Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

Тимчасово виконуючий обовязки головного лікаря свою заяву, подану 06.07.2017 р. на підставі Закону України «Про психіатричну допомогу» мотивує тим, що згідно відомостей, які одержані стосовно [PERSON], що проживає за адресою м.Суми, вул. 5-та Продольна 16, є достатні підстави для обґрунтованого припущення про наявність у неї вираженого інтелектуально-мнестичного зниження, внаслідок чого вона не змогла дати усвідомлену згоду на проведення психіатричного огляду, так як вона неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Наявність психічного розладу підтверджує психічний стан, а саме припущення про наявність тяжкого психічного розладу [PERSON] ґрунтується на інформації про її поведінку, отриманої від [PERSON]. Просить надати дозвіл на психіатричний огляд [PERSON] без її згоди. У судовому засіданні представник психіатричного закладу заяву підтримала. Пояснила, що з огляду на психічний стан [PERSON], яку привезли до лікарні, остання не може дати усвідомлену згоду на огляд психіатра. Прокурор заяву підтримала. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді заяви, прокурора, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно ст. 11 Закону України «Про психіатричну допомогу» психіатричний огляд проводиться з метою з'ясування: наявності чи відсутності в особи психічного розладу, потреби в наданні їй психіатричної допомоги, а також для вирішення питання про вид такої допомоги та порядок її надання. У випадках, коли відсутні дані, що свідчать про наявність обставин, коли особа неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, заява повинна бути подана у письмовій формі та містити відомості, що обґрунтовують необхідність проведення такого огляду. Психіатричний огляд особи може бути проведено без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника у випадках, коли одержані відомості дають достатні підстави для обґрунтованого припущення про наявність у особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, або завдасть значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. У разі встановлення обґрунтованості заяви про психіатричний огляд особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника лікар-психіатр направляє до суду за місцем проживання цієї особи заяву про проведення психіатричного огляду особи в примусовому порядку. До заяви додається висновок лікаря-психіатра, який містить обґрунтування про необхідність проведення такого огляду, та інші матеріали. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу» виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного захворювання, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов'язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку. З огляду на викладене, оскільки [PERSON] не змогла дати усвідомлену згоду на проведення психіатричного огляду через наявність у неї вираженого інтелектуально-мнестричного зниження, що свідчить про можливість наявності у неї тяжкого психічного розладу, суд дійшов висновку, що [PERSON] потребує проведення психіатричного огляду без її усвідомленої згоди.

Outcome: approved