Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» звернулось до суду із зазначеним позовом, в якому просить звернути стягнення на предмет іпотеки у вигляді належного відповідачеві нежилого приміщення [ADDRESS], загальною площею 64,3 кв.м., шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження», за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеної на підставі оцінки проведеної незалежним експертом на стадії оцінки майна, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №0314/0508/46-008 від 16.05.2008 року укладеним між відповідачем та ВАТ «Сведбанк», яка станом на 16.06.2013 року складає 992 850 грн. 34 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 16.05.2008 року між відповідачем та ВАТ «Сведбанк» був укладений кредитний договір №0314/0508/46-008, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит у сумі 78 900 доларів США з зобов'язанням повернути його та сплатити відсотки за користування ним в сумі і строки та на умовах, передбачених Кредитним договором. Із метою забезпечення належного виконання зобов'язання за вказаним Кредитним договором, 16.05.2008 року між ВАТ «Сведбанк» та відповідачем було укладено Іпотечний договір №0314/0508/46-008-Z-1, відповідно до умов якого останній передав в іпотеку нерухоме майно у вигляді зазначеного вище нежилого приміщення. Однак відповідач своїх обов'язків по своєчасному погашенню кредиту та сплаті відсотків за його користування належним чином не виконував, в результаті чого станом на 16.06.2013 року утворилась заборгованість за кредитом в розмірі 75 019, 22 доларів США, що по курсу НБУ на дату розрахунку складає 599 628 грн. 63 коп., за відсотками в розмірі 21 723,25 доларів США, що по курсу НБУ на дату розрахунку складає 173 633 грн. 04 коп. та за пенею в розмірі 27 472,51 доларів США, що по курсу НБУ на дату розрахунку складає 219 587 грн. 77 коп. Також позивач вказав, що 28 листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк», що є правонаступником ВАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» було укладено договір факторингу. В свою чергу, 28 листопада 2012 року між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» також було укладено договір факторингу, в результаті укладання яких ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу кредитора за договором №0314/0508/46-008 від 16.05.2008 року, укладеним між відповідачем та ВАТ «Сведбанк». Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти позову, при цьому вказав, що він перестав сплачувати заборгованість за кредитом, оскільки позивач не надав документів, що підтверджують право позивача вимагати від нього погашення заборгованості. Представник відповідача в судовому засіданні також заперечувала проти позову, при цьому вказала, що позивач не має права вимагати від його довірителя сплати заборгованості за кредитним договором, оскільки договір факторингу, який надав представник позивача, є недійсним. Заслухавши пояснення зазначених осіб, дослідивши матеріали справи суд приходить до такого. Так, 16 травня 2008 року між [PERSON] та ВАТ «Сведбанк» був укладений кредитний договір №0314/0508/46-008, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит у сумі 78 900 доларів США з зобов'язанням повернути його та сплатити відсотки за користування ним в сумі і строки та на умовах передбачені Кредитним договором (а.с.28-32). В забезпечення належного виконання зобов'язання за кредитним договором між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] укладено договір іпотеки №0314/0508/46-008-Z-1, відповідно до умов якого останній передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: нежиле приміщення [ADDRESS], що належить йому на праві власності (а.с.37-39). У зв'язку з неналежним виконанням [PERSON] взятих на себе зобов'язань за кредитним договором утворилась заборгованість, розмір якої станом на 16.06.2013 року становить 992 850 грн. 34 коп., з яких заборгованість за кредитом - 599 628 грн. 63 коп., за відсотками - 173 633 грн. 04 коп. та пеня - 219 587 грн. 77 коп. (а.с.46). 28 листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк», що є правонаступником ВАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанієя «Вектор Плюс» укладено договір факторингу, згідно якого ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» набуло права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, зокрема, з відповідачем, право на вимогу якої належить банку на підставі доданої до договору документації (а.с.9-15). У свою чергу, 28 листопада 2012 року між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» також укладено договір факторингу, відповідно до п. 2.1, 2.2 якого ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» відступає ТОВ «Кредитні ініціативи» свої права вимоги заборгованості за кредитними договорами, укладеними з боржниками, право на вимогу за якими належить ТОВ «ФК «Вектор Плюс» на підставі документації, зокрема, за вищезазначеним кредитним договором, укладеним з [PERSON] (а.с.16-28) Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Сутність договору факторингу полягає в тому, що суб'єкт цивільних правовідносин (кредитор) маючи боржника, який з тих чи інших причин не сплачує належні перщому кошти, все ж таки ці кошти отримує, хоча і не від боржника, а від третьої особи, шляхом укладання з нею договору факторингу. Факторинг - це спосіб кредитування однієї особи іншою з умовою платежу у формі правонаступництва («покупки», або передачі права вимоги до третьої особи). Отже, ТОВ «Кредитні ініціативи», звертаючись до суду з позовом як новий кредитор унаслідок укладених договорів факторингу за договором №0314/0508/46-00, укладеним 16 травня 2013 року між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON], ставить питання про звернення стягнення на належне відповідачу зазначене вище нежиле приміщення, яке відповідач передав в іпотеку ВАТ «Сведбанк» в забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором. Частиною 1 ст. 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Предметом договору фінансування під відступлення грошової вимоги може бути: передача грошової вимоги фактору в обмін на надання клієнту грошових коштів; відступлення клієнтом фактору своєї грошової вимоги, як способу забезпечення виконання зобов'язання, що є у клієнта перед фактором (наприклад кредитний договір). Грошова ж вимога - це вимога клієнта до боржника на підставі будь-якого договору, за яким боржник повинен виплатити клієнту певну грошову суму. Відповідно ж до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» від 05 червня 2003 року (зі змінами) іпотека це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом Таким чином, суд уважає, що вимоги клієнта до боржника, пов'язані з отриманням від боржника будь-яких робіт, послуг або інших благ в натуральній формі, не можуть бути предметом відступлення за договором факторингу. Згідно вимог ч. 2 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач ТОВ «Кредитні ініціативи», звертаючись до суду із зазначеним позовом, посилався як на підставу законності своїх позовних вимог, окрім вищевказаного договору факторингу, на договір про передачу йому ТОВ «ФК «Вектор Плюс» прав вимоги за іпотечними договорами, які визначені договором факторингу, укладеним 28.11.2012 року між ними, який нотаріально посвідчений 28.11.2012 року (а.с.28). Однак позивачем не надано доказів на підтвердження того, що на момент укладення цього договору іпотекодержателем було ТОВ «ФК Вектор Плюс». Окрім того, суд приходить до висновку, що цей договір факторингу суперечить положенням ст. 1078 ЦК України та відповідно до ст. 228 ЦК України є нікчемним, оскільки порушує публічний порядок. Так, відповідно до ч. 1 ст. 228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Згідно із ч. 2 цієї Статті правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним, тобто недійсним внаслідок безпосередньої вказівки закону і незалежно від наявності позову з боку його учасників чи інших осіб. За таких обставин,

Outcome: dismissed