overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 21 листопада 1998 року. Від спільного життя мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. [PERSON] звернулась в суд з даним позовом вказуючи на те, що сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя. Останні роки сторони не можуть, як сім'я, проживати разом, спокійно вирішувати нескладні поточні проблеми, постійно сперечаються та принижують один одного. Постійні сварки не одноразово відбувались в присутності дітей. Також відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей. Діти знаходяться на її повному утриманні і тому вона змушена звернутись до суду з позовною вимогою про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, заперечувала проти надання строку на примирення та наполягала на розірванні шлюбу. Також просила стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання дітей. При цьому не заперечує проти розгляду справи заочно. [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча двічі, належним чином був повідомлений про час і місце судового розгляду справи, не повідомивши суд про причини неявки, ніяких клопотань не заявив. Суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе винести заочне рішення по справі, на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши докази по справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного: по справі встановлено, що з 21 листопада 1998 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На протязі останнього часу сторони шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу. За таких доказів, враховуючи викладені позивачем в обґрунтування заявлених вимог про розірвання шлюбу обставини, суд вважає, шо подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї є неможливим та буде порушувати права позивача. Тому, шлюб необхідно розірвати. Також судом встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В порушення вимог ст. 180 Сімейного кодексу України [PERSON] ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дітей. Тому кошти на утримання неповнолітніх [PERSON] та [PERSON], необхідно стягнути в судовому порядку. Суд на підставі ст.183 Сімейного кодексу України вважає за необхідне визначити розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку відповідно до припису ст. 182 СК України. Враховуючи інтереси малолітніх дітей суд вважає за необхідне залишити [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], на вихованні у [PERSON]. На прохання позивача суму судового збору з відповідача не стягувати. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 21 листопада 2012 року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину, доньку Єлизавету, [INFO]. Позивачка, посилаючись на те, що вона з відповідачем припинили спільне проживання в червні 2014 року, оскільки мають різні погляди на сімейне життя, втрату почуттів один до одного, звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу. Позивачка підтримала свій позов про що надала до суду заяву. В наданий судом місячний термін для примирення поведінка відповідача не змінилась, тому [PERSON] категорично наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не зявився. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони спільно не проживають з червня 2014 року, позивачка миритися і відновлювати подружні стосунки категорично не бажає. Суд приймав міри до примирення сторін для чого за заявою відповідача від 29 липня 2014 року надав термін для примирення в один місяць. Проте примирення не відбулося. В звязку з цим суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-07 00:00:00

Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 21 листопада 2018 року, у шлюбі дітей не мають. Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб із відповідачем, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відразу ж після укладення шлюбу стосунки погіршились, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. В кінці грудня 2018 року відповідач виїхала назавжди в Державу Ізраїль, де вона проживає і працює на даний час. З того часу з відповідачем не спілкуються та ніяких відносин не підтримують. Спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю немає. У зв`язку із наведеним, просить позов задовольнити. У підготовчому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, пояснення дав аналогічні викладеним у позовній заяві, додатково пояснив, що відповідач у квітні 2019 року скерувала засвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Якушевою Є.А. заяву від 09 квітня 2019 року, в якій вона добровільно надає згоду на розірвання шлюбу із позивачем, просить позов задовольнити. За таких обставин, оскільки відповідач визнала позов, згідно із ч. 3\~ст. 200 ЦПК України\~суд вважає за можливе ухвалити рішення у підготовчому засіданні. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що сім`я розпалася повністю, не може бути збережена і позовні вимоги підлягають задоволенню. Встановлено, що сторони уклали шлюб 21.11.2018 року /а.с.5/, у якому дітей не мають. Сімейне життя з відповідачем не склалось. Відразу ж після укладення шлюбу стосунки погіршились, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. В кінці грудня 2018 року відповідач виїхала назавжди в Державу Ізраїль, де вона проживає і працює на даний час. З того часу з відповідачем не спілкуються та ніяких відносин не підтримують. Спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю немає. Відповідач 09.04.2019 року оформила письмову заяву, яку засвідчила приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Якушева Є.А., в якій вона добровільно надала згоду на розірвання шлюбу із позивачем /а.с.21/. Враховуючи викладене, суд вважає, що сім`я сторін розпалася, примирення неможливе, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 21 серпня 2004 року відділом реестрації актів цивільного стану Новгород-Сіверського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис №53. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] [INFO]. [PERSON] звернулась в суд з даним позовом вказуючи на те, що сімейне життя з відповідачем не склалось через різні характери та погляди на життя. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та категарично заперечувала проти надання строку на примирення. При цьому зазначила, що вони з відповідачем шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Прізвище просила залишити «[PERSON]». Також просила малолітню доньку залишити проживати разом з нею. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але звернувся до суду з письмовою заявою з проханням провести розгляд справи без його участі, вказавши на визнання позовних вимог в повному обсязі. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторони шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Отже, суд вважає, що за встановлених обставин подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Враховуючи інтереси малолітньої дитини суд вважає за необхідне залишити [PERSON] [INFO] на вихованні у [PERSON]. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 21 серпня 2004 року, у якому мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] року народження. Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб із відповідачем, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з жовтня 2013 року фактичні шлюбні стосунки між ними припинені у зв'язку з принципово різним ставлення до сімейного життя. З того часу вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. У зв'язку із наведеним, вважає, що шлюб існує лише формально, примирення неможливе, а тому просить суд позов задовольнити. У судовому засіданні позивач позов підтримала, дала пояснення аналогічні наведеному, додатково пояснила, що після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати з нею, просить суд позов задовольнити. Відповідач позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує, додатково пояснив, що малолітня донька залишиться проживати з позивачкою. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що сім'я розпалася повністю, не може бути збережена і позовні вимоги підлягають задоволенню. Встановлено, що сторони уклали шлюб 21.08.2004 року /а.с.5/, у якому мають малолітню доньку: [PERSON], [INFO] року народження /а.с.4/. Любов та повага між сторонами відсутні. Останнім часом непорозуміння створили умови за яких їх шлюб фактично припинився, сторони шлюбні відносини не підтримують та спільне господарство не ведуть і відновлювати не збираються, під час терміну для примирення, сторони не примирились. Після розірвання шлюбу, малолітня донька залишиться проживати з матір'ю. Враховуючи викладене, суд вважає, що сім'я сторін розпалася, примирення не можливе, а тому шлюб підлягає розірванню, а визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 21 серпня 2008 року, у якому спільних дітей не мають. Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб із відповідачем, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що нормальні сімейні відносини між сторонами не склались. Відповідач не рахувався з її думками, планами, поглядами на життя, не бажав змінювати сімейні відносини, порушував подружню вірність, ставив власні інтереси вище сімейних. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, дала пояснення аналогічні наведеному, просить суд позов задовольнити. Додатково пояснила, що з 2012 року сторони не проживають, дітей не мають, відповідач не хоче мати дітей, фактично шлюбні відносини фіктивні. Суд ухвалив справу розглядати у заочному порядку без відповідача, який без поважних причин у судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, через оголошення в пресі. Однак матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що сімя розпалася повністю, не може бути збережена і позовні вимоги підлягають задоволенню. Встановлено, що сторони уклали шлюб 21.08.2008 року /а.с.4/. Непорозуміння, сварки створили умови за яких їх шлюб фактично припинився, з 2012 року разом не проживають, спільних дітей не мають та відносин не підтримують. Враховуючи викладене, суд вважає, що сімя сторін розпалася, примирення не можливе, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 21 січня 1989 року та з 2012 року фактично припинили шлюбні відносини. Від шлюбу сторони дітей не мають. Позивач, посилаючись на те, що причинами розпаду сімї є різниця їх характерів, втрата взаємопорозуміння, та поваги один до одного, звернувся до суду з позовом та просить розірвати шлюб, оскільки примирення між ними неможливе В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надавши до суду заяву /а.с.21/, згідно якої заявлений позов підтримав та просив розглянути справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про місце та час слухання справи була повідомлена належним чином - шляхом направлення їх судових повісток у відповідності ст.74 ЦПК України за місцем її реєстрації, про виклик до суду на розгляд цієї справи /а.с.14-15,19-20/, про причини неявки суд не повідомила. Заяви про розгляд справи у її відсутність від відповідача до суду не надходило. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності позивача та відповідача, без фіксування судового процесу. 31 жовтня 2016 року винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що з 21 січня 1989 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого дітей не мають, що підтверджується свідоцтвом про шлюб /а.с.9/. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України: суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач у своєму позові посилається на те, що причинами розпаду їх сімї є сімї є різниця їх характерів, втрата взаємопорозуміння, та поваги один до одного, на примирення він не згідний. З огляду на встановлене суд дійшов до висновку, що ніяких підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, оскільки шлюб існує формально, не виконує свого прямого призначення, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. Суд вважає, що збереження шлюбу буде суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 21 січня 2010 року та з травня 2016 року фактично припинили шлюбні відносини та стали проживати окремо. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Позивач звернувся до суду з позовом та, посилаючись на те, що причинами розпаду сім'ї послужили їх різні характери, погляди на життя, відсутність порозуміння та втрата поваги один до одного, просив розірвати шлюб з відповідачем, оскільки його подальше збереження є недоцільним. В судове засідання позивач та його представник не з'явилися. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] надав до суду заяву /а.с.13/, згідно якої позов підтримав, просила його задовольнити та просив розглянути справу у його відсутність та у відсутність позивача. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надавши до суду заяву /а.с.15/, згідно якої позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала та просила розглянути справу у її відсутність. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності позивача, його представника та відповідача, без фіксування судового процесу. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України: обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України: у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що є законні підстави для задоволення позову, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 21 січня 2011 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку Софію, [INFO]. Позивачка, посилаючись на те, що вона з відповідачем припинили спільне проживання в січні 2014 року, оскільки він не утримує сімю, не приділяє їй належної уваги та вчиняє сварки і бійки, звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка підтримала свій позов і суду пояснила, що близько року тому відповідач став себе вести зухвало та зневажливо по відношеню до неї та дочки, докоряючи її по малозначимим підставам, вона прагнула порозуміння проте відповідач декілька разів її побив, останій раз більше двох тижнів тому. В наданий судом трьох місячний термін для примирення його поведінка не змінилась, тому категорично наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач проти позову заперечує, оскільки примирення можливе для чого він прикладе всі зусилля. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони спільно не проживають з січня 2014 року, позивачка миритися і відновлювати подружні стосунки категорично не бажає. Суд приймав міри до примирення сторін для чого за заявою відповідача від 30 квітня 2014 року надав термін для примирення в один місяць, а потім продовжив його до трьох місяців. Проте позивачка стверджує і це визнає відповідач в судовому засіданні, примирення не відбулося, більше того їх стосунки погіршились, відповідач звинувачує позивачку в аморальній поведінці і негідному ставленню до дитини. В звязку з цим суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 21 січня 2011 року. Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб із відповідачкою, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачкою не склалось через різні погляди на життя. Приблизно з березня 2015 року їхні відносини погіршились через різні погляди на життя, ведення спільного господарства, працевлаштування та забезпечення сім'ї, а також з матеріальним положенням в сім'ї. З березня 2015 року вони з дружиною проживають окремо, спільного господарства не ведуть. У зв'язку із наведеним, просить суд позов задовольнити. Позивач у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, однак подав до суду заяву, у якій просить проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, однак подала до суду заяву, у якій просить розглядати справи у її відсутності. Позов визнає, просить розірвати шлюб, додатково зазначила, що перебуває у стосунках з іншим чоловіком. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності сторін, оскільки матеріалів та доказів є достатньо, для розгляду справи по суті. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що сім'я розпалася повністю, не може бути збережена і позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 58 Закону України «Про міжнародне приватне право» шлюб між громадянами України, шлюб між громадянином України та іноземцем, шлюб між громадянином України та особою без громадянства, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умови додержання щодо громадянина України вимог Сімейного кодексу України. Встановлено, що сторони уклали шлюб 27.01.2011 року /а.с.4-6/. Любов та повага між сторонами відсутні. Останнім часом непорозуміння створили умови за яких їх шлюб фактично припинився, сторони з березня 2015 року проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують та спільне господарство не ведуть і відновлювати не збираються. Враховуючи викладене, суд вважає, що сім'я сторін розпалася, примирення не можливе, а тому шлюб підлягає розірванню, а визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 21 січня 2012 року, у якому мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб із відповідачем, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що сімейне життя з відповідачем не склалось, стосунки між ними поступово погіршувались, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. З 06 січня 2018 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, не підтримують ніяких відносин. Спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю немає. У зв'язку із наведеним, просить позов задовольнити. У підготовчому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, пояснення дала аналогічні викладеним у позовній заяві, додатково пояснила, що з 06 січня 2018 року вони не проживають разом, просить позов задовольнити. Відповідач позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує. За таких обставин, оскільки відповідач визнав позов, згідно із ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити рішення у підготовчому засіданні. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 03.10.2018 р. провадження у справі зупинено на два місяці, надано цей строк сторонам для примирення. 04.12.2018 р. відновлено провадження по справі, оскільки строк для примирення закінчився. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що сім'я розпалася повністю, не може бути збережена і позовні вимоги підлягають задоволенню. Встановлено, що сторони уклали шлюб 21.01.2012 року /а.с.6/, у якому мають доньку [PERSON], [INFO] /а.с.7/. Сімейне життя з відповідачем не склалось, стосунки між ними поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, а з 06 січня 2018 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть і відновлювати не збираються. Після розірвання шлюбу донька залишиться проживати з матір'ю. Час, наданий судом для примирення, результатів не надав. Враховуючи викладене, суд вважає, що сім'я сторін розпалася, примирення неможливе, а тому шлюб підлягає розірванню. На підставі ст. 110 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-02 00:00:00

Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 21 травня 2010 року, у якому мають сина [PERSON], [INFO]. Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб із відповідачкою, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачкою не склалось через різні погляди на життя. Внаслідок постійних суперечок та конфліктів спільне життя сторін стало не можливим. Шлюбні відносини між ним припинились, спільне господарство не ведуть. Крім того сторони проживають окремо та позивач не приховує факт подружньої зради з його боку. У зв'язку із наведеним, просить суд позов задовольнити. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить суд позов задовольнити. Відповідачка подала суду письмову заяву про визнання позову, а її представник у судовому засіданні позов визнала, просила суд розірвати шлюб. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що сім'я розпалася повністю, не може бути збережена і позовні вимоги підлягають задоволенню. Встановлено, що сторони уклали шлюб 21 травня 2010 року, у якому мають сина [PERSON], [INFO]. /а.с.5-7/. Любов та повага між сторонами відсутні. Останнім часом непорозуміння створили умови за яких їх шлюб фактично припинився, сторони шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть і відновлювати не збираються та проживають окремо. Враховуючи викладене, суд вважає, що сім'я сторін розпалася, примирення не можливе, а тому шлюб підлягає розірванню, а визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved