Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВМП» (далі ТзОВ «ВМП») звернулося до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за договором позики № 3/7-16 від 06 вересня 2016 року в сумі 12758,96 грн, а також штрафні санкції пеню у сумі 1795,33 грн, інфляційні у сумі 687,59 грн та проценти у сумі 1274,15 грн, а всього 16516,03 грн, а також 1600,00 грн судових витрат по справі. В обґрунтування позовних вимог ТзОВ «ВМП» посилається на те, що 06 вересня 2016 року між ТзОВ «ВМП» та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики № 3/7-17, за яким відповідачу була надана безвідсоткова позика у сумі 12758,96 грн на строк шість місяців. Оскільки відповідач отриманих за договором позики коштів не повернув, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість, розмір якої, з урахуванням встановлених договором штрафних санкцій, становить 16516,03 грн. Представник позивача [PERSON] подав суду письмову заяву, в якій позов підтримав повністю та просить суд його задовольнити. Розгляд справи просить провести у його відсутність. Уразі неявки у судове засідання належним чином повідомленого відповідача, не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання був оповіщений належним чином. Заперечення проти позову не подав. Повідомлення про причини неявки від відповідача не надійшло. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що 06 вересня 2016 року між ТзОВ «ВМП» та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики № 3/7-17 (далі договір позики), за яким позивач надав відповідачу безвідсоткову позику у сумі 12758,96 грн на строк шість місяців. У відповідності до пункту 5.1. розділу 5 договору позики відповідач зоюовязався повернути позику, сплативши позивачу до 09 вересня 2016 року 3000,00 грн і надалі щомісячно по 1951,79 грн. Остаточною датою повернення позики є 03 лютого 2017 року. Пунктом 7.2. договору позики встановлено, що за порушення позичальником строків повернення позики (пункт 5.1. договору), позичальник сплачує позикодавцеві пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожен день затримки повернення позики, а також заборгованість з врахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та пятнадцять відсотків річних від простроченої суми. Факт отримання [PERSON] грошових коштів у сумі 12758,96 грн за договором позики підтверджується видатковим касовим ордером від 06 вересня 2016 року. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно частини першої статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Частиною другою статті 1047 ЦК України встановлено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як визначено статтею 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Згідно частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що в порушення умов договору та вимог статей 526,527,530 ЦК України, [PERSON] взяті на себе за договором позики зобовязання належним чином не виконав і кошти у сумі 12758,96 грн позивачу не повернув. Згідно наданих позивачем розрахунків, станом на 10 травня 2017 року заборгованості відповідача за договором позики становить 16516,03 грн і складається з: позики у сумі 12758,96 грн, пені у сумі 1795,33 грн, інфляційних втрат у сумі 687,59 грн та процентів у сумі 1274,15 грн. Оскільки розрахунок заборгованості по договору позики проведений позивачем відповідно до вимог чинного законодавства та умов укладеного між сторонами договору, а саме пункту 7.2., вказаний розрахунок приймається судом до уваги. На пiдставi ст.11, ст.509, ст.526, ст.625, ст.1046, ст.1048, ст.1049, ст.1050 ЦК України,

Outcome: approved