Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» звернулося до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № 50014314 від 28.02.2017 року в розмірі 274558 грн. 76 коп., яка складається з наступного: 193618 грн. 10 коп. заборгованість за кредитом після задоволення вимог стягувача в результаті продажу предмета застави; 3878 грн. 29 коп. втрати від інфляції за час прострочення сплати кредиту; 5176 грн. 38 коп. - 3% річних за час прострочення сплати кредиту; 18018 грн. - сума простроченої заборгованості по відшкодуванню страхових платежів (п. 5.6 Договору) за період з 23.07.2019 року по 20 грудня 2020 року; 206 грн. 39 коп. 3% річних за час прострочення відшкодування страхових платежів (п. 5.6 Договору); 96 грн. 10 коп. - втрати від інфляції за час прострочення відшкодування страхових платежів (п. 5.6 Договору); 53565 грн. 50 коп. - компенсація понесених витрат (п. 8.5 Договору). Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 27 березня 2020 року у справі було відкрито загальне позовне провадження. Справа перебувала в провадженні судді Мачуського О.М. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 2 липня 2020 року цивільну справу за позовом ТОВ «Порше Мобіліті» до [PERSON] про стягнення заборгованості було направлено за підсудністю до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області. В свою чергу, ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 7 вересня 2020 року зазначену цивільну справу було направлено за підсудністю до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська. Ухвалою Індустріального районного суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2020 року цивільну справу за позовом ТОВ «Порше Мобіліті» до [PERSON] про стягнення заборгованості прийнято до розгляду суддею Індустріального районного суду міста Дніпропетровська Марченко Н.Ю. та призначено підготовче засідання. Ухвалою Індустріального районного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2020 року підготовче провадження у справі було закрито та справу призначено до розгляду по суті. В своєму позові ТОВ «Порше Мобіліті» зазначає, що 28.02.2017 року між товариством і [PERSON] був укладений кредитний договір № 50014314, відповідно до умов якого товариством був наданий відповідачу кредит у розмірі 534600 грн., а також суму додаткового кредиту в розмірі 150150 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 18,99 % на рік, які відповідно до п.2.2 Загальних умов є змінними з кінцевим терміном повернення кредиту - 15.02.2022 року для купівлі автомобіля марки «Volkswagen», модель Beetle, 2016 року виробництва, об`ємом двигуна 1390 куб. см. Згідно з п. 1.4.2. Загальних умов повернення кредиту здійснюється відповідачем у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту, за винятком випадків, у яких за цими Загальними умовами кредитування передбачено інші строки повернення кредиту. Відповідачем не були сплачені чергові (щомісячні) платежі за квітень-червень 2019 року, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 45248 грн. 12 коп. 27.06.2019 року на адресу відповідача було направлено рекомендованим поштовим відправленням вимогу (повідомлення) про дострокове повернення кредиту та сплату заборгованості за кредитним договором у повному обсязі в розмірі 456274 грн. 01 коп., а саме: штрафні санкцій за вимоги щодо сплати - 33 грн. 25 коп., сума кредиту до повернення 349320 грн. 76 коп., штраф у розмірі 20% від суми кредиту 106920 грн. 00 коп. Відповідно до п. 3.3 відповідач зобов`язаний повернути позивачу у повному обсязі суму кредиту та суму додаткового кредиту, плату за кредит та штрафні санкції, якщо такі підлягають застосуванню протягом 30 календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу відповідачем. Якщо з будь-яких причин повідомлення не буде отримано, перебіг вказаного строку починається з дати відправлення цього повідомлення, тобто з 27.06.2019 року. Крім того, позивачем зазначено, що відповідно до п. 1.6. Загальних умов зобов`язання відповідача перед ТОВ «Порше Мобіліті» за кредитним договором № 50014314 від 28.02.2017 року було забезпечено договором застави від 02.03.2017 року, посвідченим приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Балтакса І.В., зареєстрованим в реєстрі за № 214, згідно з умовами якого відповідач надала в заставу належний їй на праві власності автомобіль марки «Volkswagen», модель Beetle, 2016 року виробництва, кузов № [NUMBER] , об`ємом двигуна 1 390 куб. см., державний номер [NUMBER] . 04.11.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кірюховою Н.С. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 2239, про звернення стягнення на предмет застави - вищезазначений автомобіль у рахунок погашення боргу за кредитним договором № 50014314 від 28.02.2017 року. 19.12.2019 року за результатами продажу предмета застави приватним виконавцем перераховано ТОВ «Порше Мобіліті» грошові кошти в сумі 262655 грн. 91 коп. Після зарахування суми, отриманої від реалізації предмета застави, у відповідача залишився залишок несплаченого боргу в сумі 193618 грн. 10 коп. Окрім цього, вважає, що відповідач має сплатити 3 % річних та інфляційні втрати за період з 27.07.2019 року по 19.12.2019 року (до моменту зарахування на поточний рахунок позивача коштів від продажу предмета застави автомобіля) в розмірі 7682 грн. 90 коп., а також 3 % річних та інфляційні втрати за період з 19.12.2019 року по 18.02.2020 року за час прострочення з моменту зарахування коштів від продажу предмета застави до пред`явлення позову в розмірі 1371,77 грн., а загалом 9054 грн. 67 коп. Також у позові зазначено, що відповідно до п. 5.5. Договору відповідач зобов`язувався забезпечити страхування майна, яким забезпечено виконання зобов`язань за Договором, протягом усього терміну дії Договору. Згідно з пунктом 5.6. Договору в тому випадку, якщо відповідач не сплатить суми страхових платежів на користь страхової компанії у строки, обумовлені договором страхування, вказаними в п. 5.5. Договору, відповідач надав згоду і доручив позивачеві здійснити від імені і за рахунок відповідача сплату страхових платежів на користь страхової компанії. Відповідач компенсує позивачу витрати, понесені останнім у зв`язку із виконанням даного доручення в порядку, передбаченому п. 17.3 Договору. 28\~лютого 2017\~року між\~відповідачем та AT «Страхова компанія «АХА Страхування» був укладений договір добровільного комплексного страхування наземного транспортного засобу № гк61716ак7ф, строк дії договору страхування був встановлений по 01 березня 2022 року. Положеннями п. 5.5. Загальних умов визначено, що позичальник зобов`язується забезпечити страхування майна, яким забезпечено виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором, протягом усього строку дії кредитного договору в страховій компанії, яка авторизована компанією. Аналогічне за змістом положення міститься в ст. 2.3.7 Договору застави, в якому визначено, що в день підписання договору застави заставодавець за власні кошти здійснює страхування предмету застави на користь заставодержателя на визначених умовах, має здійснювати щорічне страхування предмету застави на визначених умовах до повного виконання зобов`язань за кредитним договором. Умовами п. 23.2.1 Договору страхування страхувальник зобов`язаний своєчасно вносити страхові платежі. Відповідно до п. 23.5.2 Договору страхування позивач (вигодонабувач) у разі невиконання зобов`язань відповідача (страхувальника) щодо сплати страхового платежу, має право за своєю ініціативою проводити оплату страхового платежу (в повній сумі або відповідними щомісячними платежами). При цьому вчинення таких дій Позивачем буде породжувати такі ж самі правові наслідки, якби такі дії були вчинені Відповідачем. Пунктом 5.6. Загальних умов передбачено, що у разі, якщо Позичальник в порушення пункту 5.5 цього Кредитного договору не укладе договір страхування або якщо укладений договір страхування не буде чинним з будь-яких причин, Компанія на власний вибір укладе такий договір страхування від власного імені або від імені Позичальника здійснить сплату страхових платежів, передбачених таким договором (договорами) страхування, на користь страхової компанії відповідно до умов, передбачених цими Загальними умовами кредитування. Позичальник дає згоду і доручає Компанії укласти від імені і за рахунок Позичальника договір страхування та здійснити від імені і за рахунок Позичальника сплату страхових платежів, передбачених таким договором (договорами) страхування, на користь страхової компанії. Позичальник компенсує Компанії витрати, понесені останньою у зв`язку із виконанням даного доручення/укладанням договору страхування від власного імені та сплатою страхових платежів, в порядку, передбаченому пунктами 1.7.1 - 1.7.6 цього Кредитного договору або в порядку, передбаченому пунктом 1.7.9 цього Кредитного договору (у випадку неотримання Позичальником Додаткового кредиту від Компанії). Крім того, п. 2.3.9. Договору застави встановлено, що в тому випадку, якщо заставодавець не сплатить страховій компанії страхові платежі у строки, обумовлені договором страхування, заставодавець дає згоду та доручає заставодержателю (вигодонабувачу) здійснити від імені та за рахунок заставодавця сплату страхових платежів, передбачених договором страхування, на користь страхової компанії. Відповідач компенсує ТОВ «Порше Мобіліті» витрати, понесені останнім у зв`язку із виконанням даного доручення в порядку, передбаченому кредитним договором. По факту понесення страхових платежів позивачем відповідачу була пред`явлена вимога про їх відшкодування, однак вказані витрати позивачем не компенсовані. Відповідач має\~заборгованість з\~відшкодування страхових\~платежів за\~період з\~23.07.2019\~року по\~20\~грудня 2020\~року на\~загальну суму\~18018\~грн.\~Вважає,\~що відповідно\~до приписів\~статті 625\~ЦК України\~з відповідача підлягають стягненню три відсотки річних в розмірі 206 грн. 39 коп. та інфляційні втрати в розмірі 96 грн. 10 коп. Крім того, згідно з п. 8.5 Загальних умов збитки, заподіяні у зв`язку з неналежним виконанням кредитного договору, повинні бути відшкодовані винною стороною в повному обсязі понад передбачені штрафні санкції. Враховуючи порушення відповідачем обов`язків позичальника, передбачених умовами договору, що полягали у несвоєчасній сплаті чергових платежів, несвоєчасному поверненні суми кредиту у випадках, передбачених п. 3.2. Загальних умов кредитування, а також наявності ризиків невиконання позивачем своїх зобов`язань в майбутньому, що призвело б до втрати інвестованих коштів відповідача, відповідач був змушений звернутися до спеціалізованих організацій. Витрати позивача, понесені на відновлення порушених прав та інтересів, які відповідно до п. 8.5. Загальних умов кредитування підлягають відшкодуванню відповідачем становлять 53565 грн. 50 коп. Таким чином,\~загальна заборгованість\~відповідача перед\~ТОВ «Порше\~Мобіліті» за\~кредитним договором\~№ 50014314\~від 28.02.2017\~року становить\~на 18.02.2020\~року 274588\~грн.\~76\~коп.\~та складається\~з заборгованості\~по кредиту\~після задоволення\~вимог стягувачав результаті продажу предмета застави в розмірі 193618 грн. 10 коп.; втрат від інфляції за час прострочення сплати кредиту в розмірі 3878 грн. 29 коп.; 3% річних за час прострочення сплати кредиту в розмірі 5176 грн. 38 коп.; сума простроченої заборгованості по відшкодуванню страхових платежів (п. 5.6 Договору) за період з 23.07.2019 року по 20 грудня 2020 року в розмірі 18018 грн.; 3% річних за час прострочення відшкодування страхових платежів (п. 5.6 Договору) в розмірі 206 грн. 39 коп.; втрати від інфляції за час прострочення відшкодування страхових платежів (п. 5.6 Договору) в розмірі 96 грн. 10 коп.; компенсація понесених витрат (п. 8.5 Договору) в розмірі 53565 грн. 50 коп. Також зазначає, що ТОВ «Порше Мобіліті» було укладено договір про надання юридичних послуг від 27.03.2018 року з ТОВ «Юридична компанія «Праймлекс», на виконання якого виконавець зобов`язався надати замовнику юридичні послуги із комплексного юридичного супроводу справи за позовом ТОВ «Порше Мобіліті» до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № 50013929 від 02.12.2016 року. Згідно з умовами договору замовник зобов`язався заплатити виконавцю за представництво інтересів замовника в суді першої інстанції 12000 грн. ТОВ «Порше Мобіліті» частково сплатило на рахунок виконавця грошову суму в розмірі 6000 грн., що підтверджується випискою по рахунку ТОВ «Юридична компанія «Праймлекс» та актом № 1 про надані послуги і є частиною погодженої вартості послуг. Отже, позивачем понесені судові витрати, які складаються з витрат по сплаті судового збору в розмірі 4118 грн. 38 коп. та витрат на оплату професійної правничої допомоги з підготовки позову та представництва інтересів позивача в суді в розмірі 12000 грн. На позов ТОВ «Порше Мобіліті» представником відповідача адвокатом Шостаковим С.М. був поданий відзив, в якому він позов визнав частково, а саме в частині стягнення заборгованості по кредиту після задоволення вимог стягувача в результаті продажу предмета застави в розмірі 193618 грн. 10 коп., а в решті вимог просить у задоволенні позову відмовити. Представник відповідача вважає, що позивачем не надано доказів на підтвердження його вимог щодо компенсації понесених витрат, заборгованості по відшкодуванню страхових платежів. Крім того, позивач просить повторно стягнути з відповідача штрафні санкції за кредитним договором, які вже були стягнуті відповідно до виконавчого напису нотаріуса. Так, на думку представника відповідача, позивачем не надано доказів понесення витрат в розмірі 53565 грн. 50 коп., а саме рахунок-фактура № 00444908 від 06.11.2019 року в сумі 7500 грн. та рахунок-фактура № 00445010 від 18.11.2019 року в сумі 46065 грн. 50 коп. не можуть слугувати доказом понесення позивачем цих витрат, так як відсутні будь-які квитанції (докази) на підтвердження понесення таких витрат позивачем. Щодо відшкодування страхових платежів за період з 23.07.2019 року по 20.12.2019 року в розмірі 18018 грн., 3% річних за прострочення відшкодування страхових платежів в розмірі 206 грн. 39 коп., втрат від інфляції за час прострочення відшкодування страхових платежів в розмірі 96 грн. 10 коп., то надані позивачем рахунки-фактури № 00437105 від 15.07.2019 року, № 00439153 від 19.08.2019 року, № 00441155 від 18.09.2019 року, № 00443050 від 11.10.2019 року, № 00444963 від 13.11.2019 року, № 00446824 від 12.12.2019 року, також не можуть слугувати доказом понесення позивачем цих витрат, так як відповідно до п.п. 23.5.2 п. 23.5 Договору страхування позивач не надав будь-яких квитанцій про сплату страхових платежів за відповідача. Також просив відмовити у стягненні з відповідача судових витрат по оплаті професійної правничої допомоги в розмірі 12000 грн., посилаючись на відсутність квитанцій про сплату витрат на правову допомогу, актів прийму-передачі виконаних послуг, розрахунку вартості правничої допомоги. В судове засідання представник позивача та відповідач і її представник не з`явилися. Представником позивача адвокатом Здоренком В.Є. була надана суду заява про розгляд справи без його участі, в якій він позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Також у матеріалах справи наявна заява представника відповідача адвоката Шостакова С.М., в якій він просить провести судовий розгляд справи за відсутності відповідача та її представника. При цьому зазначив, що з позовними вимогами погоджується частково та при винесенні рішення просить прийняти до уваги правові обґрунтування, які викладені у відзиві на позов. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов ТОВ «Порше Мобіліті» підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне: Судом установлено, що 28.02.2017 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 50014314. Згідно з умовами вказаного кредитного договору ТОВ «Порше Мобіліті» зобов`язалося надати відповідачу на строк 60 місяців кредит у розмірі 534600 грн., а також суму додаткового кредиту в розмірі 150150 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 18,99 % на рік, які відповідно до п.2.2 Загальних умов є змінними. Цільове призначення кредиту на придбання автомобіля марки «Volkswagen», модель Beetle, з об`ємом двигуна 1390 куб.см., 2016 року випуску. Сторонами був погоджений графік погашення кредиту щомісячними платежами до 15.02.2022 року. Позивач виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредит, що відповідачем не заперечується. Разом із тим, відповідач належним чином не виконувала свої зобов`язання щодо повернення суму кредиту. З матеріалів цивільної справи вбачається, що 4 листопада 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кірюховою Н.С. був виданий виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 2239, про звернення стягнення на предмет застави - автомобіль марки «Volkswagen», модель Beetle, 2016 року виробництва, державний номер [NUMBER] в рахунок погашення заборгованості перед ТОВ «Порше Мобіліті»: штрафні санкції за вимоги щодо сплати 33,25 грн., сума кредиту до повернення 349320,76 грн., штраф в розмірі 20% від суми кредиту 106920 грн., а всього сума до стягнення 456274,01 грн. Згідно з копією постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 23.12.2019 року було реалізовано автомобіль марки «Volkswagen», модель Beetle, 2016 року виробництва, державний номер [NUMBER] та стягувачу платіжним дорученням № 1852 від 19.12.2019 року перераховано 262655,91 грн. Залишок нестягнутої суми боргу становить 193618,10 грн. Вирішуючи спір між сторонами щодо стягнення з відповідача на користь ТОВ «Порше Мобіліті» вказаної заборгованості, суд виходить з того, що за змістом статей 626, 628\~ЦК\~України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з частиною 1\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення\~параграфа 1\~цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частина 2 статті 1054 ЦК України). Так, відповідно до частини першої статті 1048\~ЦК\~України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 1049 цього Кодексу визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини першої статті 1050\~ЦК\~України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Частиною 2 статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд ураховує, що відповідач належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого має заборгованість у розмірі 193618 грн. 10 коп., яка залишилася після задоволення вимог стягувача в результаті продажу предмета застави. Відповідачем указана сума боргу не заперечується, а тому позов у частині стягнення вказаної суми з відповідача на користь позивача підлягає задоволенню. Крім того, суд бере до уваги, що позивач, направивши у червні 2019 року відповідачу вимогу про дострокове повернення кредиту, змінив строк дії договору та виконання зобов`язання відповідачем. Отже, оскільки основне зобов`язання за кредитним договором не припинилося, сума заборгованості складає 193618 грн. 10 коп., суд вважає, що позивач має право вимагати відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України сплати відповідачем боргу з урахуванням установленого індексу інфляції. Таким чином, з відповідача на користь ТОВ «Порше Мобіліті» слід стягнути за період з 27.07.2019 року по 18.02.2020 року 3% річних за час прострочення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту в розмірі 5176 грн. 38 коп. та втрати від інфляції в розмірі 3878 грн. 29 коп. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача відшкодування страхових платежів за період з 23.07.2019 року по 20 грудня 2020 року в сумі 18018 грн., 3% річних за час прострочення відшкодування страхових платежів у сумі 206 грн. 39 коп., втрати від інфляції за час прострочення відшкодування страхових платежів у сумі 96 грн. 10 коп., а також компенсації понесених витрат у розмірі 53565 грн. 50 коп., то суд вважає, що зазначені позовні вимоги є недоведеними та задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд бере до уваги, що 28 лютого 2017 року між AT «Страхова компанія «АХА Страхування» (страховик) та [PERSON] був укладений договір добровільного комплексного страхування наземного транспортного засобу строком дії до 01 березня 2022 року. Згідно з пунктом 5.6. Загальних умов кредитування, які є додатком до кредитного договору, укладеного між сторонами, в тому випадку, якщо відповідач не сплатить суми страхових платежів на користь страхової компанії у строки, обумовлені договором страхування, вказаними в п. 5.5. Договору, відповідач надав згоду і доручив позивачеві здійснити від імені і за рахунок відповідача сплату страхових платежів на користь страхової компанії. Відповідач компенсує позивачу витрати, понесені останнім у зв`язку із виконанням даного доручення в порядку, передбаченому п. 17.3 Договору. Аналогічні положення були узгоджені в договорі застави транспортного засобу та в договорі страхування. Разом із тим, заявляючи вимоги про стягнення з відповідача відшкодування страхових платежів за період з 23.07.2019 року по 20 грудня 2020 року в сумі 18018 грн.,позивач не надав належних доказів сплати ним страхових платежів за відповідача. Крім того, позивачем не було надано доказів понесення витрат на відновлення своїх порушених прав та інтересів, які відповідно до п. 8.5 Загальних умов кредитування підлягають відшкодуванню відповідачем, в розмірі 53565 грн. 50 коп. В матеріалах справи містяться лише рахунки-фактури щодо відшкодування страхових платежів на суму 18018 грн. та інших витрат на суму 53565 грн. 50 коп., які виписані на ім`я відповідача, та зведена облікова виписка з рахунку клієнта, яка ніким не підписана. Доказів здійснення фактичної оплати страхових платежів чи понесення будь-яких інших витрат позивач не надав. Крім того, позивачем не було зазначено, в чому полягали та з чого складаються заявлені до стягнення витрати в розмірі 53565 грн. 50 коп. Враховуючи, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних позовних вимог, у задоволенні позову ТОВ «Порше Мобіліті» в частині стягнення з відповідача відшкодування страхових платежів у сумі 18018 грн., 3% річних за час прострочення відшкодування страхових платежів у сумі 206 грн. 39 коп., втрати від інфляції за час прострочення відшкодування страхових платежів у сумі 96 грн. 10 коп., а також компенсації понесених витрат у розмірі 53565 грн. 50 коп., слід відмовити. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із положень статті 133 ЦПК України, відповідно до якої судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Частинами 1, 2 статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~\~Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з частиною 8 статті 141\~ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Статтею 137\~ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. \~ \~ \~ \~ Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду з позовом ТОВ «Порше Мобіліті» були понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 4118 грн. 38 коп. Оскільки позов задоволено частково, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог (73,82 %) у сумі 3040 грн. 19 коп. У свою чергу, підстав для стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 12000 грн. немає, оскільки позивачем на підтвердження вказаної вимоги було долучено лише копію договору про надання юридичних послуг, укладеного між ТОВ «Юридична компанія «Праймлекс» та ТОВ «Порше Мобіліті», належних доказів понесення вказаних витрат суду не надано. Таким чином, позов ТОВ «Порше Мобіліті» підлягає частковому задоволенню. Відповідно до частини четвертої та п`ятої\~статті 268 ЦПК України\~у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: partial