Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

Територіальне управління Державної судової адміністрації України в м. Києві (надалі за текстом - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - [PERSON]), [PERSON] (надалі за текстом - [PERSON]), [PERSON] (надалі за текстом - [PERSON]), [PERSON] (надалі за текстом - [PERSON]), [PERSON] (надалі за текстом - [PERSON]), про відшкодування шкоди. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що відповідачі зареєстровані та проживають у [ADDRESS]. Рішенням Київської міської ради від 29.05.2003 року № 506/666 «Про передачу в управління судам, Державній судовій адміністрації та територіальному управлінню державної судової адміністрації в м. Києві нежилих будинків та нежилих приміщень» приміщення по вул. Хорива, 21 передано позивачу. 05.03.2013 року сталося залиття кабінету № 9 у приміщенні Подільського районного суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Хорива, 21. Відповідно до акту, складеного КП «Введенське» 05.03.2013 року, залиття кабінету № 9 у приміщенні Подільського районного суду м. Києва відбулось з вини відповідачів, які проживають у квартирі [ADDRESS], а саме з приміщення кухні зазначеної квартири через засмічення сифону мийки та каналізаційного стояка мешканцями квартири. Внаслідок залиття у приміщенні Подільського районного суду м. Києва комісією КП «Введенське» виявлено в кабінеті № 9 на стінах тріщини з розірванням шпалер та залиття шпалер загальною площею 4 кв.м., в підсобному приміщенні (вхід з коридору біля кабінету № 9) пошкодження підвісної стелі плит «Армстронг» в кількості 2 шт., стін (водоемульсійне фарбування) площею до 2 кв.м. У відповідності до висновку експерта ПП «Науково-дослідна лабораторія судових експертиз» від 25.05.2013 року розмір матеріальної шкоди, завданої позивачу мешканцями квартири [ADDRESS] внаслідок залиття кабінету № 9 у приміщенні Подільського районного суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Хорива, 21, складає 1 811 грн. З метою відшкодування спричинених збитків, позивач звернувся за захистом порушеного права до суду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позові. [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти позову, надала до суду письмові пояснення згідно яких остання завжди акуратно користувалась сантехнікою і з її вини не могло статися залиття. В день залиття вона не ходила на кухню, про те, що з квартири відповідачів сталося залиття приміщення суду, дізналась від інженеру КП «Введенське». Зазначала, що її сусід - [PERSON] весь день перебував на кухні, а коли прийшли з КП «Введенське» сховався в кімнаті. Він постійно забиває стоки в раковині і умивальнику і ванній, якимись розчинами, а ці розчини стоять годинами і не зливаються. [PERSON] в квартирі вчинив якесь виробництво, він постійно щось місить та запікає в духовці, на її прохання та сусідок зробити ремонт останній категорично відмовлявся (а.с. 53 - 56). До початку судового засідання [PERSON] подала заяву де просила слухати справу за її відсутності та вказала, що заперечує проти позову, вказавши на ту обставину, що вона не проживає за адресою: [ADDRESS], а лише там прописана, фактично мешкає за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 55 - 57). [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти позову, в свою чергу надала до суду письмові пояснення в яких зазначила, що залиття сталось не з її вини, оскільки в період залиття квартири вона фактично не проживала в цій квартирі, тому що доглядала тяжко хвору жінку, а коли прибула до квартири їй було повідомлено про залиття (а.с. 80 - 85). [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про день, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином (а.с. 41, 48, 61 - 67, 71) Врахувавши пояснення представника позивача, надані заперечення [PERSON], [PERSON], [PERSON], з'ясувавши обставини, на які вони посилалися, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов до висновків про наявність підстав для частково задоволення позову виходячи з наступного. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] перебуває на балансі КП «Введенське Подільського району м. Києва», що підтверджено формою № 3 від 05.06.2013 року за № 622 (а.с. 5). У вищезазначеній квартирі зареєстровані [PERSON] з 16.08.2007 року, [PERSON] з 23.08.1967 року, [PERSON] з 31.07.1997 року, [PERSON] з 21.09.2013 року, [PERSON] з 26.04.2011 року, що підтверджено формами № 3, виданими КП «Введенське Подільського району м. Києва» (а.с. 5 - 7) та паспортними даними сторін. 05.03.2013 року сталося залиття кабінету № 9 у приміщенні Подільського районного суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Хорива, 21, що підтверджено актом від 05.03.2013 року складеного комісією КП «Введенське Подільського району м. Києва». Відповідно до акту, складеного КП «Введенське» 05.03.2013 року, залиття кабінету № 9 у приміщенні Подільського районного суду м. Києва відбулось з приміщення кухні квартири № 5, яка розташована поверхом вище, через засмічення сифону мийки та каналізаційного стояка мешканцями квартири. Внаслідок залиття у приміщенні Подільського районного суду м. Києва комісією КП «Введенське» виявлено в кабінеті № 9 на стінах тріщини з розірванням шпалер та залиття шпалер загальною площею 4 кв.м., в підсобному приміщенні (вхід з коридору біля кабінету № 9) пошкодження підвісної стелі плит «Армстронг» в кількості 2 шт., стін (водоемульсійне фарбування) площею до 2 кв.м. (а.с. 4). З метою визначення вартості завданого збитку було проведено експертне дослідження. У відповідності до висновку експерта ПП «Науково-дослідна лабораторія судових експертиз» від 25.05.2013 року розмір матеріальної шкоди, завданої позивачу мешканцями квартири [ADDRESS] внаслідок залиття кабінету № 9 у приміщенні Подільського районного суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Хорива, 21, складає 1 811 грн. (а.с. 8 - 24). Положеннями п.п. 2.3.6. п. 2.3. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року за № 76 (далі - Правила утримання жилих будинків), визначено, що у разі залиття складається відповідний акт. Суд не ставить під сумнів належність та допустимість як доказу представленого звіту оцінки збитків та бере його до уваги оскільки доводів на спростування висновків звіту відповідачами представлено не було, клопотань про призначення будівельно-технічної експертизи не заявляли, фахову рецензію на звіт не замовляли, правом на представлення власних доказів не скористалася. Згідно положень абз. 14 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року та Правил утримання жилих будинків, точкою розподілу є місце передачі послуги від однієї особи до іншої, облаштоване засобами обліку та регулювання. Відповідно до абз. 5 п. 2 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 21 липня 2005 р. за № 630 (далі - Правила постачання води), точка розбору - місце розташування водорозбірних кранів або змішувачів холодної та гарячої води у квартирі (будинку садибного типу) При цьому, положеннями п.п. 1 п. 22 типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення до Правил постачання води, точками розподілу, в яких здійснюється передача послуг з постачання холодної та гарячої води від виконавця споживачеві у багатоквартирному будинку є перша водозапірна арматура на відгалуженні від стояка у квартирі споживача. Згідно вимог абз. 3 ст. 13 Конституції України та ч. 4 ст.319 ЦК України, власність зобов'язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Відповідно до абз. 7 ст. 41 Конституції України та ч. 5 ст. 319 ЦК України використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Положеннями ст. 322 ЦК України визначено, що власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно вимог ч. 1 ст. 177 ЖК Української РСР громадяни зобов'язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об'єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і придомової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під'їздах, кабінах ліфтів, на сходових клітках та в інших місцях загального користування. Відповідно до ст. 179 ЖК Української РСР користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. При цьому, згідно вимог п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 8 жовтня 1992 р. за № 572, власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов'язаний: проводити за власні кошти ремонт квартири, житлового приміщення у гуртожитку (наймач (орендар) - згідно з договором найму (оренди); використовувати приміщення житлового будинку і гуртожитку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання; не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинку, гуртожитку, порушують умови проживання громадян. Таким чином, на думку суд в ході судового засідання знайшли свої підтвердження заперечення [PERSON], [PERSON], [PERSON] стосовно того, що залиття сталось не з їх вини, а з вини [PERSON] та [PERSON] Отже, суд приходить до висновку, що саме з вини [PERSON] та [PERSON] було порушено обов'язок утримувати в належному стані санітарно-технічне обладнання квартири [ADDRESS], внаслідок чого відбулося забруднення та протікання сифона на кухні у вищезазначеній квартирі із наступним затопленням належного позивачу нежитлового приміщення кабінету № 9 у приміщенні Подільського районного суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Хорива, 21 площею 2 кв.м., в наслідок якого позивачу було завдано матеріальну шкоду. Доказів зворотнього на спростування доводів позивача, відповідачами представлено не було. Відповідно до ст. 60 ЦПК України обов'язок доказування покладається на сторін, які посилаються на обставини, як на підставу своїх вимог і заперечень. Виходячи із принципу змагальності сторін закріпленому у ст.10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості суд вважає, що вина відповідача у залитті і заподіянні матеріальної шкоди доведена повністю належними та допустимими доказами. Положеннями ст. 22 ЦК України, визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно ч. 1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 190 ЖК України підприємства, установи, організації, а також громадяни, які заподіяли шкоду жилим будинкам, жилим приміщенням, інженерному обладнанню, об'єктам благоустрою і зеленим насадженням на прилеглих до будинків ділянках, зобов'язані відшкодувати заподіяну шкоду. При цьому, згідно ч. 2 ст.1166 ЦК України, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно положень ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з [PERSON], [PERSON] підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial