Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-12 00:00:00

Товариство з обмежденою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» звернулося до суду з позовом та просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором у сумі 7 720 грн. 49 коп. Вимоги позову мотивовані тим, що 19.04.2018 між ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп» та [PERSON] було укладено договір № 60088100070 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше. Згідно договору відповідачу передано в оренду на умовах лізингу «Телефон мобільний Huawei Y7// Golden вартістю 4 599,00 гривень. Згідно договору № 2015062202 про участь постачальника в системі ПлатиПізніше від 22.06.2015 право вимоги перейшло до позивача, про що відповідач був письмово повідомлений. Сума заборгованості за основним зобов`язанням складає 4 599, 00 гривень, сума неустойки згідно договору складає 2 700, 70 гривень. 19 квітня 2018 року з метою забезпечення належного та повного виконання [PERSON] зобов`язань по договору з [PERSON] було укладено договір поруки №60088100070. Представник позивача в позовній заяві просив суд розглядати справу за відсутності їх представника. Відповідачі про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, у судове засідання не прибули, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомили, відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк не надали. Враховуючи одночасне існування вищезазначених умов суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: 19.04.2018 між ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп» та [PERSON] було укладено договір № 60088100070 про отримання товарів в системі Плати Пізніше . Згідно договору відповідачу передано в оренду на умовах лізингу «Телефон мобільний Huawei Y7// Golden вартістю 4 599,00 гривень. Згідно договору № 2015062202 про участь постачальника в системі ПлатиПізніше від 22.06.2015 право вимоги перейшло до позивача, про що відповідач був письмово повідомлений. Сума заборгованості за основним зобов`язанням складає 4 599, 00 гривень, сума неустойки згідно договору складає 2 700, 70 гривень. 19 квітня 2018 року з метою забезпечення належного та повного виконання [PERSON] зобов`язань по договору з [PERSON] було укладено договір поруки №60088100070. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржника. Згідно ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмові від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Згідно ст. 554 Кодексу у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо (ст.543 ЦК). Таким чином, у позивача виникло право вимоги до відповідачів у зазначеному вище розмірі. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов`язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині подання ними доказів, однак відповідачем належними та допустимими доказами не спростовані заявлені позивачем вимоги. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами в силу статті 76 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що відповідачі належним чином не виконують зобов`язання, передбачені укладеним в установленому законом порядку Договорами про отримання товарів в системі ПлатиПізніше. Такі дії відповідачів є неправомірними, тому позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» про солідарне стягнення заборгованості за договором, підлягають задоволенню. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідачів підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в розмірі 1921,00 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved