Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-18 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. Позивачка [PERSON] 23.04.2021 року звернулася у Стрийський міськрайонний суд Львівської області з позовною заявою, в якій просить ухвалити рішення про стягнення на її користь з відповідача [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення аліментів на їх малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , котрі стягуються у частці від заробітку у розмірі ј частини з усій його видів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи 16.01.2020 року, і до досягнення дитиною повноліття, - за період з 16.01.2020 року по [INFO] (по 31.03.2021 року включно), у розмірі 30\~640 грн. 71 коп.. Судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті адвокатові коштів за оформлення зазначеної позовної заяви, у розмірі 1\~500 грн., позивачка просить покласти на відповідача. Позов обґрунтовано тим, що 21.04.2015 року зареєстровано шлюб між сторонами, котрий рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області, ухваленим 18.08.2020 року у цивільній справі № 456/1078/20, провадження № 2/456/793/2020, було розірвано. За час перебування у зазначеному шлюбі у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання між сторонами шлюбу залишилася проживати та проживає з позивачкою й перебуває на її утриманні. 07.02.2020 року Стрийським міськрайонним судом Львівської області було видано судовий наказ у справі № 456/242/20, провадження № 2-н/456/79/2020, про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на їх малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , у частці від заробітку у розмірі ј частини з усій його видів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи 16.01.2020 року, і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка стверджує, що відповідач неналежно виконує свій обов`язок та не сплачує присуджених за рішенням суду аліментів, у зв`язку з чим за період з 16.01.2020 року по 01.04.2021 року (по 31.03.2021 року включно) утворилася заборгованість по сплаті аліментів на дитину у загальному розмірі 30\~640 грн. 71 коп., що дає право позивачці на стягнення з відповідача також неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Оскільки такий розмір неустойки (пені) становить 77\~474 грн. 47 коп., що є значно вищим за 100 відсотків заборгованості по сплаті аліментів за наведений період, то позивачка вважає, що з відповідача підлягає до стягнення сума неустойки (пені) у розмірі 100 відсотків заборгованості по сплаті аліментів, тобто 30\~640 грн. 71 коп.. Відтак, позивачка просить на підставі ст. ст. 150, 180-181, 196 СК України, позов задовольнити. Відповідач у запропоновані судом строк та порядку відзиву на позовну заяву [PERSON] до нього про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на дитину не подав. Заяви та клопотання учасників справи. Від відповідача 29.06.2021 року за вх. № 12277 через канцелярію суду із встановленням його особи надійшло клопотання про відкладення судового розгляду справи у зв`язку із наміром скористатись правовою допомогою. Від позивачки\~19.07.2021\~року за\~вх.\~№ 13644\~через канцелярію\~суду (особа\~позивачки встановлена\~під час\~судового засідання,\~котре було\~призначене на\~29.06.2021\~року о\~11.00\~год.)\~надійшла заява\~про розгляд\~справи за\~її відсутності, на підставі наявних у суду матеріалів. Одночасно у такій заяві зазначено про те, що позивачка проти заочного розгляду цієї справи у порядку ст. ст. 280-282 ЦПК України не заперечує. Інших заяв чи клопотань від учасників цієї справи до суду не надходило. Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали. Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Микитина В.Я. від 17.05.2021 року, після отримання інформації про зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування) відповідача, який у цьому позові не має статусу підприємця, вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання щодо розгляду справи по суті призначено на 29.06.2021 року о 11.00 год.. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області (головуючий суддя Микитин В.Я.) від 29.06.2021 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, задоволено клопотання відповідача про відкладення судового розгляду справи, а судовий розгляд справи відкладено на підставі пункту 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України. Судове засідання щодо розгляду справи по суті призначено на 19.07.2021 року о 10.00 год.. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області (головуючий суддя Микитин В.Я.) від 19.07.2021 року постановлено проводити заочний розгляд даної справи та ухвалення у ній заочного рішення на підставі наявних матеріалів (доказів). Учасники справи належно та завчасно повідомлялись судом про місце, дату та час судових засідань по їх справі, котре призначалось на 19.07.2021 року о 10.00 год., про що у справі наявні відповідні письмові підтвердження. Судом також було задоволено заяву позивачки про розгляд даної справи за її відсутності та, виходячи з положень ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, а також враховуючи неявку у судове засідання усіх учасників справи, суд вважав за доцільне та можливе здійснювати заочний судовий розгляд даної справи за відсутності її учасників на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового засідання у цій справі технічними засобами. Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись. Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке. Відповідно до\~ст.\~6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. У своєму рішенні у справі «Плахтєєва та Плахтєєв проти України» (заява № 20347/03; рішення від 12 березня 2009 року) Європейський Суд з прав людини вкотре наголосив на гарантованому кожній особі праві на звернення до суду з позовом щодо її прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У свою чергую, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України. Дотримуючись положень\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм національного процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав [PERSON] та їх з [PERSON] малолітньої дочки, за пред`явленими позовними вимогами сімейного характеру, встановив наступне. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин із зазначенням відповідних доказів. Так,\~судом встановлено,\~що21.04.2015 року між сторонами у справі Дідушицькою сільською радою Стрийского району Львівської області було зареєстровано шлюб, котрий рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області, ухваленим 18.08.2020 року у цивільній справі № 456/1078/20, провадження № 2/456/793/2020, за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу (копія міститься у справі, а. с. 5), було розірвано. Вказане рішення суду 15.10.2020 року набрало законної сили. За час перебування у зазначеному шлюбі у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] , яка на даний час є малолітньою. Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Стірлківською сільською радою Стрийського району Львівської області 13.11.2015 року (копія міститься у справі, а. с. 6), стверджується, що батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , є сторони по справі. На підставі судового наказу, виданого Стрийським міськрайонним судом Львівської області 07.02.2020 року у цивільній справі № 456/242/20, провадження № 2-н/456/79/2020, за заявою [PERSON] про видачу судового наказу (копія мітиться у справі, а. с. 7), котрий 07.02.2020 року набрав законної сили, з відповідача на користь позивачки присуджено стягувати аліменти на їх малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , у частці від заробітку у розмірі ј частини з усій його видів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи 16.01.2020 року, і до досягнення дитиною повноліття. Як вбачається із розрахунку заборгованості по аліментах, складеного старшим державним виконавцем Стрийського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Федоришин Н.С. 12.04.2021 року у виконавчому провадженні АСВП № 59490038 з примусового виконання вищевказаного судового наказу (копія мітиться у справі, а. с. 9), станом на 01.04.2021 року, зокрема за період з 16.01.2020 року по 31.03.2021 року включно, у відповідача наявна заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 30\~640 грн. 71 коп.. Судом також встановлено, що малолітня дочка сторін [PERSON] , [INFO] , після розірвання шлюбу між сторонами по справі й по дату пред`явлення до суду даного позову, проживає з позивачкою за її зареєстрованим місцем проживання, що стверджується довідкою Стрийської міської ради Стрийського району Львівської області від 12.04.2021 року за вих. № 27 (копія мітиться у справі, а. с. 10), а також надалі перебуває на її утриманні. Згідно проведеного позивачкою розрахунку неустойки (пені) за прострочення сплати відповідачем аліментів на малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , розмір такого за період з 16.01.2020 року по 31.03.2021 року включно становить 77\~474 грн. 47 коп.. Такий розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на дитину відповідачем не оспорюється, відповідний розрахунок на його спростування не наведений. Норми та джерела права, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення. Встановлені судом сімейні правовідносини щодо способу виконання батьками обов`язку утримувати дітей, зокрема, щодо збільшення/зменшення аліментів, зміни способу стягнення аліментів, визначених за рішенням суду, регулюються\~Конституцією України,\~Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та\~Конвенцією про права дитини 1989 року, котрі є частинами національного законодавства України. Згідно із\~ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Статтею 5 Протоколу № 7\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини 1989 року встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~передбачає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 150 СК України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст.\~179\~СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. За змістом\~ст. ст. 180, 181 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання\~батьками обов`язку\~утримувати дитину\~визначаються за\~домовленістю між\~ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. В силу\~ч.\~ч.\~1-3\~ст.\~196\~СК України\~у разі\~виникнення заборгованості\~з вини\~особи,\~яка зобов`язана\~сплачувати аліменти\~за рішенням\~суду або\~за домовленістю\~між батьками,\~одержувач аліментів\~має право\~на стягнення\~неустойки (пені)\~у розмірі\~одного відсотка\~суми несплачених\~аліментів за\~кожен день\~прострочення від\~дня прострочення\~сплати аліментів\~до дня\~їх повного\~погашення або\~до дня\~ухвалення судом\~рішення про\~стягнення пені,\~але не\~більше 100\~відсотків заборгованості. У\~разі застосування\~до особи,\~яка зобов`язана\~сплачувати аліменти\~за рішенням\~суду,\~заходів,\~передбачених у\~ч.\~14\~ст.\~71\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження»,\~максимальний розмір\~пені повинен\~дорівнювати різниці\~між сумою\~заборгованості та\~розміром застосованих\~заходів примусового\~виконання,\~передбачених у\~ч.\~14\~ст.\~71\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження». Розмір\~неустойки може\~бути зменшений\~судом з\~урахуванням матеріального\~та сімейного\~стану платника\~аліментів. Неустойка не сплачується, якщо платник аліментів є неповнолітнім. В силу\~ч.\~14\~ст.\~71\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження»,\~за наявності\~заборгованості зі\~сплати аліментів,\~сукупний розмір\~якої перевищує\~суму відповідних\~платежів за\~один рік,\~виконавець виносить\~постанову про\~накладення на\~боржника штрафу\~у розмірі\~20\~відсотків суми\~заборгованості зі\~сплати аліментів. За\~наявності заборгованості\~зі сплати\~аліментів,\~сукупний розмір\~якої перевищує\~суму відповідних\~платежів за\~два роки,\~виконавець виносить\~постанову про\~накладення на\~боржника штрафу\~у розмірі\~30\~відсотків суми\~заборгованості зі\~сплати аліментів. За\~наявності заборгованості\~зі сплати\~аліментів,\~сукупний розмір\~якої перевищує\~суму відповідних\~платежів за\~три роки,\~виконавець виносить\~постанову про\~накладення на\~боржника штрафу\~у розмірі\~50\~відсотків суми\~заборгованості зі\~сплати аліментів. У\~подальшому постанова\~про накладення\~штрафу у\~розмірі,\~визначеному абзацом\~першим цієї\~частини,\~виноситься виконавцем\~у разі\~збільшення розміру\~заборгованості боржника\~на суму,\~сукупний розмір\~якої перевищує\~суму відповідних\~платежів за\~один рік. Суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц, цивільне провадження № 14-37цс18 зроблено висновок про те, що правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів, ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1\~- нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1\~- кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2\~- нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України\~пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Висновок суду за результатами розгляду справи. Оскільки судом встановлено, що відповідач, який будучи повнолітнім, зі своєї вини станом на 01.04.2021 року допустив заборгованість по сплаті аліментів на малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , котрі стягуються з нього у частці від заробітку у розмірі ј частини з усій його видів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи 16.01.2020 року, і до досягнення дитиною повноліття, у загальному розмірі 30\~640 грн. 71 коп. і така заборгованість утворилася за період з 16.01.2020 року по 31.03.2021 року включно, доказів її погашення суду не надав, то суд переконаний, що позивачка як одержувачка згаданих\~аліментів має\~передбачене ч.\~1\~ст.\~196\~СК України\~право на\~стягнення з\~відповідача неустойки\~(пені)\~у розмірі\~одного відсотка\~суми несплачених\~аліментів за\~кожен день\~прострочення від\~дня прострочення\~сплати аліментів\~до дня\~їх повного\~погашення або\~до дня\~ухвалення судом\~рішення про\~стягнення пені,\~але не\~більше 100\~відсотків заборгованості. Доказів про застосування до відповідача як особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених у ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», матеріали цієї справи не містять, відповідачем суду не були надані, як і ним не було подане суду клопотання про зменшення розміру неустойки з урахуванням його матеріального та сімейного стану як платника аліментів. Щодо розміру неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на дитину, то такий розрахований позивачкою за формулою, наведеною Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц, цивільне провадження № 14-37цс18, під час формулювання відповідного правового висновку в аналогічній справі, у зв`язку з чим у суду немає сумнівів в його правильності. Крім того, як уже йшлося вище, відповідачем такий розмір неустойки (пені) не оспорюється, свого розрахунку суду не було надано. Відтак, враховуючи обставини, які мають значення при визначенні й присудженні до стягнення розміру неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на дитину, а також беручи до уваги той факт, що цей розмір у даному конкретному випадку становить більше 100 відсотків заборгованості по сплаті аліментів, то суд вважає за необхідне та можливе стягнути з відповідача на користь позивачки неустойку (пеню) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів (16.01.2020 року) до дня, про котрий зазначає позивачка у пред`явленому позові і котрий не перевищує дня повного погашення або дня ухвалення судом рішення про стягнення пені (01.04.2021 року), але не більше 100 відсотків заборгованості, зокрема у розмірі, котрий не перевищує суми 100 відсотків цієї заборгованості 30\~640 грн. 71 коп.. Такий розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на дитину суд вважає у повній мірі обґрунтованим та таким, що може бути стягнений з відповідача, незалежно від його матеріального та сімейного становища, з огляду на що позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат у справі. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із вимогою майнового характеру (про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на дитину) на підставі пункту 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то, на підставі ч. ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України, такий судовий збір, у розмірі 908 грн., слід стягнути з відповідача у дохід держави. Крім того, з відповідача на користь позивачки на підставі пункту 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягають до стягнення документально підтверджені витрати за отримання нею професійної правничої допомоги у вигляді оформлення адвокатом Олексшиним І.Б. (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю від 15.09.2010 року за № 1738, належно засвідчена копія мітиться у справі, а. с. 11) позовної заяви для пред`явлення її до суду, у розмірі 1\~500 грн. (квитанція № 0.0.2100277373.1 від 22.04.2021 року, оригінал мітиться у справі, а. с. 1), оскільки рішення у цій справі ухвалено на її користь. Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, матеріали цієї справи не містять.

Outcome: approved