Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернулось в суд з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № [NUMBER] від 14 вересня 2013 року, яка виникла станом на 19.08.2015 року, в сумі 31987 гривень 72 копійки та складається з: -заборгованості по кредиту в розмірі 24647 гривень 13 копійок, -відсотків за користування кредитом в розмірі 3 гривні 13 копійок, -комісії в розмірі 7337 гривень 46 копійок. В судове засідання представник позивача не зявився, але надав суду заяву про розгляд справи без його участі та про підтримання позову. В позовній заяві позивач зазначив, що 14 вересня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER] за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 24647 гривень 13 копійок на строк по 14 вересня 2016 року. Кредит повинен був погашатись шляхом щомісячної сплати отриманих коштів та інших платежів, які передбачені договором. 22 грудня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладений договір факторингу № 22/12/14/1-2 відповідно до якого Клієнт (первісний кредитор ПАТ «ОТП Банк») передає, а Фактор (новий кредитор - ТОВ «ОТП Факторинг Україна») приймає право грошової вимоги, що належить клієнту, і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між клієнтом і боржниками в розмірі портфеля заборгованості в тому числі і за договором про надання споживчого кредиту № [NUMBER]. Позичальник не виконувала належним чином зобовязання щодо погашення кредиту і станом на 19.08.2015 року допустила заборгованість в розмірі 31987 гривень 72 копійки, яка складається з: -заборгованості по кредиту в розмірі 24647 гривень 13 копійок, -відсотків за користування кредитом в розмірі 3 гривні 13 копійок, -комісії в розмірі 7337 гривень 46 копійок. Відповідач позов не визнала та пояснила, що кошти за кредитним договором вона хотіла отримати на виготовлення та поставку їй підприємцем [PERSON] металопластикових вікон, однак кошти їй не надані. Крім того підприємець [PERSON] не поставив металопластикові конструкції. За таких обставин вона жодної плати на погашення кредиту не здійснювала і просить в позові відмовити. Суд, розглянувши справу в межах позовних вимог та дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 вересня 2013 року між відповідачем та приватним підприємцем [PERSON] був укладений договір відповідно до якого [PERSON] повинен був доставити та встановити [PERSON] металопластикові конструкції вартістю 24647 гривень 13 копійок (а.с. 70). Вищевказану суму відповідач повинна була сплатити [PERSON] авансом до виконання робіт по доставці та встановленню конструкцій. Для перерахування коштів 14 вересня 2013 року [PERSON] уклала з ПАТ «ОТП Банк» договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER] за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 24647 гривень 13 копійок для придбання товару у продавця приватного підприємця [PERSON] (а.с. 5-8). Згідно пункту 1.1. договору про надання споживчого кредиту строк кредиту становить 36 місяців. За користування кредитом позичальник сплачує відсотки в розмірі 0,01 % річних. Також відповідно до п.п. 1.4.5. Договору за обслуговування кредиту позичальник щомісяця, одночасно з погашенням суми кредиту і процентами, сплачує комісію, розмір якої зазначений в Графіку платежів. Згідно графіку платежів щомісячна комісія становить 480 гривень 62 копійки (а.с. 12). Відповідно до п.п. 1.2.2. Договору з метою контролю за цільовим використанням кредиту, банк перераховує визначені п.1.1 цього договору суми кредиту на користь продавця в рахунок оплати товару. Згідно з п. 3.17 Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами (дата договору) та всіх додатків до нього і діє до виконання сторонами взятих на себе зобов'язання по цьому договору в повному обсязі. Банк виконав умови договору про надання споживчого кредиту та перерахував 17.09.2013 року приватному підприємцю [PERSON] кошти в розмірі 24647 гривень 13 копійок (а.с. 77-78). У звязку з цим відповідач повинна була виконувати свої зобов?язання та сплачувати платежі передбачені договором про надання споживчого кредиту. [PERSON] не надала доказів сплати заборгованості про договору про надання споживчого кредиту, а крім того визнала, що жодної плати вона не вносила. Таким чином вона повністю не виконала свої зобовязання. Відповідно до ст. 1050 банк має право вимагати від [PERSON] повернення всієї суми кредиту. Таким чином [PERSON] повинна повернути кредит в розмірі 24647 гривень 13 копійок та сплатити відсотки і комісію. Відповідно до графіку платежів (а.с. 12) відповідач станом на 19.08.2015 року повинна була сплатити проценти в розмірі 3 гривні 26 копійок та комісію в розмірі 11129 гривень 24 копійки. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язання в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. 22 грудня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладений договір факторингу № 22/12/14/1-2 відповідно до якого Клієнт (первісний кредитор - ПАТ «ОТП Банк») передає, а Фактор (новий кредитор - ТОВ «ОТП Факторинг Україна») приймає право грошової вимоги, що належить клієнту, і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між клієнтом і боржниками в розмірі портфеля заборгованості в тому числі і за договором про надання споживчого кредиту № [NUMBER] ( а.с. 16-20). Отже, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» має право вимагати від [PERSON] сплати кредиту в розмірі 24647 гривень 13 копійок, процентів в розмірі 3 гривні 26 копійок та комісії в розмірі 11129 гривень 24 копійки. Однак суд діє в межах позовних вимог та стягує з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 31987 гривень 72 копійки, яка складається з: -заборгованості по кредиту в розмірі 24647 гривень 13 копійок, -відсотків за користування кредитом в розмірі 3 гривні 13 копійок, -комісії в розмірі 7337 гривень 46 копійок. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується ст. 88 ЦПК України і стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати. Враховуючи вищевказане,

Outcome: approved