Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 24564 гривні 88 копійок, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 04 лютого 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачкою укладений кредитний договір, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит в сумі 30000 гривень строком на 36 місяців і за користування яким повинна сплачувати проценти у розмірі 0,01 % на рік. 22 грудня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, згідно якого ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло на себе всі права ПАТ «ОТП Банк», щодо права вимоги до боржника за зазначеним кредитним договором. Як зазначив позивач, відповідачка не виконує своїх зобов'язань за кредитним договором, внаслідок чого станом на 29 листопада 2016 року сума її боргу склала 24564 гривні 88 копійок, а тому ТОВ «ОТП Факторинг Україна» просить суд стягнути із [PERSON] вищевказану суму заборгованості та 1378 гривень 00 копійок судового збору. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, надавши відповідну заяву, в якій просила розгляд справи провести без її участі та задовольнити позовні вимоги. Також, в заяві представник позивача зазначила, що проти постановлення по справі заочного рішення вона не заперечує (а.с.30). Відповідачка [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи (а.с. 31), в судове засідання не з'явилася та не повідомила суд про причини своєї неявки, заяв про розгляд справи без її участі від відповідачки до суду не надходило. Враховуючи вищевказані обставини, суд ухвалив постановити по справі рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову, з наступних підстав. Так, з досліджених в судовому засіданні матеріалів справи: позовної заяви (а.с.2); розрахунку заборгованості за договором від 04 лютого 2014 року, станом на 29 листопада 2016 року (а.с.16); копії договору про надання споживчого кредиту № 2007944368 від 04 лютого 2014 року (а.с.3-5); копії анкети-заяви на отримання кредиту [PERSON] (а.с.9); копій відповідних аркушів паспорта громадянки України [PERSON] та довідки про присвоєння їй ідентифікаційного номера (а.с.7-8); копії опитувального листа фізичної особи (а.с.10); копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (а.с.18-19); копії свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи ТОВ «ОТП Факторинг Україна» серії А01 №215694 (а.с.17); копії договору факторингу №22/12/14/1-1 від 22 грудня 2014 року (а.с.12-15); інформації Коломацького РС ГУДМС України в Харківській області від 18 січня 2017 року (а.с.24); оригіналу платіжного доручення за № 6273 від 13 грудня 2016 року (а.с.01), вбачається, що спірні правовідносини повинні регулюватись наступними нормами права: - ст.1054 ЦК України, у відповідності до вимог якої за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; - ст. 1055 ЦК України, згідно якої кредитний договір повинен укладатися у письмовій формі; - ст. 1049 ЦК України, за приписами якої позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором; - ч. 2 ст. 530 ЦК України, відповідно до правил якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, і боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства; - ч. 1 ст. 16 ЦК України, згідно якої кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу; - ст. 60 ЦПК України, згідно імперативних приписів якої кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦК України. З досліджених в судовому засіданні наявних у справі доказів також вбачається що 04 лютого 2014 року між ПАТ «ОТП Банк», фактором якого є позивач, та [PERSON] укладений кредитний договір, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 30000 гривень строком на 36 місяців і за користування яким повинна сплачувати проценти у розмірі 0,01 % на рік. Відповідно до розрахунку суми заборгованості за кредитним договором від 04 лютого 2014 року станом на 29 листопада 2016 року заборгованість [PERSON] склала 24564 гривні 88 копійок, з них: 24119 гривень 41 копійка - заборгованість по тілу кредиту; 445 гривень 47 копійок - заборгованість зі сплати комісії. З огляду на вище перелічені обставини, заборгованість [PERSON] в сумі 24564 гривні 88 копійок підлягає стягненню з неї на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в повному обсязі. Також суд зазначає, що за правилами ч.1 ст. 88 ЦПК України, судові витрати по справі в сумі 1378 гривень 00 копійок, понесені позивачем при подачі позову та документально підтверджені ним відповідним платіжним дорученням, слід стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна». На підставі викладеного,

Outcome: approved