Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-12 00:00:00

\~ \~ \~ \~ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» 31 липня 2019 року звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення збитків в вигляді заборгованості за спожитий природний газ та судових витрат. Позивач в своєму позові та з представником, посилаються на те, що з відповідачем не укладено договір на постачання природного газу, але на [PERSON] відкрито особовий рахунок і встановлені фактичні відносини з приводу надання послуг до її об`єкту нерухомості: [ADDRESS] , під час планової перевірки стану виконання умов цього договору на поставку природного газу за вказаною адресою, абонентом по якій є саме [PERSON] , було виявлено, що поставлений відповідачу природний газ належним чином не обліковується, оплати за спожиті послуги постачання природного газу немає, внаслідок чого газопостачальнику завдано матеріальної шкоди, про що був складений акт, надсилалися попередження, є заборгованість по сплаті спожитої теплової енергії. Станом на 24 червня 2019 року у відповідача утворилася заборгованість перед позивачем за спожитий природний газ в сумі 09 936 грн. 06 коп.. Відповідальність за завдання цих збитків, скоєння цієї шкоди і заборгованість згідно з умов договору та закону повинен нести тепер вже відповідач. Вартість збитків позивача з урахуванням часу користування газопостачанням відповідачем, сезонності та уточнень і перерахунків за тривалий період станом (як просить позивач в своїх позовних вимогах) на червень 2019 року складає саме 09 936 грн. 06 коп.. Основну частину вказаної заборгованості відповідач погасила. Позовну давність не пропустили, оскільки зверталися з заявою про видачу судового наказу, правовідносини триваючі, була досудова вимога. Представник позивача просив суд стягнути з відповідача вказану суму збитків, з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат, а також витрати на оплату судового збору, задовольнивши позов з урахуванням погашеної суми в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та/або її представник в судове засідання не з`явилися, про день та час слухання справи повідомлялися, про причини неявки суду не повідомили. Суд вважає, що вказаним і матеріалами справи, відповідач вимоги фактично не визнала і заперечувала проти їх задоволення, не заперечує проти розгляду справи за її відсутності. Суд вважає можливим розгляд справи за відсутності вказаного відповідача згідно ст. 223 ЦПК України. З`ясувавши думку сторін, перевіривши матеріали справи, оцінивши надані та добуті докази, суд вважає позовні вимоги не обґрунтованими та не підлягаючими задоволенню за наступних підстав. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] ; на її ім`я ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» був відкритий особовий рахунок [NUMBER] з надання послуг постачання природного газу до вказаної оселі, які їй і надавалися. ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» відповідно до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надає фізичній особі споживачу житлово-комунальні послуги, що полягають у забезпеченні населення, підприємств, установ та організацій послугами з централізованого опалення та гарячого водопостачання, які підключені до теплових мереж товариства. Зазначені правовідносини є складовою частиною правочину найму житлового приміщення, передбаченого нормами ЖК України, що виникли з дій боржника та ТОВ «Дніпропетровскьгаз збут», спрямованих на набуття цивільних прав та обов`язків щодо газопостачання та їх оплати. Ці обставини підтверджуються і рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради № 797 від 08 червня 2011 року та постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг № 1171 від 31 березня 2015 року. ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» листом повідомило [PERSON] про оплату заборгованості за спожитий природний газ. Станом на 24 ченрвня 2019 року у вказаного відповідача утворилася заборгованість перед позивачем за спожитий природний газ в сумі 09 936 грн. 06 коп.. Відповідальність за завдання цих збитків, скоєння цієї шкоди і заборгованість згідно з умов договору та закону повинен нести тепер вже відповідач. При цьому позивачем відповідачу роз`яснено порядок користування та оплати за спожитий природний газ, відповідач зобов`язався споживати вказаний природний газ у вказаному ним об`єкті нерухомості. Вартість збитків позивача з урахуванням часу користування газопостачанням відповідачем, сезонності та показників лічильника з урахуванням уточнень і перерахунків за тривалий період станом (як просить позивач в своїх позовних вимогах) на 24 червня 2019 року складає 09 936 грн. 06 коп.. \~ \~ \~ \~Але за спожиту послугу газопостачання відповідач повністю не розраховувався з позивачем, мається заборгованість, розрахунок був лише частковий. Під час планової перевірки представниками ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» виявлена заборгованість: ця заборгованість була з урахуванням часу користування природним газом відповідачем, сезонності, уточнень і перерахунків за тривалий період станом на червень 2019 року з урахуванням трьох відсотків річних та інфляційних втрат позивача складає 09 936 грн. 06 коп., внаслідок чого газопостачальнику завдано збитки, про що був складений акт і розрахунок боргу. В добровільному порядку питання в повному обсязі вирішене не було, виник спір і позивач вимушений був звертатися з позовом до суду. Суд вважає уточнені позовні вимоги підлягаючими задоволенню, виходячи з наступного. Стаття 15 ЦК України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів: «1. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання…». Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. \~ \~ \~ \~Відповідно до умов встановлених фактичних відносин з приводу послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання шляхом відкриття особового рахунку, виданої розрахункової книжки, абоненту відкрито особовий рахунок, споживач зобов`язаний вносити своєчасно і в повному розмірі плату за надані послуги по централізованому опаленню і гарячому водопостачанню. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають в частині власності квартиру користуються нею для особистого мешкання і мешкання членів їх сімей. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно до ч. 1 ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. \~ \~ \~ \~З договору та пояснень причетних осіб встановлено, що централізованим опаленням та гарячим водопостачанням відповідач користується без обліково, відповідальність за це несе відповідач. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма права і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інші особи, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Згідно ст. 65 ЖК України особи, які вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням. [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] ; на її ім`я ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» був відкритий особовий рахунок з надання послуг постачання природного газу до вказаного будинку, які їй і надавалися. ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» листом повідомило [PERSON] про оплату заборгованості за спожитий природний газ. Станом на 24 червня 2019 року у вказаного відповідача утворилася заборгованість перед позивачем за спожитий природний газ з урахуванням відсотків річних і інфляційних втрат в сумі 09 936 грн. 06 коп., заборгованість була з урахуванням часу користування вказаним природним газом відповідачем, сезонності, з урахуванням уточнень і перерахунків за тривалий період станом на червень 2019 року з урахуванням трьох відсотків річних та інфляційних втрат позивача складає 09 936 грн. 06 коп. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права, нормою ст. 256 ЦК України передбачено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного право або інтересу. Судом з`ясовано, що позивач звернувся до суду з цим позовом 31 липня 2019 року, в той час як повинен був це зробити до червня 2022 року (три роки від червня 2019 року). Приймаючи до уваги вказане, суд вважає, що позивач не пропустив строк позовної давності за вказаний період, відповідач не ставить питання про застосування цього строку, питання про визнання причин пропуску цього строку, поновлення цього строку цією стороною позивача не ставилося. Згiдно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на якi вона посилається як на пiдставу своїх вимог i заперечень. Частиною 3 вказаної статтi передбачено, що доказуванню пiдлягають обставини, якi мають значення для ухвалення рiшення у справi i щодо яких у сторін та iнших осiб, якi беруть участь у справi, виникає спiр. \~ \~ \~ \~Вiдповiдно до ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач будь-якi (крім договірних) домовленості i зобов`язання стосовно позивача відносно кредиту, предмета спору заперчує, а позивач не довів незаконність дій відповідача. Твердження позивача про наявнiсть будь-яких iнших зобов`язань стосовно позовних вимог - є припущенням. \~ \~ \~ \~За таких обставин суд вважає, що позивач довів вину відповідача в завданні збитків згідно наданого розрахунку кількості спожитого природного газу і наступною не сплатою витрат (заборгованості) за користування цією послугою з урахуванням часу користування нею, сезонності та наявних показників. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Отже позивачем доведено, що саме неправомірними діями відповідача, пов`язаними з незаконним і неправильним використанням наданої їй послуги позивачем останньому було завдано майнової шкоди та прямих збитків, які знаходяться в безпосередньому причинно-слідчому зв`язку зі вказаними діями відповідача і підлягають повному відшкодуванню за рахунок винної особи. Згідно до ст. 19 Конституції України ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законом. Згідно ст. 82 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Вирішення даної цивільної справи та прийняття відповідного обґрунтованого по ній рішення неможливе без встановлення фактичних обставин, вибору норми права та висновку про права та обов`язки сторін. Всі ці складові могли бути з`ясовані лише в ході доказової діяльності, метою якої є, відповідно до ЦПК, всебічне і повне з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 43, 49 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 43 ЦПК України), так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Слід також зазначити, що відповідач в разі наявності труднощів щодо витребування доказів по справі, відповідно до статті 84 ЦПК України, міг би скористатися своїм процесуальним правом та звернутися до суду з відповідним клопотанням про витребування доказів. Але в даному разі цього зроблено не було. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об`єктивні підстави вважати, що позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до п. 1\~ст.\~611\~ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. \~ \~ \~ \~Не може суд прийняти до уваги не визнання стороною відповідача позову, оскільки вони спростовуються вищенаведеним, не базуються на фактичних даних та об`єктивно нічим не підтверджені. \~ \~ \~ \~За таких обставин суд вважає, що позивач довів вину відповідача в завданні збитків, згідно розрахунку кількості спожитого природного газу відповідачем і наступною не сплатою витрат (заборгованості) за користування цим теплопостачанням з урахуванням часу користування природним газом відповідачем, сезонності та наявних показників, а оскільки не пропущено строк основним вимогам про стягнення заборгованості, то підлягають задоволенню і вимоги про стягнення відсотків і інфляційних втрат, так як вони вираховувалися саме з тієї суми, по якій не пропущено строк позовної давності. При таких обставинах суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити і стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» збитки в вигляді заборгованості за спожитий природний газ за період з 31 липня 2016 року по 24 червня 2019 року (залишок) в сумі: три відсотки річних 123 грн. 34 коп. та інфляційні втрати 249 грн. 93 коп., а також судові витрати в суми 1 921 грн., а всього 02 294 грн. 27 коп.. Таким чином обставини позовних вимог знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході судового засідання, ґрунтуються на вимогах закону і підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved