Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба термінового кредитування» (далі ТОВ «Служба термінового кредитування») звернулось з позовом до [PERSON], [PERSON], вказавши, що між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № 131220-133427 від 20.12.2013 року, відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 1500 гривень строком до 02.01.2014 року зі сплатою відсотків в сумі 420 гривень. В забезпечення виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором, 20.12.2013 року було укладено договір поруки між ТОВ «Служба термінового кредитування» та [PERSON] в межах суми зобовязань 50 гривень. Оскільки [PERSON] належним чином зобов'язання за кредитним договором не виконав, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитом в сумі 50 гривень, а також стягнути з [PERSON] заборгованість в сумі 15523,60 гривень та судові витрати. Представник позивача в судове засіданні не зявився, направив до суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача на підставі наданих доказів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, направила до суду клопотання про визнання позову та розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся в установленому порядку судовою повісткою за зареєстрованим місцем проживання. При дослідженні матеріалів справи встановлено таке. 20.12.2013 року між ТОВ «Служба термінового кредитування» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 131220-133427. Відповідно до укладеного договору відповідач отримав кредит в сумі 1500 гривень строком до 02.01.2014 року включно, зобовязавшись повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 730 % річних. Всього до 02.01.2014 року [PERSON] зобовязався сплатити 1920 гривень. Порядок погашення кредиту, нарахування процентів, пені за кредитним договором визначений розділом 3, 6 договору, за яким відповідач [PERSON] зобовязаний повернути кредит у розмірі, вказаному у п. 1.2 договору, а також сплатити відсотки в сумі 420 гривень, нараховані за період з 20.12.2013 року до 02.01.2014 року в загальній сумі 1920 гривень разовим платежем. 20.12.2013 року між ТОВ «Служба термінового кредитування» та [PERSON] на забезпечення виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором був укладений договір поруки, за умовами якого [PERSON] забезпечується виконання [PERSON] зобовязань частково. Передбачена договором відповідальність [PERSON] перед ТОВ «Служба термінового кредитування» обмежується загальною сумою 50 гривень. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку [PERSON] належним чином зобов'язання з повернення грошових коштів не виконував, в результаті чого станом на 25.03.2015 року виникла заборгованість в загальній сумі 15330 гривень, з яких 1500 гривень заборгованість по кредиту, 420 гривень заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 13410 гривень заборгованість по комісії. Будь-якого обґрунтування підстав для стягнення з відповідачів більшої суми, а саме 15573,60 гривень (15523,60 +50) позивачем не зазначено. При вирішенні спору суд виходить з такого. Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статті 546, 549 ЦК України передбачають можливість забезпечення виконання зобов'язання неустойкою (штрафом, пенею). Можливість забезпечення виконання зобовязання укладенням договору поруки передбачено ст. 553 ЦК України. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено субсидіарну відповідальність поручителя. При цьому поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 543 ч. 1 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Статті 10, 60 ЦПК України покладають на сторони обовязок доведення тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки позивачем надано розрахунок заборгованості на загальну суму 15330 гривень, тож в межах цієї суми позовні вимоги підлягають задоволенню. При цьому з відповідача [PERSON] належить стягнути 50 гривень, а з [PERSON] залишок заборгованості у 15280 гривень. Підстав для стягнення заборгованості в сумі 15573,60 гривень позивачем не вказано, доказів на підтвердження обґрунтованості розміру заявленої суми заборгованості не надано. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачів підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеній частині вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial