Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Центр Еміграції» звернулося до суду з цивільним позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення коштів у розмірі 102340,80 грн. за договором про надання інформаційно-консультативних послуг № DV-2013/21-10-2012(1) від 12 жовтня 2012 року. Позов обґрунтовано тим, що між сторонами 12 жовтня 2012 року укладений договір про надання інформаційно-консультативних послуг № DV-2013/21-10-2012(1), відповідно до якого позивач надав, а відповідачі отримали інформаційно-консультативні послуги щодо імміграційних правовідносин з США, що підтверджується актом приймання-передачі наданих послуг від 15.03.2013 року. Вказаним договором також передбачена оплата відповідачами цих послуг у розмірі 65600,00 грн. Остаточний термін розрахунку - 15 грудня 2013 року. Цю умову договору відповідачі не виконали та оплату за отримані послуги не провели. Внаслідок цього, крім вартості послуг у розмірі 65600,00 грн., відповідно до п. 6.10. зазначеного договору відповідачі зобов'язані сплатити штраф у розмірі 30% від вартості послуг - 19680,00 грн., відповідно до п. 6.8 пеню в розмірі 0,1% від вартості послуг та збитки, спричинені різницею курсів гривні до долара США між станом на дату укладення договору 12 жовтня 2012 року та станом на дату підписання позову - 28 лютого 2014 року у розмірі 14240,00 грн. Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідачі у судове засідання повторно не з'явилися, хоч про час і місце судового розгляду неодноразово повідомлялися у встановленому порядку. Виходячи зі змісту ч.1 ст. 224 ЦПК України, та того, що відповідачі про причини неявки суд не повідомили, а позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, надіславши відповідачам копію заочного рішення для забезпечення можливості подання заяви про його перегляд. Дослідивши письмові докази, які надані ним суду на обґрунтування позовних вимог, з'ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про те, що між сторонами виникли зобов'язальні правовідносини, а також про часткову обґрунтованість позовних вимог у зв'язку з наступним. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно вимог статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень, крім випадків наявності підстав для звільнення від доказування, передбачених статтею 61 ЦПК України. Судом встановлено, що між сторонами товариством з обмеженою відповідальністю «Центр Еміграції» та [PERSON], [PERSON] 12 жовтня 2012 року укладено договір № DV-2013/21-10-2012(1), за умовами якого позивач зобов'язався надати [PERSON] та [PERSON] інформаційно-консультативні послуги, а відповідачі зобов'язалися сплатити за їх отримання 65600,00 грн. (а.с. 9-10). 15 березня 2013 року між сторонами підписано акт прийому-передачі наданих послуг до договору № DV-2013/21-10-2012(1) про надання інформаційно-консультативних послуг від 12 жовтня 2012 року, що свідчить про виконання позивачем своїх зобов'язань за договором (а.с. 11). Обставина не виконання відповідачами пункту 3.2 вказаного договору, який передбачає оплату [PERSON] та [PERSON] отриманих ними від товариства з обмеженою відповідальністю «Центр Еміграції» інформаційно-консультативних послуг, нічим не спростована. В силу ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок договору, в даному випадку - про надання інформаційно-консультативних послуг № DV-2013/21-10-2012(1) від 12 жовтня 2012 року. За таких обставин,

Outcome: partial