Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі Позивач), звернулось до суду з позовною заявою в якій вказує, що між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та [PERSON] (далі Відповідач) укладено кредитний договір № 141/7977CLAPT від 11 жовтня 2013 року на суму 17250 (сімнадцять тисяч двісті пятдесят) гривень. Між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Бізнесфінанс» було укладено Договір про відступлення права вимоги, за яким право вимоги по Кредитному договору № 141/7977CLAPT від 11 жовтня 2013 року було відступлене на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Бізнесфінанс» . 17 червня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Бізнесфінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 1706/1 (далі - Договір факторингу), у відповідності до умов якого, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Бізнесфінанс» відступив Позивачу право вимоги від Відповідача коштів (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), право на одержання яких належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Бізнесфінанс», а Позивач набув право вимоги грошових коштів від Відповідача. Заборгованість Відповідача перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором становить 25364 (двадцять пять тисяч триста шістдесят чотири) гривні 51 копійка. Позивач просить стягнути з Відповідача на його користь суму заборгованості в розмірі 25364 (двадцять пять тисяч триста шістдесят чотири) гривні 51 копійка та сплачений судовий збір. Представник Позивача в судове засідання не зявився, надав до суду клопотання в якому просив справу слухати за відсутності їх представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідно до частини третьої статті 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, надав до суду заперечення, в якому просив в позовних вимогах в частині стягнення нарахованої пені (неустойки, штрафу) в сумі 8102 гривні 53 копійки відмовити, розглянути можливість укладання мирової угоди з зазначенням графіку погашення заборгованості щомісячними платежем. В обґрунтування заперечення зазначив, що з моменту укладення договору добросовісно виконував свої договірні зобовязання, однак в подальшому змінилось його матеріальне становище. Просить звернути увагу, на те, що на його утриманні знаходиться родина. Він постійно намагався врегулювати відносини за кредитним договором, здійснюючи часткові платежі. Стосовно пені зазначав, що Позивачем не надано належного розрахунку пені, із зазначенням кількості днів прострочення, не наведено формули та принципу, за якими такий розрахунок проводився. Крім того, із наданого Позивачем розрахунку пеня нараховується із дати яка є значно ранішою ніж дата останнього платежу за кредитом, а саме: пеня нараховується з 19 листопада 2013 року, останній страховий платіж був здійснений 26 травня 2014 року. На думку Відповідача, наданий Позивачем розрахунок суми пені не містить належних даних, які б обґрунтовували заявлений до стягнення розмір заборгованості, тому даний розрахунок ґрунтується на припущеннях. Відповідач просить застосувати строки позовної давності до пені та зменшити розмір неустойки, оскільки він значно перевищує розмір збитків. Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних мотивів. Судом встановлено, що між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та [PERSON], 11 жовтня 2013 року було укладено [PERSON] зі страхування життя позичальника № 141/7977CLAPT, згідно якого банк надав Відповідачу кредит в розмірі 17250 (сімнадцять тисяч двісті пятдесят) гривень з фіксованою процентною ставкою за користування кредитом в розмірі 12 відсотків річних з кінцевою датою повернення кредиту 18 квітня 2016 року. Факт укладення даного договору стверджується також заявою-анкетою позичальника від 11 жовтня 2013 року, додатком №1 до кредитного договору від 11 жовтня 2013 року щодо графіку погашення платежів, меморіальним ордером за № 213330060 від 11 жовтня 2013 року про отримання [PERSON] коштів в розмірі 15000 гривень як надання кредиту відповідно до договору № 141/7977CLAPT від 11 жовтня 2013 року, виписками по особовому рахунку Відповідача з 11 жовтня 2013 року по 05 грудня 2016 року про сплату ним платежів в рахунок погашення кредиту. 28 жовтня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк», як первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Бізнесфінанс» укладено договір факторингу № 20141028-Г на підставі якого відступлено право вимоги, за яким право вимоги по кредитному договору № 141/7977CLAPT від 11 жовтня 2013 року, укладеному між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та [PERSON] відступлено на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Бізнесфінанс». 17 червня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Бізнесфінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу за № 1706/1, відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Бізнесфінанс» відступив Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги до [PERSON] про повернення заборгованості по кредиту. 17 червня 2015 року Публічне акціонерне товариство «Платинум Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Бізнесфінанс» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відповідно до договору факторингу № 1706/1 від 17 червня 2015 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Бізнесфінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», уклали договір про заміну сторони у зобов'язанні. Публічне акціонерне товариство «Платинум Банк» повідомляв Відповідача про те, що на підставі [PERSON] про відступлення вимоги № 20141028-Г від 28 жовтня 2014 року укладеного між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Бізнесфінанс» право вимоги щодо заборгованості Відповідача відступлене Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Бізнесфінанс». Також зазначено, що заборгованість за [PERSON] перед Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» на дату відступлення права вимоги за [PERSON] № 141/7977CLAPT склала 19128 (девятнадцять тисяч сто двадцять вісім) гривень 73 копійки. Повідомленням від 25 червня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Бізнесфінанс» повідомляв Відповідача про те, що на підставі [PERSON] факторингу № 1706/1 від 17 червня 2015 року укладеного між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги щодо заборгованості Відповідача відступлене Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Також зазначено, що заборгованість за Договорами перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на дату відступлення права вимоги за [PERSON] № 141/7977CLAPT склала 25364 (двадцять пять тисяч триста шістдесят чотири) гривні 51 копійка. 25 червня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» повідомило [PERSON] про те, що Товариство отримало право вимоги щодо заборгованості за кредитним договором № 141/7977CLAPT від 11 жовтня 2013 року в розмірі 25364 (двадцять пять тисяч триста шістдесят чотири) гривні 51 копійка, станом на 17 червня 2015 року, а також зобов'язало Відповідача сплатити дану заборгованість за відповідними реквізитами. Статтею 512 ЦК України передбачено можливість зміни кредитора у зобов'язанні, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Як вбачається із статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (частина перша статті 517 ЦК України). Відповідно до положень статей 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно зі статті 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до статті 1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов'язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов'язку перед ним. Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979 цс15 боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов'язку погашення заборгованості первісному кредитору, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов'язку погашення кредиту взагалі. Факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов'язання у повному обсязі не є підставою для звільнення боржника від виконання кредитних зобов'язань взагалі. Всупереч умовам Кредитного [PERSON], незважаючи на повідомлення, Відповідач не виконав свого зобовязання. З моменту отримання права вимоги до Відповідача, а саме з 17 червня 2015 року Позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», в розмірі 25236 (двадцять пять двісті тридцять шість) гривень 19 копійок, яка відповідно до Витягу з додатку № 1 до [PERSON] факторингу №1706/1 від 17 червня 2015 року (реєстру заборгованостей), виписки по особовим рахункам з 11 жовтня 2013 року по 05 грудня 2016 року, розрахунків заборгованості Кредитним договором № 141/7977CLAPT від 11 жовтня 2013 року, складається з: - 15881 гривня 69 копійок тіло кредиту; - 1313 гривень 42 копійки - відсотки; - 8041 гривня 08 копійок - пеня. Згідно пунктів 1.1., 1.2., 6.2. [PERSON] № 141/7977CLAPT від 11 жовтня 2013 року, [PERSON] надає позичальнику грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування з цільовим використанням: на поточні потреби, а Позичальник зобовязується повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії за надання та обслуговування кредиту, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених даним [PERSON] розмірах і строках та виконати свої зобовязання за даним [PERSON] у повному обсязі. Банк надає Позичальнику грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування на наступних умовах: сума кредиту 17250 (сімнадцять тисяч двісті п'ятдесят) гривень; строк кредитування 30 платіжних періодів; фіксована процентна ставка за користуванням кредитом 12,0000 відсотків річних; комісія за надання кредиту 0,00 гривень; комісія за обслуговування кредити -319 гривень. Цільове призначення поточні потреби. Дата повернення кредиту 18 квітня 2016 року. Банк формує графік платежів із зазначенням сум погашення основного боргу за кредитом, сплати процентів за користування кредитом, комісії за надання кредиту, комісії за обслуговування кредиту, вартості супутніх послуг та інше. Згідно пункту 6.2. [PERSON] має право відступати, передавати, секюритизувати та будь яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за [PERSON] (повністю або частково). Відповідно до вимог статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статей 527, 530 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок у встановлений договором строк. В силу вимог статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною другою статті 1050 ЦК України встановлено що, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Згідно частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Положенням статті 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Правові наслідки порушення зобовязання встановлені статтею 611 Цивільного кодексу України, зокрема, щодо сплати неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Відповідачем заявлено клопотання про застосування позовної давності та зменшення розміру неустойки. Разом з тим, відповідно до частини третьої статті 267 ЦК України в зв'язку з наявністю заяви відповідача, суд розглядає питання про застосування спеціальної позовної давності до вимог позовної заяви в частині стягнення неустойки. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина пята статті 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Підставою, яка породжує обовязок сплатити неустойку, є порушення боржником зобовязання, яке визначається статтею 610 ЦК України. Відповідно до вимог частини другої статті 551 ЦК України та умов договору (п. 4) розмір пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом та/або частини суми кредиту сторонами визначений в розмірі 0,3 відсотків від простроченої суми нарахованих процентів та/або комісії за обслуговування кредиту, та/або від несплаченої суми кредиту за кожний день прострочення. За загальним правилом, що випливає із Цивільного кодексу України, період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобовязання, не обмежується. Відповідно до частини другої статті 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За правилами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобовязання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення. Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Отже аналіз норм статті 266, частини другої статті 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів. Саме така правова позиція викладена Верховним Судом України в постановах від 06 листопада 2013 року по справі №6-116 цс 13, від 19 листопада 2014 року по справі №6-160цс14, від 01 липня 2015 року №6-331 цс 15, від 08 червня 2016 року №6-3006 цс 16. Як вбачається зі змісту позовної заяви та розрахунку заборгованості по пені, сума пені розрахована за період з 18 листопада 2013 року по 18 травня 2015 року, із даним позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду лише 19 грудня 2016 року, тобто після спливу позовної давності, встановленої в один рік для вимог про стягнення неустойки. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Враховуючи викладене, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині стягнення неустойки у повному обсязі. Враховуючи ту обставину, що суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позивних вимог в частині стягнення неустойки у повному обсязі, заява Відповідача про зменшення розміру неустойки судом не вирішується. Таким чином, з Відповідача підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором № 141/7977CLAPT від 11 жовтня 2013 року у розмірі 17195 гривень 11 копійок, з яких: 15881 гривня 69 копійок - заборгованість за основною сумою боргу, 1313 гривень 42 копійок - заборгованість про процентам та комісії на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Згідно платіжного доручення № 1913 від 01 грудня 2016 року, Позивачем при предявленні позову до суду було сплачено судовий збір відповідно у сумі 1378 гривень. Питання про розподіл понесених Позивачем судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, а саме Позивачу суд присуджує з Відповідача понесені ним і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, у сумі 608 гривень 21 копійка (1378 гривень х 17195 гривень 11 копійок / 25364 гривні 51 копійка).

Outcome: partial