Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

Страхова компанія звернулася в суд із зазначеним позовом, вказуючи, що 05.11.2014 року [PERSON] у них застрахував автомобіль [NUMBER] згідно договору добровільного страхування наземного транспорту №3111/229/001006. 23.12.2014 року в м.Волочиськ сталася ДТП за участю вказаного автомобіля та пішохода [PERSON], якого в подальшому було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху за ч.3 ст.127 КУпАП та накладено штраф в розмірі 300 грн. Позивачем на підставі поданих [PERSON] документів було виплачено 24.02.2015 року на рахунок СТО, де було відремонтовано авто, 53853 грн. страхового відшкодування, в зв'язку з чим просять стягнути з відповідача, як винуватця ДТП вказану суму в порядку регресу. У судове засідання представник позивача не з'явився, подавши заяву про підтримання позову, слухання справи у його відсутності. Представник відповідача позов не визнав повністю, оскільки наявна постанова не стосується ДТП, враховуючи, що відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.127, а не ст.124 КУпАП, тобто його вина не пов'язана з ДТП і не встановлена, крім того, згідно довідки про ДТП, складеної працівником міліції, перераховано виявлені ушкодження, серед яких немає пошкоджень торпедо автомобіля та керма, хоча вже у звіті експерта вказано необхідність заміни торпедо та перетяжку керма шкірою, позивачем не надано доказів, що на перераховані ними кошти СТО провела необхідні роботи, а не повернула їх назад страховій компанії. Вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 23.12.2014 року близько 19.00 години, водій [PERSON]М, керуючи автомобілем [NUMBER] в м.Волочиськ по вул.Незалежності та рухаючись в напрямку с.Користова, навпроти території ВАТ «Мотор Січ», здійснив наїзд на пішохода [PERSON], який переходив дорогу в невстановленому місці поза межами пішохідного переходу. Постановою слідчого Волочиського РВ УМВС від 30.03.2015 року було закрито кримінальне провадження у зв'язку з відсутністю в діях [PERSON] складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 КК України, в якій йде посилання на висновок експерта, по якому водій [PERSON] не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода [PERSON], а до виникнення даної пригоди міг призвести вихід пішохода [PERSON] на напрямок руху автомобіля (а.с.16). Постановою інспектора ВДАІ з обслуговування Волочиського району від 22.04.2015 року, яку винесено на підставі протоколу від 22.04.2015 року, [PERSON] визнано винним у порушенні п.4.7 ПДР та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.127 КУпАП за те, що він 23.12.2014 року о 19.00 годині в м.Волочиськ по вул.Незалежності навпроти ВАТ «Мотор Січ» переходив дорогу в невстановленому місці поза межами пішоходного переходу, при цьому перебував у стані алкогольного сп'яніння. В зв'язку з викладеним, суд вважає, що [PERSON] не зміг уникнути зіткнення з пішоходом [PERSON] з незалежних від нього причин і не може бути поставлено йому в провину, тому що він не зобов'язаний був виходити з можливості грубого порушення правил дорожнього руху пішоходом [PERSON], який у невстановленому місці вийшов на проїзну частину перед його машиною. Враховуючи викладене, суд вважає доведеним той факт, що в діях [PERSON] відсутня вина у вчиненні ДТП, яка мала місце 23.12.2014 року, а вина у вчиненні цього ДТП є [PERSON], який порушив п.4.7 ПДР України, що підтверджується наявними матеріалами, в незалежності від того, що його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.127 КУпАП, а не за ст.124 КУпАП, враховуючи, що встановлення вини є необхідним для вирішення цієї цивільної справи. Внаслідок винних дій [PERSON], [PERSON], як власнику транспортного засобу «Ніссан» д.н.з. [NUMBER], було заподіяно матеріальних збитків у зв'язку із пошкодженням транспортного засобу. Згідно договору добровільного страхування наземного транспорту №3111/229/001006 від 05.11.2014 року, [PERSON] застрахувававтомобіль «Ніссан» д.н.з. [NUMBER] у ПАТ «Страхова Компанія «Універсальна». 25.12.2014 року [PERSON] звернувся до ПАТ «Страхова Компанія «Універсальна» із заявою про виплату страхового відшкодування, а 24.02.2015 року ПАТ «Страхова Компанія «Універсальна», визнавши вказану подію страховим випадком, на підставі звіту експерта та рахунку СТО здійснило виплату страхового відшкодування в сумі 53853,00 грн. на рахунок СТО, що підтверджується платіжним дорученням (а.с.44). Щодо пояснень представника відповідача, що у довідці ДАІ (а.с.12) не вказано пошкоджень торпедо та керма, хоча вже у звіті експерта вказано необхідність заміни торпедо та перетяжку керма шкірою, слід зазначити, що вказані пошкодження підтверджуються фототаблицями до звіту від 26.01.2015 року (а.с.37) і не виключають можливості не вказання їх праціником міліції у довідці. Відповідно до ст. 993, ч.1 ст.1191 ЦК України, ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник, або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Тобто право регресної вимоги виникло у позивача з моменту виплати страхового відшкодування. Враховуючи викладене, те, що відповідач є винним у вчиненні ДТП, та враховуючи, що позивачем виплачено завдану шкоду в сумі 53853,00 грн., тому суд вважає, що вимоги позивача є обгрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved