Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-17 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія«Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК«ЄАПБ») звернулось до суду з цим позовом та просить стягнути з [PERSON] на свою користь 33430,33 грн. Позов мотивує тим, що 14 червня 2017 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (далі - АТ «Райффайзен Банк Аваль») та [PERSON] укладено кредитний договір № 014/1036/82/0223834. Пізніше між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та Публічним акціонерним товариством «Комерційний Індустріальний Банк» (далі - АТ «КІБ») було укладено договір про відступлення права вимоги за кредитним договором від 14 червня 2017 року № 014/1036/82/0223834, а АТ «КІБ» у свою чергу відступлено право вимоги за цим договором на користь позивача. [PERSON] зобов`язання за кредитним договором не виконує. Відповідачка відзив на позов не надіслала. Повідомлялась про розгляд справи згідно з положеннями ст. 128 ЦПК України. Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви (чч. 1, 2 ст. 83 ЦПК України). Судом установлено, що 14 червня 2017 року між [PERSON] (Позичальник) та АТ «Райффайзен Банк Аваль» (Кредитор) було укладено кредитний договір № 014/1036/82/0223834 (а. с. 4-11). За цим договором, Кредитор зобов`язується надати Позичальникові Кредит, а Позичальник зобов`язується використати Кредит за цільовим призначенням, повернути Кредитору основну суму Кредиту, сплатити проценти за користування Кредитом, а також виконати інші обов`язки, визначені Договором. Сума кредиту: 26619,34 грн. Цільове використання Кредиту: на споживчі цілі в розмірі 24000 грн, на сплату страхового платежу на користь Страховика в розмірі 2619,34 грн. Дата надання Кредиту: одноразово 14 червня 2017 року. Дата сплати ануїтетних платежів: 14 числа кожного календарного місяця згідно з Графіком погашення Кредиту та сплати інших платежів, далі - Графік (Додаток № 1 до Договору). Дата повного погашення Кредиту: 14 червня 2019 року. Строк кредиту: 24 місяці з Дати надання Кредиту. Процентна ставка: фіксована, становить 49,9 процентів річних. Проценти за користування Кредитом сплачуються Позичальником у складі щомісячного ануїтетного платежу, вказаного у Графіку, і розраховуються, виходячи з Процентної ставки, передбаченої підпунктом 1.1.8 пункту 1.1. Договору. Кредитор у встановленому законодавством України порядку має право без згоди Позичальника відступити своїм вимоги за Договором будь-якій особі або обтяжити ці права будь-яким чином. За прострочення виконання будь-яких зобов`язань за Договором Кредитор має право вимагати, а Позичальник зобов`язаний на вимогу Кредитора сплатити пеню в розмірі 1 процента від суми простроченого платежу за кожен календарний день прострочення. Згідно з договором про відступлення права вимоги № 114/48-F від 28 листопада 2017 року та витягом з реєстру боржників, Первісний кредитор АТ «Райффайзен Банк Аваль» передав (відступив) на користь Нового кредитора АТ «КІБ» за плату належні йому Права Вимоги, а Новий Кредитор прийняв належні Первісному кредитору Права Вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрах Боржників, зокрема щодо [PERSON] за кредитним договором № 014/1036/82/0223834 від 14 червня 2017 року. За змістом договору про відступлення права вимоги № 20171128 від 28 листопада 2017 року та витягом з реєстру боржників, Первісний кредитор АТ «КІБ» передав (відступив) на користь Нового кредитора ТОВ «ФК`ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а Новий Кредитор прийняв належні Первісному кредитору Права Вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрах Боржників, зокрема щодо [PERSON] за кредитним договором № 014/1036/82/0223834 від 14 червня 2017 року. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 513, ст. 514 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами 1, 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України. У чч. 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Оскільки відповідачкою не виконано зобов`язання за кредитним договором, відповідно з неї підлягає стягненню на користь Нового кредитора ТОВ «ФК`ЄАПБ» заборгованість за кредитним договором у розмірі 33430,33 грн (23024,98 (тіло кредиту) + 4816,14 грн (проценти) + 5589,21 грн (пеня). За змістом ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. ТОВ «ФК`ЄАПБ» у цій справі понесло судові витрати у розмірі 2102 грн зі сплати судового збору, що підлягають стягненню з [PERSON] на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved