Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

Сторони перебувають у договірних правовідносинах на підставі договору від 25 лютого 2013 року. Відповідно до умов Договору, позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 300 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач своє зобов'язання по щомісячному платежу для погашення заборгованості по кредиту, процентів та інших витрат належним чином не виконував. Станом на 31 липня 2016 року у [PERSON] утворилася заборгованість перед Банком за кредитом на загальну суму 12 324 гривні 91 копійка, в тому числі: 299 гривень 22 копійки - заборгованість за кредитом, 7862 гривні 60 копійок - заборгованість по процентах за користування кредитом, 3100 гривень - заборгованість за пенею та комісією, 500 гривень - штраф (фіксована частина), 563 гривні 09 копійок - штраф (процентна складова). Користуючись своїм правом на дострокове повернення кредиту, Банк 21 вересня 2016 року звернувся до суду з відповідним позовом і просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитом станом на 31 липня 2016 року в сумі 12324 гривні 91 копійку та судові витрати у розмірі 1378 гривень. Представник позивача подав до суду клопотання, у якому просив провести розгляд справи у їх відсутності, не заперечив проти винесення заочного рішення (а.с. 37). Відповідач по справі [PERSON] у судові засідання, призначені на 04 та 20 жовтня, 14 листопада 2016 року не з'явився. Судові повістки повернулись з відміткою, що адресат за вказаною адресою у с. Вищеольчедаїв Мурованокуриловецького району Вінницької області не проживає (а.с. 51-53). Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Позивач зазначив адресу проживання відповідача с. Вищеольчедаїв Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 2). Відповідно до інформації відділу адресно-довідкової роботи УДМС України у Вінницькій області (а.с. 42,45), відповідач з 06 лютого 2004 року зареєстрований в с. Вищеольчедаїв Мурованокуриловецького району Вінницької області. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином (абзац 3 ч. 5 ст. 74 ЦПК України). Положення частини п'ятої статті 74 ЦПК України щодо зміни порядку виклику та повідомлення осіб, які беруть участь у справах, про судовий розгляд позовів і скарг без їх присутності у судових засіданнях, визнано конституційним згідно з Рішенням Конституційного Суду № 17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року. Судом на підставі ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України ухвалено провести заочний розгляд справи. Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості із [PERSON] підлягають до задоволення виходячи з наступного: Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Встановлено, що сторони перебувають у договірних правовідносинах на підставі договору від 25 лютого 2013 року (а.с. 5). Предметом договору є кредит в сумі 300 гривень, які відповідач отримав шляхом перерахування кредитних коштів на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Невід'ємною частиною Договору є Умови і Правила надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що підписана заява разом із Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку складає між ним та Банком Договір (зворот а.с. 5). Позичальник зобов'язувався погашати заборгованість по кредиту, відсотки за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором (п. 2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг (зворот а.с. 26). Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином, в установлений строк і відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. За змістом ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Пунктом 2.1.1.5.6 Умов і Правил надання банківських послуг передбачено, що у разі невиконання зобов'язань за договором на вимогу Банку, позичальник зобов'язаний повернути кредит (у тому числі прострочений кредит та Овердрафт) та оплатити винагороди Банку (зворот а.с. 26). Частиною 1 ст. 3 ЦПК України передбачено право кожної особи у порядку, встановленому цивільно-процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. З наданими Банком умовами кредитування відповідач погодився, про що ствердив своїм підписом у заяві (а.с. 5). Розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с. 4) доведено, що відповідач - позичальник [PERSON], своєчасно не надавав Банку грошові кошти для погашення заборгованості та останнє погашення кредиту здійснив 01 вересня 2013 року. Із витягу із Умов та Правил надання банківських послуг, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06 березня 2010 року, слідує, що щомісячний платіж - це сума коштів у розмірі, визначеному у заяві на акцептування умов, розміщених у цьому документі, яку позичальник виплачує Банку щомісяця з метою погашення заборгованості (зворот а.с. 8). [PERSON] порушив умови укладеного із Банком Договору, а, отже, вимога позивача про стягнення із [PERSON] заборгованості за тілом кредиту в сумі 299 гривень 22 копійок підлягає до повного задоволення. Статтею 536 та частиною 1 статті 1054, статтею 1056-1 ЦК України, а також умовами Договору передбачено, що за користування чужими грошовими коштами позичальник має сплачувати відсотки. За користування кредитом Банк нараховує позичальнику відсотки у розмірах передбачених «Тарифами Банку» із розрахунку 360 календарних днів у році, що передбачено п. 2.1.1.12.6 Правил користування платіжною карткою (зворот а.с. 29). Відсотки за користування кредитом (кредитним лімітом) та /або овердрафтом нараховуються в дату їх сплати, при цьому відсотки розраховуються щомісячно за кожний календарний день за фактично витрачені в рахунок кредиту кошти, з дня списання суми з карткового рахунку до дня, коли Кредит стає простроченим кредитом. У разі непогашення суми простроченого кредиту (кредитного ліміту, кредитної лінії), овердрафту або його частини понад 210 днів, увесь Кредит вважається простроченим і нарахування з дати перекладу кредиту у статус прострочених Боргових зобов'язань проводиться відповідно до п. 2.1.1.12.6.1 ( п. 2.1.1.12.6.4. Умов і Правил; зворот а.с. 29). Базова ставка за користування кредитом у місяць, відповідно до умов кредитування з використанням картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» становить 2,5 % у місяць або 30 % у рік (а.с. 6). Відсотки розраховуються щомісячно за кожний календарний день за фактично витрачені в рахунок Кредиту або Овердрафту кошти, з дня списання суми з карткового рахунку до дня, коли Кредит та /або Овердрафт стають простроченими кредитами. Розрахунком заборгованості (а.с. 4) доведено, що [PERSON] з моменту отримання кредиту і до 31 липня 2016 року допустив заборгованість по процентах за користування кредитом в сумі 7 862 гривні 60 копійок. Частиною 2 ст. 615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за його порушення. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, яка обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Відповідно до п. 2.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг, [PERSON] зобов'язувався погашати заборгованість по кредиту, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Відповідно до п. 1.1.5.21 Умов і Правил надання банківських послуг, передбачено, що при непогашенні кредиту у строк встановлений графіком погашення кредиту, процентів і винагород, заборгованість в частині своєчасно непогашеної суми кредиту рахується простроченою, на прострочену суму кредиту нараховується пеня, розрахунок якої проводиться у відповідності з розміром, встановленим у заяві на приєднання до Договору для процентів, з дня винекнення простроченої заборгованості. У випадку непогашення вказаного простроченого обов'язку на протязі 30 календарних днів всі проплачені після вказаної дати суми являються пенею (зворот а.с. 17). Станом на 31 липня 2016 року у [PERSON] утворилась заборгованість за комісією та пенею у розмірі 3100 гривень (а.с. 4). Пунктом 1.1.5.20 Умов і Правил надання банківських послуг, передбачено, що при порушенні Позичальником строків платежів по кожному із грошових зобов'язань, передбачених договором більше, ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 гривень + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом (509 гривень 04 копійки), з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісій (зворот а.с. 17). Умовами договору передбачено, що власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобіганню виникненню Овердрафту. Із розрахунку заборгованості вбачається, що [PERSON] неналежно виконує свої зобов'язання за договором кредиту, не слідкує за витратами по кредитній картці, в результаті чого станом на 31 липня 2016 року у нього утворилась заборгованість на загальну суму 12 324 гривні 91 копійка. Отже, у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу Банку позичальник зобов'язаний виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплатити винагороди банку, а тому грошова вимога позивача до [PERSON] є обґрунтованою та такою що відповідає вимогам закону. Такі умови договору відповідач і позивач визначили добровільно, про що свідчить підписання відповідачем Заяви (а.с. 5) (ст. 627 ЦК України). Як слідує із розрахунку заборгованості за кредитним договором, [PERSON] ухиляється від виконання своїх зобов'язань за договором, не погашає заборгованість, яка виникла, чим порушує зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 625 та ч. 1 ст. 1050, ст. 1052 ЦК України та п. 2.1.1.12.11 Умов і Правил надання банківських послуг (а.с. 30), Банк - позивач у справі має право в разі порушення позичальником умов Кредитного договору, зокрема, створенні простроченої заборгованості, чи створенні реальної загрози невиконання позичальником своїх зобов`язань за Договором, вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань у цілому або у визначеній банком частині. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно з ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до п. 2.1.1.12.5 Умов і Правил надання банківських послуг (зворот а.с. 29), які є невід'ємною частиною договору, строк повернення кредиту (кредитний ліміт) в повному обсязі - не пізніше останнього дня місяця, зазначеного на платіжній картці. Пунктом 1.1.7.12 Умов і правил визначено, шо договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання, якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує другу строну про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же строк (а.с. 19). У випадку незгоди зі змінами Правил та/або Тарифів банку, позичальник зобов'язаний надати банку письмову заяву про розірвання цього договору і здійснити погашення заборгованості перед банком (у випадку, якщо вона є), в тому числі заборгованість, яка виникла протягом 30 днів з моменту повернення карт, виданих держателю і його довіреним особам. При незгоді зі списанням коштів по картрахунку письмово проінформувати банк про це протягом 35 днів з моменту списання. Таке свідчить про те, що сторони, укладаючи зазначений договір, досягли згоди, що по закінченню строку його дії відповідна картка продовжується банком на новий строк, якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не поступило письмової заяви держателя про закриття картрахунку, а відтак продовжується строк дії кредитного договору, тобто, момент досягнення домовленості вважається таким, що настав. Таким чином, на підставі умов кредитного договору, строк дії картки та строк дії кредитного договору поновлюється кожного разу зі спливом терміну дії карти. Із матеріалів справи вбачається, що з моменту укладання кредитного договору, 25 лютого 2013 року, ніхто зі сторін до цього часу не заявив про намір його припинити. Відповідач, у свою чергу, не надав банку письмової заяви про закриття картрахунку та у вересні 2013 року ще користувався карткою, зокрема здійснював погашення кредиту (200 гривень). За таких обставин, строк дії картки, у тому числі і строк дії кредитного договору, пролонгувався з кожним роком і діє до 25 лютого 2017 року. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати (ч. 1 ст. 88 ЦПК України). Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 79 ЦПК України). При зверненні до суду з цим позовом позивачем було сплачено 1378 гривень судового збору (а.с. 1). Отже, з відповідача на користь позивача належить до стягнення 1378 гривень судових витрат.

Outcome: approved