Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ізіс» (надалі за текстом - ТОВ «Ізіс») звернулося до суду з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - [PERSON]), про стягнення коштів. Зазначило, що Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 21 січня 2013 року у цивільній справі за позовом ТОВ «Ізіс» до [PERSON], про визнання положень договорів позики недійсними, за зустрічним позовом [PERSON] до ТОВ «Ізіс», про погашення позики шляхом визнання права власності на майно, було затверджено мирову угоду між сторонами. Згідно укладеної між ТОВ «Ізіс» та [PERSON] угоди, за якою ТОВ «Ізіс» визнає за [PERSON] право власності на нежилі приміщення, які знаходяться за адресою: [ADDRESS], а [PERSON] прийняла у власність дані приміщення. Ухвала набрала чинності. Того ж дня, [PERSON] взяла на себе зобов'язання, що у випадку, якщо Подільським районним судом міста Києва буде затверджена вищевказана мирова угода і якщо вона набере чинності, [PERSON] має передати ТОВ «Ізіс», не пізніше 1 лютого 2013 року у власність 20 000 гривень, що підтверджую договором від 21.01.2013 року. 4 лютого 2013 року ТОВ «Ізіс» звернулося до [PERSON] з письмовою вимогою про передачу грошей, на що у той же день отримало від [PERSON] письмову відмову, що підтверджую вищевказаними вимогою та відмовою, в зв'язку з чим, ТОВ «Ізіс» звернулося до суду за захистом порушеного права. Представник ТОВ «Ізіс» до початку судового засідання подав заяву про розгляд справи за його відсутності та вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник [PERSON] до початку судового засідання подав заяву про розгляд справи за його відсутності та вказав, що заперечує проти позову. Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову виходячи з наступного. Як встановлено судом, Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 21.01.2013 року було затверджено мирову угоду (а.с. 6 - 7). Вказане рішення набрало законної сили. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом було досліджено вищезазначену Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 21.01.2013 року, з якої вбачається, що судом було визнано мирову угоду, укладену між сторонами на наступних умовах: ТОВ «Ізіс» у рахунок погашення своєї заборгованості за договором позики від 04.08.2008 р. у сумі 277 000 грн. визнає за [PERSON] право власності на медичне устаткування, а саме: систему ультразвукову діагностичну SSА-580А/Е3 NЕМIО ХG, згідно асортименту та переліку, зазначеному у договорі про поставку медичного устаткування № 090 від 04.08.2008 р., укладеного із ЗАТ УКРМЕДТЕХНІКА», відповідно до якого було поставлене медичне устаткування; ТОВ «Ізіс» у рахунок погашення своєї заборгованості за договором позики від 26.11.2010 р. у сумі 800 000 грн. визнає за [PERSON] право власності на нежилі приміщення з № 1 по № 15 (групи приміщень 17), з № 1 по № 16 (групи приміщень № 15). загальною площею 360,6 кв.м, які розташовані за адресою: [ADDRESS], належні йому на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 28.10.2010 р., укладеного з Фондом приватизації комунального майна Дарницького району міста Києва. [PERSON] приймає у свою власність від ТОВ «Ізіс» медичне устаткування, зазначене у п. 1 цієї мирової угоди, у рахунок погашення заборгованості за договором позики від 04.08.2008 р. у сумі 277 000 грн., і не має жодних матеріальних претензій з приводу цього договору позики. [PERSON] приймає у свою власність від ТОВ «Ізіс» нежилі приміщення з № 1 по № 15 (групи приміщень № 17), з № 1 по № 16 (групи приміщень № 15). загальною площею 360,6 кв.м, які розташовані за адресою: [ADDRESS] зазначені у п.2 цієї мирової угоди, у рахунок погашення боргу за договором позики від 26.11.2010 р. у сумі 800 000 грн., і не має жодних матеріальних претензій з приводу цього договору позики. Заперечуючи проти позову, представник [PERSON] зазначив, що 25.01.2013 року до договору дарування від 21.01.2013 року сторонами було внесено доповнення. Згідно яких [PERSON] звільняється від передачі позивачу будь-яких грошей, якщо буде встановлено наявність хоча б однієї з вступних обставин: - вартість будівельних, ремонтних робіт та використаних при їх проведенні матеріалів, здійснених за рахунок [PERSON] по нежилим приміщенням розташованим за адресою: [ADDRESS], за період перебування цих приміщень у власності позивача (з 28.10.2010 року по 21.01.2013 року), суттєво перевищує суму, за яку позивачем були придбані приміщення; сума на яку збільшилася дійсна вартість приміщень в результаті проведення вищевказаних ремонтних та будівельних робіт є значною і якщо в результаті здійснення цих робіт приміщення істотно збільшились у вартості; станом на 21 січня 2013 року дійсна вартість приміщень є значно меншою ніж 2 000 000 гривень. Крім того, [PERSON] здійснила суттєві та значні поліпшення приміщень, вклала у них значні кошти та душевні сили, всі ремонти та поліпшення які були здійснені по даним приміщенням за час їх перебування у власності позивача були здійснені виключно за рахунок [PERSON] За попередніми суб'єктивними підрахунками [PERSON] вартість її вкладень у приміщення буде складати не менше ніж 2 000 000 гривень. В результаті вкладень [PERSON], приміщення суттєво збільшилися у своїй вартості. На момент їх придбання ТОВ «Ізіс», вони були у аварійному стані, хоч приміщення були придбані за суму 800 000 гривень, проте, реально вони навіть цієї суми не коштували. За суб'єктивною оцінкою не більше ніж 600 000 гривень. Враховуючи вищевикладене [PERSON] вважає, що реально існують повністю всі обставини, які відповідно вищевказаних доповнень від 25.01.2013 року до договору дарування від 21.01.2013 року звільняють відповідача від виконання обов'язку передати позивачу гроші за договором дарування від 21.01.2013 року. Судом було задоволено клопотання представника позивача про призначення по справі судово - товарознавчу та судову будівельно-технічну експертизи на вирішення яких було поставлено наступні питання: якою станом на 28 жовтня 2010 року була дійсна вартість нежилих приміщень з №1 по №15 (групи приміщень №17), №1 по №16 (групи приміщень №15), загальною площею 306,60 кв.м., які розташовані за адресою: [ADDRESS]; яка дійсна вартість будівельних, ремонтних робіт та використаних при їх проведенні матеріалів, проведених та використаних за період з 28 жовтня 2010 року по 21 січня 2013 року; на яку суму збільшилась дійсна вартість вищевказаних приміщень в результаті проведення ремонтних та будівельних робіт за період з 28 жовтня 2010 року по 21 січня 2013 року; яка дійсна вартість вищевказаних приміщень станом на 21 січня 2013 року. Відповідно до висновку експертів за результатом проведення судової будівельно - технічної експертизи № 6933/13-42/8487/14-42 від 27.08.2014 р.: ринкова (дійсна) вартість станом на 28 жовтня 2010 року нежитлових приміщень № № 1-15 (групи приміщень №17) у №№ 1-16 (групи, приміщень №15), загальною площею,:306,6 м2, що розташовані за адресою: [ADDRESS], складає (з округленням до цілих) без урахування ПДВ: 1 709 559 грн. (один мільйон сімсот дев'ять тисяч п'ятсот п'ятдесят дев'ять гривень); визначити за результатами проведеного дослідження загальну вартість комплексу ремонтно-будівельних робіт, який був виконаний у нежитлових приміщеннях №№ 1-15 (групи приміщень №17), №№ 1-16 (групи приміщень №15), загальною площею 306,6 м2, що розташовані за адресою: [ADDRESS], та використаних при його проведенні матеріалів, враховуючи що у матеріалах цивільної справи № 75 8/4473/13-ц відсутня проектна, договірна, звітна та виконавча документація, а клопотання експерта від 19.08.2013, у частині надання даних документів, не задоволено,- не вбачається за можливе; загальна вартість даного комплексу робіт та використаних при його проведенні матеріалів, з урахуванням відомостей комерційної пропозиції ВК ТОВ «Луком-Центр» від 01.10.2010 №16/10 та локальних кошторисів з розрахунком договірної ціни на ремонтно-будівельні роботи, станом на момент проведення експертизи, може складати 1 995 387,50 грн. (з урахуванням ПДВ); визначити на яку суму збільшилась дійсна вартість нежитлових приміщень №№ 1-15 (групи приміщень №17), №№ 1-16 (групи приміщень №15), загальною площею 306,6 м2, що розташовані за адресою: [ADDRESS], в результаті проведення ремонтних та будівельних робіт за період з 28 жовтня 2010 року по 21 січня 2013 року, враховуючи неможливість визначення вартості даних робіт та використаних при їх проведенні матеріалів, не вбачається за можливе; дійсна (ринкова) вартість вищевказаних приміщень станом на 21 січня 2013 року складає (з округленням до цілих) без урахування ПДВ: 2 955 960 грн. (два мільйони дев'ятсот п'ятдесят п'ять тисяч дев'ятсот шістдесят гривень) (а.с. 71-92 ). Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України) передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки визначені в ст. 611 ЦК України, зокрема розірвання договору. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір є обов'язковим для виконання сторонами у відповідності до вимог ст. 629 ЦК України. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. На основі з'ясованих обставин справи, за яких суд прийшов до висновку про відсутність підстав передбачених доповненнями до договору дарування від 25.01.2013 року, з урахуванням наданих сторонами доказів, досліджених в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовна вимоги про стягнення з відповідача коштів знайшла своє підтвердження, а тому підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved