Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 14 липня 2006 року. Рішенням Рівненського районного суду від 24 вересня 2013 року їх шлюб розірвано. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину, сина - [PERSON], [INFO]. Після розлучення сторін, дитина проживає з матір'ю і перебуває на її утриманні. У зв'язку з тим, що відповідач не надає допомоги на утримання дитини, хоча є здоровий, працездатний, має постійний дохід (отримує пенсію) і має змогу надавати таку допомогу, позивачка звернулася з позовом до суду та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/2 частини від заробітку (доходу) відповідача. Позивачка [PERSON] в суді позов підтримала, пославшись на обставини, викладені в позовній заяві. Пояснила, що після розлучення, відповідач проживає окремо від сім'ї і добровільно не надає допомоги на утримання дитини, хоча має таку змогу, оскільки є здоровий, має постійний дохід, інших утриманців немає. Вона перебуває на утриманні своєї бабці, яка є інвалідом, за якою вона доглядає. Не має змоги віддати дитину до дитячого садка і працевлаштуватися. Тому вимушена звертатися до суду з даним позовом і просить його задоволити. Відповідач [PERSON] в суді позов визнав частково і суду пояснив, що він згідний на стягнення з нього аліментів на утримання дитини за судовим рішенням, але просить зменшити розмір аліментів з 1/2 частини до 1/3 частини, оскільки він є інвалідом ІІІ групи, закриває свою підприємницьку діяльність і йому буде складно сплачувати такий розмір аліментів, адже необхідні значні кошти на його лікування. Просить позов задоволити частково. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 14 липня 2006 року. Рішенням Рівненського районного суду від 24 вересня 2013 року їх шлюб розірвано. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину, сина - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з матір'ю і перебуває на її утриманні. Після розлучення сторони проживають окремо, відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча він отримує пенсію по інвалідності, був підприємцем, але в даний час закриває свою підприємницьку діяльність, інших утриманців немає і має змогу надавати таку допомогу. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 183 Сімейного кодексу України передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідач працездатний, хоча і є інвалідом ІІІ групи, отримує пенсію, інших утриманців не має, а отже може утримувати свою неповнолітню дитину, а тому позов підлягає до часткового задоволення і стягненню підлягають аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше встановленого законом мінімального розміру на дитину відповідного віку. При визначенні розміру аліментів враховується як матеріальний стан відповідача, так і матеріальний стан позивачки та дитини, стан їх здоров'я, а також те, що ст.182 СК України встановлено мінімальний розмір аліментів на утримання однієї дитини. На думку суду, такий розмір аліментів сприятиме належному утриманню дитини і є реальним для даного регіону. З врахуванням стану здоров'я відповідача, суд вважає, що розмір аліментів 1/2, як просить в позові позивачка, є завищеним і поставить відповідача у скрутне матеріальне становище. Відповідно до п.1 ч.1 і ч.2 ст.367 ЦПК України суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В зв'язку з задоволенням позову з відповідача належить стягнути і судовий збір, як це передбачено ст.88 ЦПК України, від сплати якого була звільнена позивачка при подачі позову до суду.

Outcome: approved