Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

ТОВ «Аграрний дім ім.Горького» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про зобов»язання вчинити дії, направлені на реєстрацію права власності на земельну ділянку та просить зобов»язати [PERSON] вчинити дії, направлені на реєстрацію земельної ділянки за кадастровим номером 6324887000:01:000:0033, площею 6,9465 га, у Державному земельному кадастрі шляхом подання заяви та документів відповідно до вимог закону до відділу Держземагентства у Сахновщинському районі та надати до ТОВ «Аграрний дім ім.Горького» витяг з Державного земельного кадастру про реєстрацію земельної ділянки за вищевказаним кадастровим номером, а також зобов»язати [PERSON] вчинити дії, направлені на реєстрацію права власності на земельну ділянку за кадастровим №6324887000:01:000:0033, площею 6,9465, у Державному реєстрі прав на нерухоме майно та їх обтяжень шляхом подання заяви та документів відповідно до вимог закону до Реєстраційної служби Сахновщинського РУЮ та надати ТОВ « Аграрний дім ім.Горького» витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку за кадастровим №6324887000:01:000:0033, площею 6,9465 га. В обґрунтування позову позивач зазначив, що між власником земельної ділянки [PERSON] та ТОВ «Аграрний дім ім.Горького» шляхом підписання був укладений договір оренди землі №1003 на земельну ділянку за кадастровим № 6324887000:01:000:0033, площею 6,9465 га, що належить [PERSON], на підставі державного акту на право власності на землю серія ХР №107284, строком на 10 років. Після підписання договору оренди землі, договір повинен бути направлений позивачем на державну реєстрацію відповідно до вимог ст.20 Закону України «Про оренду землі», що включають заходи щодо виготовлення грошової нормативної оцінки земельної ділянки землевпорядними організаціями, виготовлення висновку про надання земельної ділянки у користування відділом земельної держземагенції, виконання комплексу робіт з державної реєстрації договору оренди органами державного земельного кадастру. Позивач вважає, що відповідачка ухиляється від реєстрації вказаного договору тому, відповідачка подала листа з проханням не обробляти земельну ділянку у зв»язку з самостійним обробітком, та своїми діями відповідачка порушує право позивача на подальшу оренду земельної ділянки. В судовому засіданні представник ТОВ «Аграрний дім ім.Горького» просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з»явилася, хоча про день та час слухання справи буда повідомлена належним чином, причини не явки до суду не повідомила. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі з наступних мотивів. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що між [PERSON] та ТОВ «Аграрний дім ім.Горького» було підписано договір оренди землі №1003 на земельну ділянку за кадастровим №6324887000:01:000:0033, площею 6,9465 га що належить [PERSON] на підставі державного акту на право власності на землю серія ХР №107284, строком на 10 років. [PERSON] 29.10.2013 року до ТОВ «Аграрний дім ім. Горького» надіслала письмову заяву з проханням не обробляти належну їй земельну ділянку в зв»язку з тим, що планує зазначену земельну ділянку обробляти самостійно. На даний час вищезазначений договір оренди землі не зареєстрований відповідно до чинного законодавства. У відповідності до ч. 1ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Як відомо, відповідачка планує користуватися земельною ділянкою за цільовим призначенням, на належній їй на праві власності земельній ділянці, у встановленому чинним законодавством порядку. На підставі вимог ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності до ч. 1ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно до ст. 14 Конституції України, п. 2 ст. 1 ЗК України право власності на землю гарантоване. Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. На підставі ч. 1 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. В наявності є виражена воля відповідачки розпорядитися земельною ділянкою самостійно, тому викладені в позові обставини не можуть розцінюватися як достатня правова підстава для зобов»язання відповідача вчинити дії направлені на реєстрацію земельної ділянки. Відповідно до п. 1 ст. 78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Згідно із ч. 1 ст. 378 ЦК України, право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом, але в заявленому позові такі випадки не доведені і необґрунтовані, тому у суду відсутні підстави задовольняти позов. Згідно із положеннями глави 5 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В супереч зазначеним вище вимогам позивач на обґрунтування своїх позовних вимог належних та допустимих доказів суду не надав. Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. На підставі вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Але на порушення вищенаведених процесуальних норм позивач не довів належними та допустимими доказами ті обставини, на які він посилається у позові В матеріалах справи недостатні належні докази, які б підтверджували правову позицію позивача. Таким чином, зміст позовної заяви і позовні вимоги позивача - необґрунтовані, оскільки вони не підтверджені доказами, хоча,

Outcome: dismissed