Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

Сторони проживали однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] з листопада 2013 року по серпень 2019 року, що підтверджується актом про спільне проживання №187 від 16.02.2021 року. [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] . В період спільного проживання, сторонами було придбане майно, а саме: - житловий будинок [ADDRESS] , відповідно до договору купівлі-продажу 1-483, посвідченого державним нотаріусом Другої краматорської державної нотаріальної контори від 04.03.2019 року, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відсудження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 11.03.2021 року; - автомобіль марки ВАЗ 21099, 2006 року випуску, колір сірий, об`єм двигуна 1499 см. куб, що підтверджується відповіддю начальника Територіального сервісний центр МВС 1443 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Донецькій області Головного сервісного центру МВС Чернявського Д. від 19.03.2021 року на адвокатський запит від 15.03.2021 року. Власником зазначеного будинку відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є відповідач - [PERSON] (а.с.14) Автомобіль марки ВАЗ 21099, 2006 року випуску, колір сірий, об`єм двигуна 1499 см. куб 29.09.2017 року було зареєстровано за відповідачем, а з 30.10.2019 року згідно відповіді на адвокатський запит транспортний засіб перереєстрований на іншого власника. (а.с.13) Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 статті 69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексу України). Згідно частини 1 статті 70 України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином, оскільки спірне майно було придбане у період спільного проживання однією сім`єю, суд приходить до висновку, що воно є спільним майном сторін. Під час розгляду справи, встановлено, що спірний автомобіль відповідачем відчужений на користь третьої особи. Встановлено і те, що відповідач про продаж автомобіля позивача не попереджав, згоди на його продаж не отримував, кошти позивачу не давав. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у пунктах 22, 30 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Дана позиція узгоджується з висновком Верховного Суду, яка викладена у постанові від 03.10.2018 року у справі № 127/7029/15-ц, де колегія суддів відступила від правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2018 року у справі № 201/14044/16-ц, провадження № 61-189ск17, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками). Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно. Таким чином, вартість майна, що підлягає поділу, слід визначати виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вартість автомобіля ВАЗ 21099, 2006 року випуску, колір сірий, об`єм двигуна 1499 см. куб згідно висновку зі звіту про оцінку колісного транспортного засобу від 08.04.2021 року становить 69170 гривень 00 копійок. Вартість житлового приміщення, а саме будинку [ADDRESS] згідно висновку про вартість майна від 08.04.2021 року становить 74300 гривень 00 копійок. Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що відповідач порушив майнові права позивача на належну їй частину у праві спільної сумісної власності на спірний автомобіль, відчужив таке майно без її згоди та використав кошти на власні потреби, тому позовні вимоги підлягають задоволенню та права позивача підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача компенсації вартості 1/2 частини автомобіля марки ВАЗ 21099, 2006 року випуску, об`єм двигуна 1499 см.куб. у розмірі 34585 гривень 00 копійок. На підставі викладеного, суд вважає за можливе позов задовольнити, поділити між [PERSON] та [PERSON] спільне сумісне майно, яке складається з будинку [ADDRESS] , який зареєстрований за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу 1-483, посвідченого державним нотаріусом Другої краматорської державної нотаріальної контори Костюковою Н.С. від 04.03.2019 року та транспортний засіб марки ВАЗ 21099, сірого кольору, 2006 року випуску, об`єм двигуна 1499 см.куб. наступним чином: - визнати, що у період з 29.07.2017 року по 30.10.2019 року автомобіль марки ВАЗ 21099, 2006 року випуску, колір сірий, об`єм двигуна 1499 см. куб, належав на праві спільної сумісної власності [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] ; - стягнути з [PERSON] [INFO] РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] [INFO] 1/2 частину вартості марки ВАЗ 21099, 2006 року випуску, колір сірий, об`єм двигуна 1499 см. куб, в сумі 34 585, 00 грн.; - визнати житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 42,1 кв.м., житловою площею 26,6 кв.м. спільною сумісною власністію [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] ; -визнати право власності на 1/2 частку житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 42,1 кв.м., житловою площею 26.6 кв.м за [PERSON] [INFO] . Відповідно до копії квитанції серії ААІ №374336 від 09.04.2021 року вартість послуги проведення оцінки майна становить 2000 гривень 00 копійок. Таким чином, враховуючи, що позовні вимоги задоволені, у відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908, 00 грн та витрати, пов`язані з проведенням оцінки майна становить 2000, 00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved