Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.05.2012 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка знаходиться на повному утриманні та вихованні позивача. Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, оскільки тривалий час вони не розуміють одне одного, мають різні характери та погляди на життя. Сімейне життя за останні два роки проживання між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Причиною припинення шлюбних відносин між ними є різниця характерів, відсутність взаємопорозуміння та підтримки. Зазначає, що відповідачка вже більше року тому покинула сім'ю, проживає окремо та на даний час знаходиться на заробітках в Італії. Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, збереження шлюбу між ними є неможливим, шлюб виявився помилковим, існує лише формально, а тому просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак подав заяву в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідачка [PERSON] до суду не з'явилася, однак подала заяву в якій позов визнала та надала згоду на розірвання шлюбу між нею та позивачем. Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. В силу ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами припинилися шлюбні відносини, і сім'я фактично перестала існувати, що дає для суду підстави вважати, що припинення шлюбних відносин між сторонами носить не тимчасовий, а постійний характер, що унеможливлює їх примирення. За таких обставин, у суду немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам одного з подружжя, а тому відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, такий шлюб розривається судом. Крім цього, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], яка проживає з батьком. Сторони, які проживають окремо, просили визначити місце проживання дитини з батьком. Згідно ч. 4 ст. 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до ч. 1 ст. 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. За таких обставин, враховуючи згоду батьків, суд вважає можливим визначити місце проживання [PERSON], [INFO], яка станом на день розгляду даної справи не досягла десяти років, із батьком [PERSON]. І.. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved