Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

Тальнівська районна державна адміністрація (далі - Позивач) звернулась в інтересах [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до Тальнівського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] (далі - Відповідач) про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, посилаючись на те, що в службі у справах дітей Тальнівської райдержадміністрації перебуває на обліку сім'я Відповідача, яка опинилася в складних життєвих обставинах. Віповідачка, як мати шістьох дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків з виховання та утримання дітей. Позивач вказує на те, що в сім'ї часті скандали, недбале поводження з дітьми, в будинку антисанітарні умови, діти часто пропускають заняття в школі. Позивач перебувала під соціальним супроводом Тальнівського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, до зауважень спеціалістів ставилась критично. В зв'язку з тим, що Відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання дитини, Позивач просить позбавити її батьківських прав відносно її дітей; стягнути з неї на утримання дитини аліменти в розмірі, встановленому діючим законодавством; передати дітей для подальшого влаштування відповідно до чинного законодавства службі у справах дітей Тальнівської райдержаміністрації. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на письмове заперечення подане до початку розгляду справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази надані по справі в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Судом встановлено, що Відповідач є матір'ю неповнолітніх дітей: [PERSON] 2001 року народження, [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], що підтверджується відповідно свідоцтвами про народження дитини серія [NUMBER] виданого 01.06.2007, серія [NUMBER] виданого 01.06.2007, серія [NUMBER] виданого 21.06.2010, серія [NUMBER] виданого 17.04.2014, серія [NUMBER] виданого 31.03.2015. Відповідно до Висновку про доцільність позбавлення батьківських прав від 18.10.2016 №884/01-16 Тальнівська районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування, розглянувши матеріали про невиконання громадянкою [PERSON], жителькою м. Тальне своїх батьківських обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання своїх дітей відмічає, що [PERSON] не добросовісно відноситься до виконання своїх батьківських обов'язків з виховання та утримання дітей. Орган опіки та піклування посилається на те, що було прийнято рішення на засіданні комісії райдержадміністрації з питань захисту прав дитини від 27.09.2016 про доцільність позбавлення батьківських прав громадянку [PERSON] відносно всіх її дітей. Відповідно до інформації наданої районним центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 13.10.2016 №01-12/191, [PERSON] є одинокою матір'ю. Сім'я перебувала під соціальним супроводом РЦСССДМ з 15.01.2014 по 25.09.2014, як така, що має проблеми соціально-економічного та психолого-педагогічного характеру. Була знята з супроводу у зв'язку з мінімізацією складних життєвих обставин. Подальша робота з [PERSON] проводилась за карткою клієнта. Впродовж 2015-2016 років було виявлено, що [PERSON] знову почала ухилятися від виконання батьківських обов'язків, ситуація в сім'ї погіршилась. Відповідно до Акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 18.05.2016 складеного комісією у складі соціального педагога ЗОШ №2 та головного спеціаліста служби комісією встановлено, що санітарний стан житлового приміщення незадовільний, житлове приміщення площею 85 м2, в будинку є телевізор, холодильник, пральна машина, всі необхідні меблі, загальний дохід сім'ї 1000 грн. на 9 чоловік, взаємовідносини в сім'ї задовільні, взаємовідносини з дітьми задовільні. Відповідно до Акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 13.09.2016 складеного комісією у складі завідуючого сектором служби у справах дітей, головного спеціаліста служби у справі дітей, інспектора поліції комісією встановлено, що санітарний стан житлового приміщення незадовільний, житлове приміщення площею 85 м2, в будинку є телевізор, холодильник, пральна машина, всі необхідні меблі, загальний дохід сім'ї 10000 грн. на 9 чоловік, щодо взаємовідносин в сім'ї, то мати не займається вихованням та навчанням дітей, не здійснює належного догляду, взаємовідносини з дітьми незадовільні. Відповідно до довідки №3669 від 07.11.2016 місце проживання [PERSON] зареєстроване в [ADDRESS], разом з нею зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідно до довідок №5075, 5076, 5077 від 07.11.2016 [PERSON] за період з травня по жовтень 2016 року отримала допомогу на шістьох дітей, як одинока мати в розмірі 7428,60 грн., щомісячну одноразову допомогу при народженні 1-єї дитини - 5160,00 грн., державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям - 50246,08 грн. Відповідно до характеристики наданої громадським вуличним комітетом, [PERSON] поганих вчинків не вчиняла, її діти гарно одягнені, нагодовані, від сусідів скарг не надходило, добросовісна, ввічлива. З характеристик наданих навчальними закладами Тальнівською ЗОШ №2 відносно [PERSON], Тальнівською загальноосвітньою санаторною школою-інтернату відносно [PERSON] та [PERSON] вбачається, що діти навчаються в школі незадовільно, мати не відвідує батьківські збори. Свідок [PERSON], директор районного центру соціальних служб сім'ї, дітей та молоді в судовому засіданні пояснила, що протягом 2014-2016 років неодноразово, а саме вісім разів відвідувала дану сім'ю та кожен раз було встановлено незадовільне виконання [PERSON] своїх батьківських прав відносно свої дітей. Зокрема, мати залишає дітей на дідуся та брата, які зловживають алкогольними напоями. Свідок [PERSON], соціальний педагог пояснила, що син [PERSON] [PERSON] навчається з другого класу в загальноосвітній школі №2. Навчається незадовільно, часто відсутній на уроках. Мати мало уваги приділяє навчанню сина. Частинами 2, 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями), передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. У ч. 1 ст. 164 СК України наведено перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини. Для задоволення позову достатньо впевнитись в одному з них. З позовної заяви вбачається, що Позивач, як на підставу для позбавлення Відповідача батьківських прав посилався на положення п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України (ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини). При цьому, ухилення від виконання батьківських обов'язків передбачає систематичне невиконання обов'язку турбуватись про дітей, в чому воно б не виражалось (не годувати, не забезпечувати необхідним одягом, медичною допомогою, не задовольняти життєво важливих потреб дитини). Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків та свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків (постанова Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»). Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 р. повторює, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII, держави - учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року (з наступними змінами та доповненнями) суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»). Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про недоведеність Позивачем підстав достатніх для застосування до Відповідача крайнього заходу впливу, як на особу, яка не виконує батьківських обов`язків, що є способом захисту прав та інтересів дитини. Виходячи з того, що позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яке тягне за собою серйозні правові наслідки, як для матері, так і для самої дитини (ст. 166 СК України), згідно з ч. 1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини, а також те, що позбавлення батьківський прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків, суд враховуючи, що в матеріалах справи недостатньо доказів, які б давали можливість повно, всебічно та об'єктивно встановити наявність вини Відповідача, вважає за доцільне, відмовивши в задоволенні позову. Разом з тим, попередити Відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дітей і покласти на орган опіки та піклування Тальнівської районної державної адміністрації контроль за виконанням Відповідачем батьківських обов'язків.

Outcome: dismissed