Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») звернулось до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за кредитним договором №500908035 від 21 травня 2013 року в розмірі 28050 грн. 03 коп. та витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що між публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №500908035 від 21 травня 2013 року на суму 15300 грн. 00 коп. В подальшому 30.09.2014р. між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата [PERSON]» було укладено договір факторингу, яким відступлено право грошової вимоги останньому, у тому числі по вищевказаному кредитному договору. 10 жовтня 2016 року між ТОВ «Дата [PERSON]» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ, відповідно до якого ТОВ «Дата [PERSON]» відступило позивачу право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. В свою чергу, отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, відповідач систематично порушував свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості в загальному розмірі 28050 грн. 03 коп. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив розгляд справи проводити за його відсутності, також в цій заяві зазначив, що він не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з'явився, причини неявки суду не повідомив, із заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався, відзив на позов з правовим обґрунтуванням доводів та заперечень не надав. З урахуванням викладеного, в судовому засіданні 25 травня 2018 року ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області у відповідності із ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України постановлено провести заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між ПАТ «Альфа-Банк» (Банк) та [PERSON] (Позичальник) було укладено кредитний договір №500908035 від 21 травня 2013 року (далі по тексту - Кредитний договір), у відповідності до умов якого Банк надав відповідачеві кредит у розмірі 15300 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у фіксованому розмірі 12,99% річних, з кінцевим терміном повернення 22.05.2015 року /а.с. 6/. У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з п. 2.6 Кредитного договору Позичальник зобов'язався сплачувати платежі з повернення кредиту, проценти за користування ним та інші платежі за договором щомісячно, рівними частинами у сумах та в терміни, в порядку та на умовах, визначених цим договором та відповідно до Графіку платежів (Додаток № 1 до Кредитного договору), яким, в свою чергу, передбачено погашення кредиту у сумі, визначеній у Графіку. Крім того, пунктом 2.8 Кредитного договору і Графіком платежів, анкетою-заявою про акцепт публічної пропозиції передбачено обовязок Позичальника сплатити комісійну винагороду Банку в розмірі 2,40% від суми кредиту, що дорівнює 367,20 грн. щомісяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту. Відповідно до п. 4 Кредитного договору Позичальник зобов'язався за повне або часткове прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів за користування ним та/ або комісій, передбачених Розділом 1 Договору та/або інших платежів за договором сплати Банку штраф у розмірі 150,00 грн. за перший прострочений платіж, та 350,00 гривень за кожний наступний прострочений поспіль платіж. Згідно з ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зобов'язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. У відповідності до статті 610 Цивільного кодекс) України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або це майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, відповідно до ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Відповідно до ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. За загальним правилом частини першої статті 624 Цивільного кодексу України неустойка підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків (штрафна неустойка). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином свої зобов'язання за Кредитним договором не виконував, у визначені цим договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснив, внаслідок чого у відповідача станом на 10.10.2016 року утворилась заборгованість 28050 грн. 03 коп., а саме: 11530 грн. 42 коп. - заборгованість за основною сумою боргу; 5869 грн. 61 коп. - заборгованість по процентами та комісією; 10650 грн. 00 коп. - штраф. Слід зазначити, що 30.09.2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого товариству з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» перейшло право грошової вимоги до відповідача, в тому числі і за кредитним договором № 500908035 від 21 травня 2013 року /а.с.15-17/. 10.10.2016 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ, у відповідності до умов якого, товариство з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» відступило позивачу належне йому право вимоги до відповідача, що включає в себе суму заборгованості за основною сумою кредиту, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за Кредитним договором, право на одержання яких належить товариству з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]», а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги грошових коштів від відповідача /а.с. 18-22/. Відповідно до витягу з додатку № 1-1 до договору факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016 року - характеристики права вимоги, переданих фактору клієнтом за договором та боржників за основним договорами, - позивач набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 28050 грн. 03 коп. /а.с. 22/. При цьому, у п.3.1.7 договору факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016 року ТОВ «Дата [PERSON]» гарантувало, що на день укладення цього договору право вимоги, яке відступається за цим договором, не перебуває в заставі, дійсно має місце заборгованості боржників перед клієнтом, що ця заборгованість виникла на законних підставах (незалежно від наявності факту прострочки зобов'язань з боку Боржників, але за наявності законних підстав для стягнення заборгованості), що вона повністю не погашена, не прощена, не стягнена, а також, що права вимоги повернення заборгованості по Боржникам не відступлені клієнтом третім особам, клієнтом не укладено угод про заміну зобов'язань по поверненню такої заборгованості іншими зобов'язаннями. Про те, що позивач набув права грошової вимоги у сумі 28050 грн. 03 коп. відповідач був повідомлений письмово товариством з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» за вих.№001477817-1 від 19.10.2016 (а.с.13). Крім того, позивачем відповідачу 24.10.2016 року також було направлене повідомлення про порядок погашення заборгованості по Кредитному договору, яке відповідачем було проігноровано (а.с. 14). Відповідно до ст.1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Однак, всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав своїх зобов'язань. Після відступлення права грошової вимоги, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «Дата [PERSON]», ні на рахунки TOB «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Доказів, спростовуючих викладене, відповідачем суду не надано. Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за Кредитним договором у розмірі 28050 грн. 03 коп. підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо судових витрат в справі, суд вважає правомірним покласти на відповідача понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved