Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «УніКредит Лізинг» звернулося до суду з позовом до відповідачів в якому просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку неустойку за прострочення повернення предмету лізингу в розмірі 486\~482 грн. 67 коп., а також судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, до його початку надав суду заяву з проханням розглянути справу в його відсутність, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надійшла заява про відкладення розгляду справи, яка судом залишена без задоволення. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.09.2012 року між ТОВ «УніКредит Лізинг» (Лізингодавець) та [PERSON] (Лізингоодержувач) укладено Договір фінансового лізингу № 4098L12/00- LD, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований у реєстрі №3580. Згідно п. 1.1 Договору Лізингодавець відповідно до наданої Лізингоодержувачем специфікації купує автомобіль (надалі - Предмет Лізингу), для наступної його платної передачі Лізингоодержувачу у фінансовий лізинг на умовах, передбачених даним Договором, на строк визначений у Графіку, який є Додатком № 4098L12/00 до цього Договору, але у будь-якому випадку не менше одного року. На виконання умов Договору Лізингодавець передав Предмет Лізингу у користування Лізингоодержувачу, що підтверджується Актом приймання-передачі від 04.10.2012 р., який є доказом належного виконання Лізингодавцем взятих на себе зобовязань. У свою чергу, Лізингоодержувач зобовязаний був сплачувати за користування Предметом Лізингу Лізингові Платежі згідно Графіку лізингових платежів, який викладений в Додатку № 4098L12/00 до Договору. Однак Лізингоодержувач не виконував зобов'язань з оплати Лізингових Платежів належним чином, що призвело до виникнення заборгованості Лізингоодержувача на користь Лізингодавця за Договором в розмірі 102 009,28 грн. Виконання зобовязань [PERSON] за Договором фінансового лізингу забезпечено порукою. 06.09.2012 р. між ТОВ «УніКредит Лізинг» (Лізингодавець), [PERSON] та [PERSON] (Поручитель) було укладено Договір поруки №4098L12/00/SUR. Відповідно до п. 1.1 Договору поруки Поручитель, як солідарний боржник, зобовязується безвідклично та безумовно сплатити Лізингодавцю за його першою вимогою, всі необхідні платежі за Договором загальною сумою до 156 654 29 доларів США, що на день укладання цього Договору становить 1 252 137,74 гривень, та сплатити всі інші платежі, що належать до сплати Лізингоодержувачем відповідно до умов Договору фінансового лізингу, в тій же самій сумі, валюті та в той же самий час (також у випадку дострокових платежів), як це визначено в Договорі фінансового лізингу. Згідно п. 1.2 Договору поруки Поручитель зобовязується сплатити платежі, зазначені в п. 1.1 Договору, якщо йому надіслана Лізингодавцем письмова вимога - протягом 5 (пяти) робочих днів з дати такої вимоги. Так, 18.09.2014р у звязку із наявністю боргу по Договору фінансового лізингу Лізингодавцем було надіслано на адресу Поручителя вимоги за Договором поруки, якою Лізингодавець повідомив Поручителя про те, що станом на 18.09.2014р. заборгованість [PERSON] по сплаті лізингових платежів згідно Договору фінансового лізингу становить 102 009,28 грн., та підлягає сплаті Поручителем на користь Лізингодавця; Зазначеною вимогою Лізингодавець просив Поручителя протягом п'яти днів з дати відповідної вимоги сплатити вказану в них суму заборгованості Лізингоодержувача. Саном на сьогодні Поручитель не виконав свої зобов'язання за Договорами поруки та не сплатив заборгованість [PERSON] за Договором фінансового лізингу у вказані в вимогах строки, тому Відповідач порушив зобовязання за Договорами поруки, а відтак несе відповідальність за таке порушення. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11. ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України укладення між сторонами договору є однією з підстав виникнення зобов'язання. Положення ч. 1 ст. 509 ЦК України та ч. 1 ст. 173 ГК України визначають, що в силу зобов'язання одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Стаття 526 ЦК України визначила, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог відповідного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частина 2 статті 553 Цивільного кодексу України встановила, що поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Згідно ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Стаття 543 Цивільного кодексу України визначила, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор мас право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. З метою стягнення суми основного боргу та штрафних санкцій ТОВ «УніКредит Лізинг» звернулось до Деснянського районного суду м. Чернігова із позовною заявою про стягнення боргу з відповідачів в розмірі 11319 грн. 67 коп. Відповідно до рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 26.11.2014р. по справі № 750/9939/14, позов ТОВ «УніКредит Лізинг» було задоволено в повному обсязі та стягнуто солідарно з відповідачів суму вказаного боргу. У свою чергу, відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингодавець має право відмовитися від договору лізингу та вимагати повернення предмета лізингу від лізингоодержувача у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж частково або у повному обсязі та прострочення сплати становить більше 30 днів. Беручи до уваги обґрунтовані в цій заяві порушення боржником-лізингоодержувачем своїх грошових, зобовязань по сплаті лізингових платежів за Договором та

Outcome: approved