Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалтингова група «Ю.Д.К.» (далі по тексту ТОВ КГ «Ю.Д.К») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28.01.2014 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено договір позики на суму 2000,00 грн зі сплатою відсотків та комісії строком на 30 календарних днів шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок позичальника. Свої зобов'язання ТОВ КГ «Ю.Д.К.» належним чином виконало, оскільки відповідачем не були виконані зобов'язання встановлені договором, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість, яка станом на 15.09.2014 року складається з: сума позики - 2000,00 грн, проценти за користування позикою - 1200,00 грн, відсотки за прострочення виплати позики - 3600,00 грн, комісія за обслуговування договору позики - 40,00 грн. До суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача, в якій зазначено, що позовні вимоги останній підтримує у повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду судом повідомлялася, за даних обставин суд приходить до висновку, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи, причин своєї неявки в судове засідання відповідач не повідомила, за таких обставин суд визнав причини її неявки неповажними та вважав за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі матеріалів, згідно вимог ч.4 ст.169 ЦПК України. Вивчивши матеріали позовної заяви та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. 28.01.2014 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено договір позики №888712899, відповідно до умов якого, позивач надав відповідачу грошові кошти в позику в сумі 2000,00 грн, зі сплатою 2% від суми позики за кожний день користування позикою (а.с.6-8). Факт отримання грошових коштів в сумі 2000,00 грн на рахунок відповідача підтверджується платіжним дорученням №95 від 28.01.2014 року (а.с.9). Відповідно до п. 1.5 договору позики, строк дії договору 30 днів, але в будь-якому разі цей договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення умов, яке мало місце під час дії цього договору та не припиняє нарахування позикодавцем процентів за користування позикою (а.с.6). Згідно п. 8.2 договору, правила позики є невід'ємною частиною договору (а.с.10-14). Пунктом 7.5 правил, передбачено, що за несвоєчасне повернення суми позики і сплати процентів за користування позикою позичальник сплачує позикодавцеві у розмірі 3% від суми несвоєчасно повернутої в строк позики та несвоєчасно сплачених процентів за користування позикою за кожний день прострочення, починаючи з наступного дня після терміну платежу до дати повернення позики та сплати процентів за користування позикою в повному обсязі , але не більше 60 днів прострочки. Відповідно до договору про відступлення права вимоги від 16.06.2014 року, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Арма Факторинг», право стягнення боргу з боржників, згідно переліку та за умовами Договору факторингу від 16.06.2014 року, передано ТОВ КГ «Ю.Д.К.» (а.с.18-20, 22). 04.08.2014 року [PERSON] було направлено лист про наявну заборгованість з проханням її погасити, факт отримання листа підтверджується витягом з реєстру з офіційного сайту УДППЗ «Укрпошти» (а.с.16-17), однак заборгованість не була погашена. Станом на 15.09.2014 року заборгованість за договором позики складається з: суми позики - 2000,00 грн, процентів за користування позикою - 1200,00 грн, відсотків за прострочення виплати позики - 3600,00 грн, комісії за обслуговування договору позики - 40,00 грн. (а.с.4). Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або ж таку кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У ч. 3 ст. 1049 ЦК України, передбачено, що позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками або зарахування грошової суми, що позичалася на його банківський рахунок. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 611 ЦК України, визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ст. 610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною 1 статтею 612 ЦК України, передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, суд вважає доцільним стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу в розмірі 6840,00 грн. Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved