Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся з вищевказаним позовом в обґрунтування якого зазначив, що 14.03.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП БАНК» та відповідачем [PERSON], був укладений договір № 017/101/08/1. Позивач стверджує, що відповідно вказаного договору ПАТ «ОТП БАНК» надав відповідачу [PERSON] кредит шляхом кредитування поточного рахунку № [NUMBER] (овердрафт), на загальну суму 8500 грн. з строком погашення відповідно п.6.1 даного договору. Згідно кредитного договору за користування непростроченим кредитом відповідач зобов'язаний сплатити Банку плату у вигляді відсотків в розмірі 26% річних, а за користування простроченим кредитом 36% річних. Відповідно до договору факторингу № 27/01/12 від 27.01.2012 року, вбачається, що ПАТ «ОТП БАНК» передає «ОТП Факторинг України» право грошової вимоги, що належить клієнту, і стає кредитором за кредитним договором №017/101/08/1, укладеним між клієнтом і боржником, в розмірі портфеля заборгованості. Позивач зазначає, що у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем власних зобов'язань за вищевказаним договором, станом на 21.11.2014 року виникла заборгованість, загальний розмір якої склав - 4290,43 грн., у тому числі: · 2457,79 грн. - залишок заборгованості за кредитом; · 1832,64грн. - сума несплачених відсотків за користування кредитом. В обґрунтування підстав для нарахування вищевказаних сум заборгованості позивачем надано відповідний розрахунок заборгованості за договором від 14.03.2008 року. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в грошовій сумі 4290,43 грн. та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, але направив на адресу суду заяву від 16.03.2014 року в якій просить суд розглянути справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач по справі в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була викликана за зареєстрованим місцем проживання, що стверджується довідками ф. 20. від 24.02.2015 року та від 17.03.2015 року з яких вбачається, що повідомлення та судові повістки повернуті з відміткою за закінченням терміну зберігання. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом з копіями відповідних документів надсилається фізичним особам за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. З матеріалів справи судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. З кредитного договору від 14.03.2008 року № 017/101/08/1 вбачається, що його укладено 14.03.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] Згідно даного договору позивач відкрив відповідачу рахунок № [NUMBER] (овердрафт), на загальну суму 8500 грн. з строком погашення відповідно п.6.1 даного договору. Згідно кредитного договору за користування непростроченим кредитом відповідач зобов'язаний сплатити Банку плату у вигляді відсотків в розмірі 26% річних, а за користування простроченим кредитом 36% річних. (а.с.8-14). З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 017/101/08/1 від 14.03.2008 року вбачається, що станом на 21.11.2014 року за відповідачем обліковується заборгованість у загальному розмірі - 4290,43 грн., у тому числі: · 2457,79 грн. - залишок заборгованості за кредитом; · 1832,64грн. - сума несплачених відсотків за користування кредитом. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими факти укладення між ПАТ «ОТП БАНК» і відповідачем кредитного договору від 14.03.2008 року № [NUMBER] та отримання і використання останнім кредитних коштів в сумі 85000 грн., а також вважає доведеними твердження позивача про наявність простроченої заборгованості за вказаним кредитом станом на 21.11.2014 року у сумі 4290,43 грн., оскільки ці факти не спростовані відповідачем та підтверджуються письмовими матеріалами справи. Таким чином, судом встановлено обов'язок відповідача сплатити заборгованість за кредитом у повному обсязі, що заявлений позивачем - 4290,43 грн.. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - зміна умов зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася,та сплати процентів. Відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України, суд, оцінивши, за своїм внутрішнім переконанням, досліджені у судовому засіданні докази, врахувавши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок досліджених доказів у їх сукупності, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність законних підстав для їх повного задоволення. За таких обставин, суд визнає, що відповідач [PERSON] допустила істотні порушення умов кредитного договору від 14.03.2008 року № 017/101/08/1 і всупереч вимог ст. ст. 526, 610, 611, 1050 ч. 2, 1054 ч.1 ЦК України не виконав законних вимог позивача щодо своєчасного повернення заборгованості за договором, тому, крім простроченої заборгованості за кредитом позивач згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України має право на дострокове стягнення сум кредиту, що залишились. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON], на користь позивача належить стягнути заборгованість за кредитним договором від 14.03.2008 року № 017/101/08/1 в розмірі 4290,43 грн. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути понесені позивачем і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн.. Враховуючи викладене,

Outcome: approved