Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

ТОВ «Колекторське агентство Фактор» звернулося до Люботинського міського суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Колекторське агентство Фактор»» заборгованість за кредитним договором № R53100458439В від 30 серпня 2013 року в сумі 48147,13 грн. та судовий збір, сплачений при зверненні з позовом до суду. Сторони про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином. В судове засідання сторони не з'явились. Представник позивача направив до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності,у разі неявки відповідача, належним чином повідомленого про час і місце розгляду справи, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, направив до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення та просив розглядати справу без його участі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у відсутності сторін по справі, які були належним чином та своєчасно повідомлені про час і місце розгляду справи. Відповідно до вимог ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем по справі докази, вважає позовні вимоги ТОВ «Колекторське агентство Фактор» такими, що підлягають задоволенню, при цьому суд виходить з наступного. Судом встановлені такі факти, що не оспорюються сторонами по справі, та підтверджуються наявними у справі доказами, та відповідні їм правовідносини. Між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Колекторське агентство Фактор») 20 травня 2014 року укладено договір відступлення права вимоги ПАТ «ВТБ Банк» (правонаступником якого є ТОВ «Колекторське агентство Фактор») та позивач [PERSON] 30 серпня 2013 року уклали кредитний договір № R53100458439В (а.с.23-29). Відповідно до п.1.1 Кредитного договору Банк зобов'язується надати Позичальнику грошові кошти в порядку та на умовах, зазначених в цьому договорі та правилах надання споживчого кредиту, в сумі 30 000 гривень на строк до 30 липня 2016 року з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 20% річних або іншому розмірі, передбаченому Договором. Сторонами договору погоджено умови, порядок строки виконання зобов'язань. Відповідно до умов Договору Позичальник зобов'язується в строки, передбачені Договором здійснювати повернення сум кредиту та сплату процентів - у валюті, що відповідає валюті кредиту. Позичальник зобов'язаний здійснювати сплату інших комісій, пені та штрафів у національній валюті України. Як вбачається з положень Договору, Кредитор має право вимагати дострокового погашення Позичальником заборгованості за кредитом, нарахованих процентів за користування кредитом, неустойки, відшкодування збитків у випадках невиконання Позичальником умов цього договору та/або договорів забезпечення/застави, інших договорів, що забезпечують виконання кредиту, та в інших випадках передбачених Договором. Відповідно до п.6.1 Договору , за порушення строків повернення сум кредиту, процентів за користування кредитом та комісій, передбачених цим Договором, Позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі 0,5 % від суми прострочених зобов'язань за кожен день прострочення зобов'язання, включаючи день прострочення. Таким чином, станом на 18 травня 2015 року за відповідачем по укладеному з позивачем договору за відповідачами наявна заборгованість на суму 48147,13 грн., з яких 33204,92 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 14942,21 грн. - пеня за прострочення повернення кредитних ресурсів (а.с.10) Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Згідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Як вбачається зі ст. 11 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов'язків є зокрема договори та інші правочини. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України вбачається, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ст.ст. 1049, 1054 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Вказана сума заборгованості відповідачем по справі до теперішнього часу позивачу не сплачена, заперечень від відповідача щодо задоволення позовних вимог не надійшло. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі матеріалів даної цивільної справи та аналізу зібраних по справі доказів, суд вважає за необхідне: позовні вимоги ТОВ «Колекторське агентство Фактор » задовольнити повністю. Відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тому, суд стягує судові витрати з відповідача [PERSON] на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved