Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

ТОВ «РОЗЕТКА.УА» звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] стягнення суми безпідставно набутих коштів, посилаючись на те, що 10.01.2019 року відповідач [PERSON] уклав із АТ «УКРСИББАНК» договір про надання споживчого кредиту №950914959000, згідно з умовами якого відповідач за рахунок кредитних коштів придбав у ТОВ «РОЗЕТКА. УА» товар - «ноутбук Аsus Х570UD (Х57UD-Е4037) Вlаск» за ціною 25 999,00 грн., в т.ч. ПДВ 4333,17 грн., а банк перерахував позивачу вказану суму коштів на умовах договору про співробітництво № 211-0008 від 27.09.2010 року, листа банку від 10.01.2019 року та рахунку позивача на оплату № СФ-01197417 від 10.01.2019 року. 24.01.2019 року відповідач повернув позивачу придбаний товар, вказавши, що такий йому не підійшов (ст. 9 Закону України «Про захист прав споживачів»), що підтверджується актом прийому товару на сервісне обслуговування № РОЗ9026791 від 24.01.2019 року. Одночасно, 24.01.2019 року відповідачем подано банку повідомлення про відкликання згоди на укладення договору № 950914959000 від 10.01.2019 року, яким визначив, що кредитні кошти оплачуються шляхом перерахування коштів позивачем (торговцем) банку, а також надано позивачу заяву від 24.01.2019 року про повернення коштів безпосередньо відповідачу. 29.01.2019 року позивач помилково перерахував відповідачу кошти в сумі 25 999,00 грн. (в т.ч. ПДВ 4333,17 грн.), при тому, що такі кошти підлягали до перерахунку банку. 26.02.2019 року позивач направив відповідачу вимогу № 26-02/19-58 про повернення помилково перерахованої суми коштів, яка за закінченням встановленого строку зберігання не була вручена відповідачу. На даний час відповідач не повернув безпідставно набуті кошти. Ухвалою суду від 25.04.2019 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 27.09.2019 року закрите підготовче провадження у справі та справа призначена до судового розгляду. Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлений позов, з викладених в ньому підстав та не заперечував проти заочного розгляду. Відповідач повторно у судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, причини нявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, а тому, суд вважає за можливе проводити судове засідання у порядку ст. 280 ЦПК України. Вислухавши доводи представника позивача, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані у справі докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Зі змісту статті 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 10.01.2019 року відповідач [PERSON] уклав із АТ «УКРСИББАНК» договір про надання споживчого кредиту №950914959000, згідно з умовами якого відповідач за рахунок кредитних коштів придбав у ТОВ «РОЗЕТКА. УА» товар - «ноутбук Аsus Х570UD (Х57UD-Е4037) Вlаск»» за ціною 25 999,00 грн., в т.ч. ПДВ 4333,17 грн., а банк перерахував позивачу вказану суму коштів на умовах договору про співробітництво № 211-0008 від 27.09.2010 року, листа банку від 10.01.2019 року та рахунку позивача на оплату № СФ-01197417 від 10.01.2019 року (а.с.11, 12). 24.01.2019 року відповідач повернув позивачу придбаний товар, вказавши, що такий йому не підійшов (ст. 9 Закону України «Про захист прав споживачів»), що підтверджується актом прийому товару на сервісне обслуговування № РОЗ9026791 від 24.01.2019 року (а.с.13-14). Одночасно, 24.01.2019 року відповідачем подано банку повідомлення про відкликання згоди на укладення договору № 950914959000 від 10.01.2019 року, яким визначив, що кредитні кошти оплачуються шляхом перерахування коштів позивачем (торговцем) банку, а також надано позивачу заяву від 24.01.2019 року про повернення коштів безпосередньо відповідачу (а.с.15, 16). 29.01.2019 року позивач помилково перерахував відповідачу кошти в сумі 25 999,00 грн. (в т.ч. ПДВ 4333,17 грн.), при тому, що такі кошти підлягали до перерахунку банку (а.с.17). 26.02.2019 року позивач направив відповідачу вимогу № 26-02/19-58 про повернення помилково перерахованої суми коштів (а.с.18-19), яка залишена без задоволення. Відповідно ч.1ст. 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Згідно з ч.1 ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що відповідач безпідставно набув грошові кошти, вимоги позивача щодо їх повернення є обґрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved