Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами №014/1189/82/72830 від 25.07.2006 та 014/0471/82/0097697 від 24.01.2014, у зв`язку з невиконанням з її сторони умов кредитного договору. Позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та АТ «Комерційний індустріальний Банк» - надалі АТ«КІБ», було укладено Договір відступлення права вимоги №114/33, відповідно до умов якого до АТ «КІБ» перейшло право грошової вимоги до відповідача за вищевказаними договорами. 25.04.2017 між АТ «КІБ» і позивачем укладено договір відступлення права вимоги №20170425, відповідно до умов якого АТ «КІБ» передає (відступає) ТОВ ФК «ЄАПБ» право вимоги до Боржників, вказаних в реєстрі, в тому числі і за вищевказаними кредитними договорами. Відповідно до реєстру боржників до Договору відступлення права вимоги №20170425 від 25.04.2017, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача: по кредитному договору №014/0471/82/0097697 в сумі 26587,48 грн. з яких: 11150,13 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 4356,31 грн. сума заборгованості за відсотками, 11081,04 грн. сума заборгованості за пенею. по кредитному договору №014/1189/82/72830 в сумі 5536,98 грн. з яких: 5536,98 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 0 грн. сума заборгованості за відсотками, 0 грн. сума заборгованості за пенею. Відповідно до п. 2.3 Договору відступлення права вимоги, внаслідок передачі (відступлення) портфеля, заборгованості за цим Договором, ТОВ «ФК «ЄАПБ» замінює АТ «КІБ» у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості і відповідно вказані в Реєстрі Боржників, та набуває прав грошових вимог АТ «КІБ», включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань за Кредитними договорами. Ухвалою Близнюківського районного суду Харківської області від 16.10.2019 відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про можливість розгляду справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного судового рішення. Відповідач\~\~ [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку згідно зі\~ст.128 ЦПК України. Судову повістку, ухвалу про відкриття провадження, позов з додатками отримала завчасно 22.10.2019. Вона надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнає за виключенням вимого про стягнення відсотків. В цій частині просить застосувати позовну давність. Вказала що у зв`язку із укладенням шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч.2\~ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, докази надані в обґрунтування позову, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтями\~77,\~78 ЦПК України\~визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Судом встановлено, що між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено два кредитні договори, а саме кредит універсальний №014/1189/82/72830 від 25.07.2006 та договір про надання Банківських послуг у сфері страхування № 014/0471/82/0097697(а.с.5-19,22-33). В подальшому, між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та АТ «Комерційний індустріальний Банк» - надалі АТ«КІБ» було укладено Договір відступлення права вимоги №114/33, відповідно до умов якого до АТ «КІБ» перейшло право грошової вимоги до відповідача за вищевказаними договорами. Після цього, 25.04.2017 між АТ «КІБ» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір відступлення права вимоги №20170425, відповідно до умов якого АТ «КІБ» передає (відступає) ТОВ ФК «ЄАПБ» право вимоги до Боржників, вказаних в реєстрі, в тому числі і за вищевказаними кредитними договорами. За таких обставин ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] по кредитному договору №014/0471/82/0097697 в сумі 26587,48 грн. з яких 11150,13 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 4356,31 грн. сума заборгованості за відсотками, 11081,04 грн. сума заборгованості за пенею. По кредитному договору №014/1189/82/72830 в сумі 5536,98 грн. що є заборгованістю за основною сумою боргу. Згідно ч.1\~ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1\~ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Отже до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаними кредитними договорами. Про відступлення права вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» та порядок погашення заборгованості [PERSON] було повідомлено листами від 12.05.2017 (а.с.20,21). Відповідач [PERSON] визнала свою заборгованість за основними сумами боргу та за відсотками. Згідно\~ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 4\~\~ст. 263 ЦПК України\~закріплено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені також\~Законом України «Про захист прав споживачів». Відповідно до частини восьмої\~статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», \~у редакції Закону, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача. З\~рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011\~вбачається, що положення\~статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів»\~з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої\~статті 42 Конституції України\~треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. Статтею 625 ЦК України, визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до\~ст. 611 ЦК України,\~\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ч.2\~ст.1050 ЦК України,\~\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст.1048 ЦК України. Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань належним чином не виконує, суд з огляду на викладене, задовольняє позовні вимоги про стягнення із відповідача по кредитному договору №014/0471/82/0097697 26587,48 грн. з яких 11150,13 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 4356,31 грн. сума заборгованості за відсотками і по кредитному договору №014/1189/82/72830 - 5536,98 грн. що є заборгованістю за основною сумою боргу і разом складає 21943,42 грн. Щодо стягнення з відповідача пені, то суд приходить до наступного. Відповідно до\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга\~статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя\~статті 549 ЦК України). Статтею 258 ЦПК України\~встановлена спеціальна позовна давність. Частиною другої цієї статті визначено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення пені. Стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду і починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Відповідач у письмовій заяві вказала, що вимоги про стягнення пені не визнає та просить у цій частині застосувати правила позовної даності. Увідповідності до ч.1\~ст.259 ЦК України\~позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Позивачем не надано до суду письмової інформації (угоди, тощо) про збільшення строку позовної давності між сторонами. ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернувся до суду з позовом 09.10.2019. Отже позивач мав би право на стягнення пені, нарахованої за період з 09.10.2018 по 09.19.2019. Згідно наданого позивачем розрахунку, пеня нарахована станом на 26.04. 2017 (а.с.19). Таким чином, позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» в частині стягнення з відповідача пені не підлягають задоволенню. Такі висновки суду узгоджуються із правовою позицією Верховного суду у справі №314/7455/16-ц від 03.10. 2018. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 65,5%,(21043,42х100:32124,43=65,5%) що становить 1258,26 грн. (1921х65,5 :100 =1258,26 грн.) На підставі викладеного,

Outcome: partial