Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований Калуським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області 11 січня 2017 року, актовий запис № 10, прізвище [PERSON] їй не змінювати, судові витрати та витрати за надання правничої допомоги стягнути з відповідача. Свої вимоги мотивує тим, що 11 січня 2017 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу в них народився син [PERSON] , [INFO] . Спільне сімейне життя між ними не склалося з вини відповідача. Сторони не проживають разом з 2018 року, не підтримують жодних сімейних стосунків. Причиною розірвання шлюбних відносин стало зловживання відповідачем спиртними напоями. За таких обставин вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим. Позивачка до судового засідання подала письмову заяву, в якій позов підтримала, просила його задовольнити в повному обсязі. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих для суду причин, відзиву на позов не подавав, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у передбаченому законом порядку шляхом направлення судової повістки за місцем проживання. На адресу суду повернулося повідомлення про вручення судової повістки (а.с.24). Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: Ухвалою суду від 22.10.2020 відкрито провадження у справі, призначено відкрите судове засідання за участю сторін в порядку спрощеного провадження, встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позов. 17.11.2020 позивачка подала письмову заяву про проведення судового засідання у її відсутності, позов підтримала. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Від відповідача будь-яких заяв, клопотань, письмових пояснень не поступало, як і не повідомляв він про причини своєї неявки в судові засідання. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом. Відповідач відзиву, будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань, жодних доказів на спростування обґрунтувань позивачки суду не надав, хоча був повідомлений про розгляд даної справи. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідач, хоча і був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву на позов не подавав, а тому протокольною формою ухвали суд постановив провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: сторони по справі перебувають у шлюбі з 11 січня 2017 року, який зареєстрований Калуським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 10, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 11.01.2017 Калуським МВ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області (а.с.6). Як вбачається зі світлокопії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 11.01.2017, за час шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , актовий запис про народження № 12 (а.с.7), який відповідно до довідки №15733 від 22.09.2020 про склад сім`ї проживає разом зі своєю матір`ю [PERSON] (а.с.10). Спір з приводу визначення місця проживання дитини відсутній. Між сторонами виник спір з приводу розірвання шлюбу, який вони, враховуючи наявність неповнолітньої дитини, не можуть розірвати в позасудовому порядку. Оцінка суду: вивчивши зміст позовної заяви, дослідивши письмові заяви та докази, які надані позивачкою на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, вони більше двох років проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, позивачка не бажає зберігати сім`ю за умов, які склалися між сторонами, відповідач заперечень з даного приводу чи будь-яких інших заяв та клопотань не заявляв, тому відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Також позивачка просить після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] їй не змінювати, що відповідно до ст. 113 СК України, є її правом після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Виходячи з цього, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати, якій прізвище [PERSON] після розірвання шлюбу не змінювати. Розподіл судових витрат між сторонами: Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачено судовий збір, який підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. З матеріалів справи вбачається, що 15.10.2020 [PERSON] уклала з адвокатом Кобзаном Р.М. угоду про надання правничої допомоги та сплатила визначену угодою вартість послуг в загальній сумі 946,00 грн., що підтверджено квитанцією №0529164 від 16.10.2020 (а.с. 9). За таких обставин суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 946 грн. витрат за надання правничої допомоги та 840,80 грн. судового збору. На підставі викладеного, ст.ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113, 114 СК України,

Outcome: approved