Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі з 17.08.2002 року. Шлюб зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний актовий запис за № 160. Сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи позов тим, що спільне життя з [PERSON] не склалося з психологічної несумісності характерів. З цієї причини в сімї постійно виникали сварки, непорозуміння. Склалися неприязні стосунки один до одного. З жовтня 2016 року шлюбні відносини припинили, вони разом не проживають, ведуть окреме господарство. Переконаний, що подальше спільне життя, примирення між ним та відповідачкою, збереження сімї не можливо. Тому просить шлюб розірвати, судові витрати по справі покласти на нього. Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягав й просив його задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання двічі не зявилася, про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином. Будь-яких заяв чи клопотань від неї не надходило.\~\~ З урахуванням положень статті 224 ЦПК України та думки позивача, який в наданій заяві не заперечував проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно свідоцтва про шлюб (а.с.5) сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 серпня 2002 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 160. Сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Статтею 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку, що сімю [PERSON] зберегти неможливо, оскільки сторони припинили шлюбні відносини та разом не проживають з жовтня 2016 року, спільного господарства не ведуть, дітей до одного року не мають. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Враховуючи викладене, на підставі статей 56, 105, 112-114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved