Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-02 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 травня 2008 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: дочку - [PERSON] , [INFO] , та сина - [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з тим, що нормальні подружні стосунки у них з відповідачем не склалися відповідач зловживає спиртними напоями та в стані алкогольного сп`яніння влаштовує сварки, свідками яких стають їхні неповнолітні діти, через що наразі вони не підтримують жодних подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть, між ними немає порозуміння та жодних спільних інтересів, сім`я розпалася та подальше збереження шлюбу неможливе, позивачка звернулася з даним позовом до суду і просить їх шлюб розірвати, судові витрати покласти на відповідача. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, місце та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Від неї до суду надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В разі неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про дату, місце та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причину неявки відповідач суду не повідомив і від нього не надходило клопотання про відкладення розгляду справи чи слухання справи за його відсутності. Суд визнав неявку відповідача до суду неповажною. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає за можливе провести слухання справи у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. А в зв`язку з неявкою відповідача, суд приходить до висновку, що є можливим провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення, проти чого позивачка не заперечує, вказавши про це у своїй заяві. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 травня 2008 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: дочку - [PERSON] , [INFO] , та сина - [PERSON] , [INFO] . Діти на даний час проживають з матір`ю. Нормальні подружні стосунки між сторонами не склалися, тривалий час сторони подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають різні бюджети. Відповідач не піклується дітьми, матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Позивачка категорично заперечує проти примирення і наполягає на розірванні шлюбу. Суд, відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, прийшов до переконання, що дана сім`я існує формально, примирення подружжя неможливе, їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них і інтересам їх неповнолітніх дітей. Тому суд вважає за необхідне і доцільне розірвати шлюб між ними. На думку суду, неповнолітніх дітей необхідно залишити з матір`ю, проти чого сторони не заперечують. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 184 Сімейного кодексу України передбачає, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що відповідач є здоровим, працездатним, інших утриманців немає, оскільки доказів, які б це спростували, суду не надано, суд вважає, що позов підлягає до задоволення і стягненню підлягають аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі по 2218 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитини повноліття. Встановлюючи вказаний розмір аліментів, суд враховує наведені вище обставини в їх сукупності, також береться до уваги матеріальний стан позивачки і дітей та матеріальний стан відповідача, стан здоров`я дітей та відповідача, а також мінімальний рекомендований та гарантований розмір аліментів, який встановлено ст.182 Сімейного кодексу України. На думку суду ця сума аліментів є реальною для стягнення в даному регіоні, вона буде достатньою для належного утримання неповнолітньої дитини. Як стверджує позивачка в позові, відповідач працює водієм, має заробіток, тому зможе сплачувати аліменти в розмірі прожиткового мінімуму на кожну дитину. Неявку відповідача до суду, розцінено як самоусунення від вирішення спору. Відзиву на позов, будь яких пояснень чи заперечень проти позову, які б підтверджувалися відповідними доказами, відповідач суду не надав. Відповідно до п.1 ч.1 і ч.2 ст.430 ЦПК України, суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. В зв`язку з задоволенням позову, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути судовий збір по вимозі про розірвання шлюбу, який був сплачений нею при подачі позову до суду. Крім того, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір по вимозі про стягнення аліментів, від сплати якого була звільнена позивачка при подачі позову до суду.

Outcome: approved