох років позбавлення волі. Згідно ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Суд знаходить, що позовна вимога позивача підлягає задоволенню. Судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. суд покладає на відповідача, оскільки позовна заява задоволена на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

Сторонами 27.07.2015р. подано до суду позов про розірвання їх шлюбу, який було зареєстровано 14.02.2009р. відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 05. В суд сторони не прибули, надіслали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують. Тому суд розглядає справу без участі сторін та без технічної фіксації. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову. Так, сторони уклали шлюб 14.02.2009р., який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 05, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). Згідно свідоцтва про народження, у сторін є дитина - [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Згідно довідки про склад родини, виданою виконкомом міської ради, сторони проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). На даний час між сторонами перервані сімейно-шлюбні відносини, бажання до примирення у сторін немає. Відновити шлюб неможливо, так як, між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага. Суд вважає, що збереження шлюбу не буде відповідати інтересам сторін. Згідно ст. 111 СК України, суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Сторони не бажають продовжувати сімейно-шлюбні відносини. На вказаних підставах суд вважає позов, та зустрічний позов обґрунтованими і таким, що підлягає задоволенню. Після розірвання шлюбу прізвище сторони не змінюють. Спір про розподіл майна та проживання дитини відсутній. Судові витрати покладаються на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

Сторона позивача звернулася в суд до відповідача з вище зазначеним позовом та просить постановити рішення, яким стягнути аліменти з [PERSON] аіменти на утримання дітей, позбавлених батьківського піклування, [PERSON], [PERSON] по 150 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. В підтвердження позовних вимог покликається на те, що згідно рішення виконавчого комітету Дрогобицької міської ради від 22.07.2010 року № 220 [PERSON] призначений опікуном над малолітніми внуками [PERSON] та [PERSON]. Дітям надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування. Батько дітей [PERSON] відповідно до рішення Дрогобицького міськрайонного суду від 14.06.2010 року позбавлений батьківських прав відносно дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Мати дітей [PERSON] відповідно до рішення Дрогобицького міськрайонного суду від 05.06.2010 року позбавлена батьківських прав відносно дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Діти проживають з дідусем [PERSON] за адресою [ADDRESS] та перебувають на його утриманні. Батьки дітьми не цікавляться, не піклуються про стан їхнього здоров'я, фізичний, моральний, духовний розвиток, не підтримують з ними жодного зв'язку. Відповідач не працює, має не регулярний дохід, а тому позивач просить стугувати аліменти в твердій грошовій сумі. Позивач [PERSON] в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоч належним чином повідомлявся про день, час та місце слухання справи на останню відому суду адресу і про причину неявки суд не повідомив, а тому суд ухвалив справу заслухати у його відсутності. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до частини 2 статті 166 Сімейного кодексу України батьки, які позбавленні батьківських прав щодо своїх дітей, не звільняються від обов'язку щодо утримання дітей. Відповідно до частини 2 статті 247 Сімейного кодексу України встановлення опіки, піклування не припиняє права дітей на отримання пенсії, аліментів, відшкодування шкоди у зв'язку з втратою годувальника та інших соціальних виплат, призначених дітям відповідно до законів України, а також права власності дітей на ці виплати. Відповідач має дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]., на утримання яких не надає жодної матеріальної допомоги в добровільному порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

Сторони 01 березня 2014 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Диканського районного управління юстиції у Полтавській області і проживали однією сім'єю до січня 2018 рок, від якого мають малолітніх дітей доньку Анастасію, 09. 09. 2014 року та доньку Ангеліну, 29. 03. [INFO]. Вказуючи на те, що спільне життя між сторонами не склалося через різні погляди на сімейне життя,\~ відсутність взаємопорозуміння між ними, у зв'язку з чим постійно виникали сварки, тому позивач звернулася з позовом до суду про розірвання шлюбу. \~\~\~ Позивач та відповідач\~ в підготовче\~ судове засідання не з'явилися, але на адресу суду від них надійшли письмові заяви, в яких позивач вказує, що\~ свої позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити, а відповідач по справі вказує, що проти\~ позовних вимог позивача він не заперечує. Сторони по справі просять\~ розгляд справи проводити у їхню відсутність відсутність. Розглянувши матеріали цивільної справи, вивчивши письмові заяви сторін, дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 109 ч.3 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка. Як встановлено в судовому засіданні відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії І-КЕ № 116085 сторони зареєстрували шлюб 01. 03. 2014 року. В подальшому встановлено в судовому засіданні, що спільне життя сторін в подальшому не можливе і відновлювати сімейні стосунки наміру не мають. Вказане свідчить, що подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам кожного з них, а тому відповідно до ст. 112 СК України\~ шлюб між ними слід розірвати. За таких обставин відповідно до ст. 112 СК України шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

Сторони 01 березня 2014 року уклали шлюб. За час перебування у шлюбі в них [INFO] народився син [PERSON]. 07 грудня 2016 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. На обґрунтування позовних вимог зазначила, що спільне життя не склалося із-за різних характерів, інтересів та поглядів на життя. Вважає, що примирення неможливе. Переконана, що подальше проживання з відповідачем неможливе. Просить розірвати шлюб між нею і відповідачем, стягнути із відповідача судові витрати. Позивач при розгляді справи позовні вимоги підтримала повністю наполягає на розлученні, після розлучення просить залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач позов визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає до повного задоволення. Судом установлено, що сторони з 01 березня 2014 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що стверджено свідоцтвом про шлюб (а.с. 6). За час перебування у даному шлюбі в подружжя [INFO] народився син [PERSON] (свідоцтво про народження (а.с. 7). Згідно ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позивач має право на звернення до суду із позовом про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини і поновлення їх неможливе. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнав, що свідчить про небажання останнього зберегти сім'ю, а тому шлюб носить формальний характер. Стосунки, що склалися між сторонами на даний час, дають підстави суду відповідно до ст. 112 СК України для розірвання шлюбу, оскільки збереження його суперечить інтересам позивача і це має істотне значення. Суд, згідно ст. 113 СК України, після розлучення залишає позивачу прізвище [PERSON]. Задовольняючи позов, суд у відповідності до ст. 88 ЦПК України стягує із відповідача в користь позивача понесені нею судові витрати у виді судового збору в розмірі 551,20 грн. (а.с. 1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

Сторони 01 березня 2016 року уклали шлюб. 11 січня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. На обґрунтування позовних вимог зазначив, що спільне життя не склалося через різні характери, погляди на життя, уподобання. У зв'язку з цим просить розірвати шлюб укладений між ним і відповідачем 01 березня 2016 року. Позивач при розгляді справи позовні вимоги підтримав повністю, наполягає на розлученні, просить позов задовольнити. Відповідач позов визнала, згідна на розлучення. У зв'язку з визнанням відповідачем позову, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд, відповідно до ст. ст. 200, 206 ЦПК України, враховуючи наявність для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом установлено, що сторони з 01 березня 2016 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що стверджено свідоцтвом про шлюб (а.с. 3). Згідно ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позивач має право на звернення до суду із позовом про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини і поновлення їх неможливе. Суд не знаходить підстав для надання терміну на примирення, оскільки відповідач при розгляді справи позов визнала, згідна на розлучення, що свідчить про небажання її зберегти сім'ю, а тому шлюб носить формальний характер. Стосунки, що склалися між сторонами на даний час, дають підстави суду відповідно до ст. 112 СК України для розірвання шлюбу, оскільки збереження його суперечить інтересам позивача і це має істотне значення. Задовольняючи позов, суд не стягує із відповідача судових витрат, оскільки позивач таких вимог не заявляв.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

Сторони 01 вересня 2001 року уклали шлюб. За час перебування у шлюбі в них 29 січня 2002 року народився син [PERSON] та 03 листопада 2005 року син [PERSON]. 06 квітня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. На обґрунтування позовних вимог зазначив, що спільне життя не склалося із-за несумісності характерів, внаслідок чого між ними постійно виникають сварки. Вважає, що спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Просить розірвати шлюб між ним і відповідачем. Позивач при розгляді справи позовні вимоги підтримав повністю, наполягає на розлученні та пояснив, що сімя розпалася із-за непорозумінь, частих сварок. Він працює далекобійником, а тому тривалий час не перебуває вдома, а коли приїжджає, то відповідач часто залишає сімю із-за чого виникали конфлікти, що призвели до розпаду сімї. Відповідач позов визнала та пояснила, що дійсно сімя розпалася, вона згідна на розлучення, оскільки збереження її неможливе. Просить залишити їй прізвище [PERSON], термін для примирення не надавати. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає до повного задоволення. Судом установлено, що сторони з 01 вересня 2001 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що стверджено свідоцтвом про одруження (а.с. 5). За час перебування у даному шлюбі в подружжя 29 січня 2002 року народився син [PERSON] та 03 листопада 2005 року син [PERSON] (свідоцтва про народження (а.с. а.с. 6, 7). Згідно ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позивач має право на звернення до суду із позовом про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини і поновлення їх неможливе. Суд не знаходить підстав для надання терміну на примирення, оскільки відповідач позов визнала, такий термін просить не надавати, що свідчить про небажання її зберегти сімю, а тому шлюб носить формальний характер. Стосунки, що склалися між ними на даний час, дають підстави суду відповідно до ст. 112 СК України для розірвання шлюбу, оскільки збереження його суперечить інтересам позивача та дітей і це має істотне значення. Суд, згідно ст. 113 СК України, після розлучення залишає відповідачу прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

Сторони 01 лютого 2014 року уклали шлюб. За час перебування у шлюбі у них 21 травня 2014 року народилось дві дочка [PERSON] та [PERSON]. 29 липня 2016 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. На обґрунтування позовних вимог зазначила, що спільне життя не склалося із-за різних характерів та поглядів на життя. Шлюбні відносини припинені з червня 2016 року, вважає, що примирення неможливе. Просить розірвати шлюб між нею і відповідачем, після розлучення залишити їй прізвище [PERSON]. Позивач при розгляді справи позовні вимоги підтримала повністю та пояснила, що примирення неможливе, а тому просить шлюб розірвати. Відповідач позов визнав, згідний на розлучення, оскільки сімя розпалася. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає до повного задоволення. Судом установлено, що сторони з 01 лютого 2014 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що стверджено свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). За час перебування у даному шлюбу в подружжя 21 травня 2014 року народилося дві дочки [PERSON] та [PERSON] (свідоцтва про народження (а.с. а.с. 6, 7). Згідно ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позивач має право на звернення до суду із позовом про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини і поновлення їх неможливе. Суд не знаходить підстав для надання терміну на примирення, оскільки відповідач позов визнав, що свідчить про його небажання зберегти сімю, а тому шлюб носить формальний характер. Стосунки, що склалися між ними на даний час, дають підстави суду відповідно до ст. 112 СК України для розірвання шлюбу, оскільки збереження його суперечить інтересам позивача і це має істотне значення. Суд, згідно ст. 113 СК України, після розлучення залишає позивачу прізвище [PERSON].

Outcome: approved