Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13 червня 2009 року і від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивач у серпні 2018 року звернувся у суд з позовом про розірвання шлюбу між ним та відповідачкою, покликаючись, що спільне життя у них не склалось, так як між ними не має взаєморозуміння і взаємоповаги, відповідачка не виявляє бажання підтримувати нормальну моральну атмосферу в сімї, піклуватися про побудову сімейних відносин між ними та іншими членами сімї на почуттях любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Він неодноразово намагався налагодити відносини, змушений був йти на компроміси у випадках коли виникали ті чи інші суперечності, проте незважаючи на докладені зусилля, його дії не дали жодного результату. За його глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини не має. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а у нього не має наміру зберегти шлюб з відповідачкою. Позивач в судове засідання не зявився, проте подав до суду заяву, в якій просить позов задовольнити та розглядати справу без його участі, що суд вважає за можливе. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи без участі відповідачки, яка до суду не зявилася, хоча належним чином повідомлялася про час і місце розгляду справи, причини неявки не повідомила, відзиву не подала, проте наявних у справі доказів достатньо для ухвалення рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. У відповідності до ч. 1\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно з\~ст. 56 Сімейного кодексу України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.ст. 104-105 Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 110 Сімейного кодексу України. Ст. 109 Сімейного кодексу України\~передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст.ст.\~110,\~112 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути предявлений один із подружжя. Суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13 червня 2009 року і від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO]. Судом беззаперечно встановлено, що між сторонами тривалий час немає взаєморозуміння, виникали сварки, вони не мають наміру продовжувати подальші шлюбні відносини, збереження шлюбу суперечать інтересам як позивача, так і відповідачки. Крім того, задовольняючи позов [PERSON], суд виходить з того, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого із сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Отже, суд вважає, що сімя сторін розпалася остаточно, розлад носить стійкий і тривалий характер, збереження сімї неможливе, дальніше перебування у шлюбі недоцільне і веде до загострення взаємовідносин, шлюб існує формально, а тому його слід розірвати. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позову знайшли своє повне ствердження, а тому підлягають до задоволення. На підставі ст.ст.12, 89, 264, 265, 280-282 ЦПК України,

Outcome: approved