Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося в суд із позовом до відповідача про звільнення майна з-під арешту. Свій позов обґрунтовує тим, що 15.03.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є АТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № СL-A00/017/2007, згідно умов якого останньому був наданий кредит в розмірі 42007,00 доларів США з кінцевим терміном повернення 14.03.2013 року, зі сплатою 12,49 % річних. З метою забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором 19.03.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений договір застави № РСL-A00/036/2007, відповідно до умов якого остання передала в заставу автомобіль [NUMBER], 2007 року випуску, чорного кольору, кузов № [NUMBER]. Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю та договору відступлення права вимоги від 10.12.2010 року ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № СL-A00/017/2007 від 15.03.2007 року та договором застави № РСL-A00/036/2007 від 19.03.2007 року, укладеними між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем, внаслідок чого до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до відповідача за кредитним договором та договором застави. Вказує, що у звязку з регулярними порушеннями боржником умов кредитних договорів щодо вчасного повернення кредиту, між банком та [PERSON] було узгоджено реалізацію заставного майна і погашення заборгованості за кредитним договором. Однак, на вищезазначене майно, Першим відділом державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції накладено арешт за іншим виконавчим провадженням. Зазначає, що банк, як заставодержатель рухомого майна має першочергове право на реалізацію предмета застави в разі порушення основного зобовязання. У звязку з чим, просить звільнити з-під арешту автомобіль [NUMBER], 2007 року випуску, чорного кольору, кузов № [NUMBER] та скасувати постанови про розшук автомобіля. Представник позивача в судове засідання не зявився, проте подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча про час та місце слухання повідомлялася судом належним чином. Заяви про розгляду справи у її відсутності не подала. А тому, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи в судове засідання не зявилась, проте подала суду заяву, в яких просить справу слухати у її відсутності. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.03.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є АТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № СL-A00/017/2007, згідно умов якого останньому був наданий кредит в розмірі 42007,00 доларів США з кінцевим терміном повернення 14.03.2013 року, зі сплатою 12,49 % річних (а.с. 7-10). З метою забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором 19.03.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений договір застави № РСL-A00/036/2007, відповідно до умов якого остання передала в заставу автомобіль [NUMBER], 2007 року випуску, чорного кольору, кузов № [NUMBER] (а.с. 11). Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю та договору відступлення права вимоги від 10.12.2010 року ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № СL-A00/017/2007 від 15.03.2007 року та договором застави № РСL-A00/036/2007 від 19.03.2007 року, укладеними між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем, внаслідок чого до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до відповідача за кредитним договором та договором застави (а.с. 14-24). Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Статтею 18 Закону України «Про заставу» передбачено, якщо предметом застави є рухоме майно, заставодержатель зареєстрованої застави має переважне право на задоволення вимог із заставленого майна перед заставодержателями незареєстрованих застав та заставодержателями застав, які зареєстровані пізніше. Згідно ст.14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Проте, як зясовано в судовому засіданні і вбачається із витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, на майно, що перебуває в заставі, накладений арешт 24.02.2014 року постановою державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції [PERSON]. Обєкт обтяження: невизначене майно, все рухоме майно (а.с. 5). Таким чином, суд приходить до висновку, що у разі примусового виконання постанови про відкриття виконавчого провадження в процесі та реалізації спірного нерухомого майна, що належить відповідачу, ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» буде позбавлене можливості задовольнити свої вимоги за кредитним договором, забезпеченим договором застави і враховуючи, що обтяження рухомого майна було зареєстровано позивачем раніше виникнення прав третіх осіб щодо даного майна і порівняно з іншими обтяженнями має статус обтяження з вищим пріоритетом, то в даному випадку позивач має першочергове право задовольнити свої вимоги по зверненню стягненню за кредитними договорами за рахунок заставного майна, а тому вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved