Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.11.2014 року. Дітей від даного шлюбу не мають. [PERSON] звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] Посилається на те, що в шлюбі з відповідачкою вони прожили подружнім життям всього кілька місяців, так як вони не можуть знайти спільної мови і в них різні погляди на сімейні відносини. Відповідачка не цінує і не поважає його як чоловіка, шлюб носить формальний характер та розпався назавжди. Відновлення шлюбних відносин неможливе, оскільки на даний час він повернувся до своєї першої дружини від шлюбу з якою в них двоє дітей та з якою він має намір проживати постійно. Відповідачка відмовляється розірвати шлюб в органах ДРАЦСу. Відповідачка позов не визнала. Пояснила, що до квітня у них були нормальні відносини. Однак коли у неї почалися проблеми із здоровям викликані вагітністю, вона почала менше уваги приділяти чоловікові, що викликало його невдоволення. У процесі сварки, яка виникла через те, що позивач прийшов додому о 4-й годині, [PERSON] заявив їй, що повертається до своєї колишньої дружини. Після цього у неї стався викидень. З того часу він проживає у будинку де живе його перша дружина із дітьми. Вона розуміє, що відновити їхні сімейні відносини неможливо, так як позивач категорично відмовляється повертатися до неї, однак не хоче давати згоду на розірвання шлюбу через те, що він не хоче з нею спілкуватися та заявив, що не буде їй ні в чому допомагати. Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступного. Згідно статті 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя. Релігійний обряд шлюбу не є підставою для виникнення у жінки та чоловіка прав та обов'язків подружжя, крім випадків, коли релігійний обряд шлюбу відбувся до створення або відновлення органів державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 та ст. 25 цього ж Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За правилами ч. 3 статті 105 СК шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 сімейного кодексу передбачено, що під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що позивач втратив почуття любові та поваги до відповідачки. Категорично наполягає на розірванні шлюбу. Після припинення шлюбних відносин з відповідачкою він повернувся до першої дружини з якою мають двоє дітей. Спільних неповнолітніх дітей та майна, що могло б їх хоч якось звязувати сторони не мають. Наведене дозволяє суду зробити висновок про те, що сімя розпалася остаточно, а цей шлюб існує лише формально і подальше його збереження суперечить інтересам позивача. Судові витрати слід покласти на позивача. За таких обставин,

Outcome: approved