Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (надалі ТОВ «ОТП Факторинг Україна» ) звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на неналежне виконанням договору №001/22984/07, укладеного між ним та Закритим акціонерним товариством «ОПТ Банк» (надалі - Банк), посилаючись на наступне. 19.12. 2007 р. між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством «ОПТ Банк» , правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» був укладений договір № 001/22984/07 про видачу та обслуговування міжнародних пластикових карток (приватних) (надалі - Кредитний договір). Кредитний ліміт встановлено у розмірі 20000 гривень. Зобов'язання за Договором овердрафту щодо своєчасного повернення кредиту відповідач не виконує, що потягло виникнення простроченої заборгованості. 25.06. 2011 року між Банком та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу №01/06/11 від 25.06. 2011 року. За цим договором Банк відступив, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняв права та вимоги за Кредитним договором. Оскільки відповідачем не дотримувалися умови кредитного договору, позивачем було здійснено вимогу дострокового виконання відповідачем зобов'язань по кредитному договору в повному обсязі. 28.11. 2014 року [PERSON] надіслано відповідну вимогу, яка не виконана протягом 30 календарних днів. Станом на 25.06. 2015 року заборгованість за Кредитним договором відповідача складає 22509 грн. 14 коп. Засначену заборгованість разом із понесеними витратами по сплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп і просять стягнути із відповідача. Сторони, будучи належним чином та своєчасно повідомленим про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з'явилися. Представник позивача, Стразіна Т.В. в наданій до суду письмовій заяві, просить розглядати справу за її відсутності. На задоволенні позову наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Із повідомлення адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Харківській області вбачається, що [PERSON] зареєстрований за адресою місця проживання, вказаною в позовній заяві: [ADDRESS] Близнюківського району Харківської області. За цією адресою йому направлялися копія позовної заяви із додатками, копія ухвали суду про відкриття провадження та судові повістки про виклик до суду на 15.00 год. 18.08. 2015 року, 14.00 год. 08. 09. 2015 року та 09 год. 10 хв. 23.09. 2015 року які він не отримав з причин відсутності за місцем проживання. Крім того в судове засідання, призначене на 23.09. 2015 року, він викликався шляхом розміщення повідомлення в газеті «Урядовий кур'єр» яке опубліковане в №173(5547) від 19.09. 2015 року. Відповідно до ст. 74 ЦПК України суд вважає судовий виклик врученим належним чином. За таких обставин, зі згоди позивача, яка викладена в письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч.1 ст. 224 ЦПК України. Справа розглядається за відсутності сторін. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 19.12. 2007 р. між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством «ОПТ Банк» - правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», був укладений договір № 001/22984/07 про видачу та обслуговування міжнародних пластикових карток. Відповідно до п.2.12. Кредитного договору банк зобов'язався встановити відповідачу відновлювальну кредитну лінію в межах кредитного ліміту. Відповідач зобов'язався прийняти кредит і повернути його на умовах в строк та порядку передбаченому цим договором. Кредитний ліміт, відповідно до п. 2.1.3 Кредитного договору, було встановлено у розмірі 20000 гривень. Прострочена заборгованість виникла в результаті овердрафту, умови якого передбачені в розділі 4 Кредитного договору. Заборгованість за кредитом скдадає 22509.14 грн. Прострочена заборгованість складає цю ж суму. Заборгованість по відсотках та пені відсутня, що підтверджено розрахунком заборгованості (а.с.7). 25.06. 2011 року між Банком та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу №01/06/11. За цим договором Банк відступив, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняв права та вимоги за Кредитним договором. Так згідно пунктів 1.1 ,1.2, 1.3 цього договору Банк передав Факторові (ТОВ «ОТП Факторинг Україна») а Фактор прийняв право грошової вимоги, що належала Банку і став кредитором за Кредитним договором в розмірі портфеля заборгованості. Фактор одержав право замість Банка вимагаи від боржника належного виконання зобов'язань за кредитними договорами в тому числі і укладеному із [PERSON], що вбачається із Додатку №1(а.с.12-16). ТОВ «ОТП Факторинг Україна» є юридичною фінансовою установою, що вбачається із фотокопій його статуту, свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, довідки з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (а.с.17-29). Таким чином, факт набуття ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права вимоги до відповідача перевірений судом та підтверджений належними та допустимими доказами. Отже ТОВ «ОТП Факторинг Україна» є належним позивачем. У зв'язку із тим що [PERSON] не дотримано умов Кредитного договору, позивачем на підставі п.5.7. цього договору 28.11. 2014 року було надіслано вимогу про виконання зобов'язання за кредитним договорм протягом 30 днів, а саме сплатити на вказаний рахунок залишок заборгованості - 22509, 14 грн. яка в зазначений термін не виконана. Отже позивачем дотримано вимог ст.1082 ЦК України (а.с.10,11). Відповідно до ст. 512 ЦК України підставами заміни кредитора у зобовязанні є, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.ст. 1077 -1082, 1084 ЦК України за договорм факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного судочинства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Стаття 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підтвердженими сукупністю належних і допустимих доказів в розумінні ст. ст. 58, 59 ЦПК України, а тому вони і підлягають задоволенню. На підставі ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ними і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору - 243,60 грн. (а.с.1). На підставі ст.ст. 512,514, 516, 526, 530, 536, 610, 625, ч.1 ст. 1049, ст.ст. 1050, 1077-1082,1084 ЦК України, ст.ст. 10,11,32,74, 88, ст.ст. 209, 212, 214-215, ч.1 ст. 224 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved