Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (надалі за текстом - позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16.07.2013 р. між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 2004718048 за умовами якого позивач надав відповідачу кредитні кошти в розмірі 16 600 грн. На умовах що відповідач сплачує проценти фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,1 %. Відповідач по справі зобов'язалася прийняти, належним чином використати та повернути позивачу зазначені кредитні кошти у строки, передбачені кредитним договором, а також сплатити відповідну плату за користування кредитними коштами і виконати всі інші зобов'язання, визначені кредитним договором. У зв'язку з невиконанням умов кредитного договору у відповідача станом на 23.12.2013 р. виникла заборгованість у розмірі 22 919 грн. 64 коп., що складається з залишку заборгованості за кредитом у розмірі 19 817 грн. 89 коп., суми несплачених відсотків за користування кредитом у розмірі 1 грн. 15 коп., комісія за РО у розмірі 3 100 грн. 60 коп. Відповідач свої зобов'язання, щодо погашення заборгованості за наданим кредитом та сплати процентів за користування ним, не виконала, в зв'язку з чим, позивач звернувся за захистом порушеного права до суду. До початку судового засідання представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, крім того зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував (а.с. 56). На виконання вимог ч. 3 ст. 122 ЦПК України, судом було направлено запит до органів реєстрації місця проживання фізичної особи (а.с. 34, 53), згідно отриманої відповіді відповідач зареєстрованою в м. Києві та Київській обл. не значиться (а. с. 35). Згідно ст. 74 ЦПК України судові повістки - про виклик та телеграми зі зворотнім повідомленням направлялись за зареєстрованим у вставленому законом порядку місця проживання фізичної особи - відповідача. У разі ж їх відсутності за даною адресою, вважається, що судовий виклик вручений належним чином. Відповідач в судові засідання не з'явилася, про день, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Так, в судове засідання відповідач викликалася судовими повістками - зі зворотнім повідомленням на 24.03.2015 р., 20.04.2015 р., (а.с. 37, 39, 41 - 46, 43, 45-47). В судове засідання на 19.05.2015 р. викликалася через оголошення у пресі (а.с. 54), зокрема через газету «Урядовий кур'єр» № 81 (5455) від 07.05.2015 р. (а.с. 58). У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України). Зважаючи на вищевикладене та відсутність заперечень позивача, суд приходить до висновку про можливість розгляду позову у відсутності відповідача та постановлення заочного рішення по справі. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, на яких ґрунтується позов, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступних підстав. Як встановлено судом, 16.07.2013 р. між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 2004718048 (надалі за текстом - кредитний договір) за умовами якого позивач надав відповідачу кредитні кошти в розмірі 16 600 грн., з фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,1 % (а.с. 5 - 11). Відповідно до п. 1.4.1 кредитного договору позичальник зобов'язаний повністю повернути банку суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобов'язання встановлені договором не пізніше 16.07.2016 р. У відповідності до п. 1.5.1 кредитного договору за порушення позичальником строків або суми щомісячного платежу, з дня наступного за датою платежу, визначено графіком платежів, позичальник сплачує штраф за кожне порушення 25 грн. Відповідач по справі зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути позивачу зазначені кредитні кошти у строки, передбачені кредитним договором, а також сплатити відповідну плату за користування кредитними коштами і виконати всі інші зобов'язання, визначені кредитним договором. У зв'язку з невиконанням умов кредитного договору у відповідача станом на 23.12.2013 р. виникла заборгованість у розмірі 22 919 грн. 64 коп., що складається з залишку заборгованості за кредитом у розмірі 19 817 грн. 89 коп., суми несплачених відсотків за користування кредитом у розмірі 1 грн. 15 коп., комісія за РО у розмірі 3 100 грн. 60 коп., що підтверджено розрахунком позивача (а.с. 12-13, 49). 24.07.2014 р. позивач направляв відповідачу вимогу про погашення заборгованості та повідомлення про зміну кредитора (а.с. 14). Факт відправлення вказаного повідомлення підтверджується описом вкладення до цінного листа (а.с. 15). Розрахунки позивача відповідачем спростовані не були. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Статтею 610 ЦК України під порушенням зобов'язання передбачено його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 ЦК України). Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно частини 2 статті 1050 ЦК України позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплаті процентів у разі прострочення повернення чергової частини позики. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами, у відповідності до ст. 629 ЦК України. Таким чином, суд приходить до висновку, що у відповідача перед позивачем станом на 23.12.2013 р. виникла заборгованість у розмірі 22 919 грн. 64 коп., що складається з залишку заборгованості за кредитом у розмірі 19 817 грн. 89 коп., суми несплачених відсотків за користування кредитом у розмірі 1 грн. 15 коп., комісія за РО у розмірі 3 100 грн. 60 коп., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а відтак, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved