Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-27 00:00:00

ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» звернулося до суду з позовом у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі 131 310,06 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 12 129,02 грн., 3 % річних у розмірі 6 267,52 грн. та судові витрати. Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідно до договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 19.01.2016 року, відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 19.01.2016 року, відповідач являється власником нежитлового приміщення № 239 загальною площею 362,7 кв.м., що розташовано за адресою: [ADDRESS] . 17 березня 2020 року на адресу Дніпровської РДА в м. Києві було направлено адвокатський запит щодо відповідності адреси, а саме [ADDRESS] чи [ADDRESS] , оскільки в облікових даних позивача та за інформацією КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» обліковується адреса [ADDRESS] . Відповідно до відповіді наданої Дніпровською РДА в м. Києві від 24.03.2020 року № 103/2352/35/2 в Дніпровському районі обліковується будинок за адресою: [ADDRESS] , проте в документах права власності, а саме договору купівлі-продажу від 19.01.2016 року та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно помилково при вказанні адреси [ADDRESS] . Позивач вказує, що 23.07.2014 року у газеті «Хрещатик» (№103(4503)) розміщено відповідне повідомлення із пропозицією укладення договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води шляхом звернення споживачів до підрозділів теплопостачальної організації із зазначенням відповідної адреси. Проект договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води опубліковано в офіційному віснику Київської міської ради - газеті «Хрещатик» 06.08.2014 року (№111(4511)). До теперішнього часу договір відповідачем не укладено. Відповідачем своєчасно з лютого 2017 року не вносилася плата за отримані послуги з централізованого опалення в результаті чого утворилася заборгованість, яка станом на 01.02.2020 року складає 131 310,06 грн. Також позивач вказує, що звернень від відповідача з приводу ненадання або неналежного надання послуг не надходило. Внаслідок несплати основної суми заборгованості відповідачу також нараховано інфляційну складову боргу у розмірі 12 129,02 грн. та 3 % річних у розмірі 6 267,52 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 22.05.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву (а.с. 84-86). Як убачається з матеріалів справи, ухвала суду про відкриття провадження у справі разом із доданими до неї документами, які надсилались відповідачу, повернулись до суду із відміткою про закінчення встановленого строку зберігання. Відзив на позов відповідачем у визначений термін не надано. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання ; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З матеріалів справи вбачається, що позивачем не надано до суду заперечень щодо розгляду справи в заочному порядку та ухвалення у справі заочного рішення. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. [PERSON] являється власником нежитлового приміщення № 239 кафе-магазину загальною площею 362,7 кв.м., що розташоване за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 19.01.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Смірновим І.В., що також підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 51777655 від 19.01.2016 року (а.с. 14, 15-16). 17 березня 2020 року представник ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» у зв`язку із наявністю розбіжностей в адресі місця знаходження нежитлового приміщення, звернулася до Дніпровської РДА в м. Києві із відповідним запитом про надання інформації щодо точної адреси місця знаходження нежитлового приміщення належного [PERSON] (а.с. 17). У листі-відповіді Дніпровської РДА в м. Києві від 24.03.2020 року № 103/2352/35/2, Дніпровська РДА в м. Києві повідомило, що розпорядження про зміну поштової адреси: [ADDRESS] не приймалося (а.с. 18). Як убачається з матеріалів справи, виконавцями послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води з 01 липня 2014 року по будинку № 19/18 по проспекту Миру в м. Києві є ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» (а.с. 58-60). Отже, відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення, які надаються позивачем. Відповідно до положень ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно пункту 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 р. № 45, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. За повідомленням позивача, відповідачем договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води не укладено. Як з`ясовано судом та підтверджується наявними у справі доказами, відповідач свої взобов`язання щодо оплати послуг з централізованого опалення належним чином не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість за період з 01.02.2017 року по 01.02.2020 року у розмірі 131 310,06 грн., що підтверджується доданим позивачем до позовної заяви розрахунком заборгованості за вказаний період (а.с. 7). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг покладається на відповідача відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 року у справі № 6-59цс13. Таким чином, ураховуючи порушення відповідачем виконання зобов`язань по сплаті послуг з централізованого опалення за період з 01.02.2017 року по 01.02.2020 року, суд визнає правомірною вимогу позивача щодо стягнення з відповідача на користь позивача втрат від інфляції внаслідок несвоєчасного розрахунку у розмірі - 12 129,02 грн., а також 3% річних від простроченої суми заборгованості у розмірі - 6 267,52 грн. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У спростування вищенаведеного будь яких доказів відповідачем суду не надано. За викладених обставин суд вважає, що позов знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, у зв`язку з чим підлягає задоволенню в частині стягнення заборгованості за надання послуг з централізованого опалення та нарахованих інфляційної складової боргу та 3 % річних. В частині стягнення з відповідача на користь позивача судового збору слід зазначити наступне. Відповідно до вимог ст. 4 Закону України «Про судовий збір», За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Позивачем про подачі позову до суду сплачено судовий збір у розмірі 2 245,61 грн. Враховуючи ціну позову та беручи до уваги вимоги ст. 4 Закону України «Про судовий збір», розмір судового збору за заявленими позивачем вимогами становить 2 245,60 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 245,60 грн. (а.с. 78).

Outcome: approved