Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

сторони перебувають у зареєстрованому 27.10.2007р. відділом РАЦС м. Стрия Стрийського МУЮ Львівської області шлюбі, від якого у них народився син [PERSON] [INFO]. Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання сина, покликаючись на те, що вони не можуть проживати разом, виконувати сімейні обов'язки, спокійно вирішувати навіть нескладні поточні проблеми, оскільки постійно сперечаються, сваряться, скандалять, принижують одне одного, втратили почуття любові та поваги один до одного. Протягом 5 місяців вони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства. Оскільки син після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачкою, просила суд стягувати з відповідача аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову, до суду до досягнення сином повноліття. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини, просила у випадку розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Заслухавши сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно із ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно із ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Частина 3 ст.181 цього Кодексу передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ст.182 цього ж Кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ст.191 ЦК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Сторони з 27.10.2007р. перебувають у зареєстрованому відділом РАЦС м. Стрия Стрийського МУЮ Львівської області шлюбі. Від шлюбу згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER], яке видане 07.02.2009р. відділом РАЦС м. Стрия Стрийського МУЮ є батьком [PERSON] [INFO]. Останній проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Судом встановлено, що розлад у сім'ї є стійким, сторони разом не проживають, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, що свідчить про втрату ними почуттів любові та поваги один до одного, тому суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивачки так і відповідача. Відтак, суд не вбачає підстав для вжиття передбачених законом заходів для примирення сторін з метою збереження цього шлюбу. Згідно із ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідач є особою працездатного віку, має постійну роботу, інших непрацездатних утриманців чи аліментних зобов'язань немає, тому суд вважає, що позов слід в частині стягнення аліментів задовольнити частково та стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 24 лютого 2014р. Також суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за 1 місяць. Спору щодо майна та утримання дитини на час розгляду даної справи між сторонами немає.

Outcome: approved