overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 квітня 2012 року. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: синів - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~У зв`язку з тим, що нормальні подружні стосунки у них з відповідачем не склалися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, вони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, мають різні бюджети, внаслідок чого їх спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам та інтересам їх неповнолітніх дітей, позивачка звернулася з даним позовом до суду і просить їх шлюб розірвати, стягнути з відповідача на її користь судові витрати по справі. \~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, місце та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Подала до суду заяву, в якій просила справу слухати без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила шлюб розірвати, оскільки примирення не бажає. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про дату, місце та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, але на адресовані йому повістки про виклик до суду він не відреагував. Причину неявки відповідач суду не повідомив і від нього не надходило клопотання про відкладення розгляду справи чи слухання справи за його відсутності. Суд визнав неявку відповідача до суду неповажною. \~ \~ \~ \~Виходячи з вищенаведеного, суд вважає за можливе провести слухання справи у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. А в зв`язку з неявкою відповідача, суд приходить до висновку, що є підстави провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 квітня 2012 року. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: синів - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На даний час діти проживають з матір`ю. Нормальні подружні стосунки між сторонами не склалися, тривалий час сторони подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають різні бюджети, на примирення не згідні. \~ \~ \~ \~Суд, відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, прийшов до переконання, що дана сім`я існує формально, примирення подружжя неможливе, їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них і інтересам їх малолітніх дітей. Тому суд вважає за необхідне і доцільне розірвати шлюб між ними. \~ \~ \~ \~На думку суду, неповнолітніх дітей необхідно залишити з матір`ю. \~ \~ \~ \~В зв`язку з задоволенням позову з відповідача належить стягнути на користь позивачки судовий збір, який був сплачений нею при подачі позову до суду,\~ як це передбачено ст.141 ЦПК України. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-25 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 липня 2006 року, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Кам'янець-Подільському, Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 589. Мають дітей - [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO]. Позивач посилається на те, що під час спільного проживання між ними постійно виникали скандали, суперечки, відповідач завдавав їй побої, внаслідок чого їх подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам та інтересам дітей. У зв'язку з цим у грудні 2017 року сімейні стосунки припинені : спільний бюджет відсутній, спільне господарство не ведеться. Примирення між нею та відповідачем неможливе. Спір про майно відсутній. [PERSON] просить розірвати шлюб , укладений між нею та [PERSON] У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, з підстав, викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не прибув, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Суд приходить до висновку ухвалити заочне рішення, враховуючи те, що позивач не заперечив проти заочного розгляду справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 липня 2006 року, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Кам'янець-Подільському, Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 589. Мають дітей - [PERSON] [INFO]. [PERSON] [INFO]. У грудні 2017 року сімейні стосунки припинені: спільний бюджет відсутній, спільне господарство не ведеться. Примирення між нею та відповідачем неможливе. Спір про майно відсутній. Суд приходить до висновку, що подальше сумісне сімейне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При таких обставинах позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 серпня 2008 року, спільних дітей не мають. Вважаючи, що фактично шлюб існує формально і не бажаючи підтримувати подружні стосунки, позивач з позовом про розірвання шлюбу звернулася до суду. Позивач у судове засідання не зявилася, у позовній заяві у звязку із зайнятістю на роботі, просила справу слухати у її відсутності (позовна заява, зворот а.с. 2). Відповідач у судові засідання на 25 листопада та 09 грудня 2015 року не зявився, хоча кожного разу належним чином був повідомлений про день, час і місце розгляду справи (а.с. 18, 19), не повідомив суд про причину неявки, не просив справу розглядати за його відсутності. Судом на підставі ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України ухвалено провести заочний розгляд справи. Розглянувши справу в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити. Так, свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 6) стверджується, що сторони із 29 серпня 2008 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Позивач у позовній заяві (а.с. 2) обґрунтувала свою вимогу про розірвання шлюбу, а відповідач своєю безпричинною неявкою в судові засідання проявив байдужість до існування шлюбу. Враховуючи, що сторони майже рік проживають окремо (з позовної заяви), не планують подальше спільне життя, суд не вбачає підстав для надання їм строку на примирення, оскільки вважає, що цей шлюб вичерпав своє значення для сторін, він не відповідає принципам, встановленим законом і суспільством для такого союзу, а тому його необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У позовній заяві позивач заявила вимогу про залишення їй прізвища, отриманого у шлюбі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 серпня 2009 року і від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO].. Позивач звернувся з позовом в суд про розірвання шлюбу між ним та відповідачкою, покликаючись, що спільне життя у них не склалось, так як між ними не було взаєморозуміння, вони виявилися людьми з різними характерами і поглядами на життя, через що виникали сварки і суперечності та що з березня 2010 року вони проживають окремо один від одного, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, чому їх сімя розпалася і примирення між ними неможливе. В судовому засіданні позивач позов підтримав, покликаючись на мотиви такого та зазначив, що подружнє життя з відповідачкою не склалося, з 2010 року вони проживають окремо і не підтримують сімейних відносин, він втратив до відповідачки хороші почуття і примирення між ними неможливе. Просить позов задовольнити. Відповідачка у судове засідання не зявилася, хоча належно була повідомлена про час та місце розгляду справи, причину неявки не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, оскільки матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки між ними вже довгий час немає взаєморозуміння, виникали сварки і суперечності, з 2010 року вони проживають окремо один від одного, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, що свідчить про стійкість і тривалість конфлікту між ними. Суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, оскільки вони не проживають разом і не підтримують сімейних відносин вже довгий час та що позивач втратив до відповідачки хороші почуття і помиритися з нею не бажає, а тому цей шлюб слід розірвати. На утриманні сторін залишається неповнолітня дитина. На підставі ст.ст.10, 60, 212-215, 225-226 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 серпня 2009 року і мають трьох спільних малолітніх дітей. Вважаючи, що фактично шлюб існує формально і не бажаючи підтримувати подружні стосунки, позивач з позовом про розірвання шлюбу 24 травня 2018 року звернулася до суду. Ухвалою від 24 травня 2018 року (а.с. 13) відкрито провадження у справі і призначено підготовче засідання. Сторони у підготовче засідання не з'явилися, але подали заяви про розгляд справи за їх відсутності (а.с. 9, 10) та про, відповідно, підтримання та визнання позовних вимог. Враховуючи обставину, що відповідач визнає позовні вимоги, і таке визнання позовних вимог відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд ухвалив за можливе на підставі ч. 3 ст. 211 та ч. 3 ст. 200 ЦПК України провести підготовче засідання за відсутності сторін, а за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення у цій справі. Розглянувши справу, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити. Із свідоцтва про шлюб (а.с. 5) слідує, що сторони з 29 серпня 2009 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, а свідоцтвами про народження (а.с. 7, 8, 9) стверджується, що вони мають спільних малолітніх синів: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Збереження шлюбу за відсутності згоди одного з подружжя вже є таким, що буде суперечити його інтересам виходячи з положень ч. 1 ст. 24 СК України. Позивач у позовній заяві обґрунтувала свою вимогу про розірвання шлюбу тим, що мають різні характери, у них відсутні взаєморозуміння та довіра, а відповідач визнав позов. Враховуючи підставу для припинення шлюбу, суд вважає, що цей шлюб вичерпав своє значення для сторін, він не відповідає принципам, встановленим законом і суспільством для такого союзу, а тому його необхідно розірвати. У позовній заяві позивач просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, отримане у шлюбі. Така вимога відповідає ст. 113 СК України, а тому має бути задоволена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 серпня 2010 року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], на утримання якої відповідач не надає матеріальної допомоги, в звязку з чим позивачка звернулася до суду про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно. Неповнолiтня дитина проживає разом з матірю та знаходяться на її утриманнi. У суд позивачка направила заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність, підтримала позовні вимоги з наведених вище підстав. У суд відповідач направив заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Згідно з ст.ст.180,181,182,183 Сiмейного Кодексу України батьки зобовязанi утримувати дитину до досягнення нею повнолiття, а алiменти на утримання дитини можуть присуджуватися у частцi вiд доходу матері (батька) або в твердiй грошовiй cyмi. Враховуючи викладене, суд задовольняє позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 серпня 2012 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що спільне життя у них не склалось через нерозуміння один одного, у сторін різні склади характерів, уподобання та різні погляди на життя. Сторони не ведуть спільного господарства. Позивачка вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу між сторонами неможливе. Позивачка вважає, що примирення між ними неможливе. У суд позивачка направила заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність, підтримала позовні вимоги. У суд відповідач направив заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність, визнав позовні вимоги. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Спільне життя у сторін не склалось через нерозуміння один одного, постійні конфлікти. Сторони не ведуть спільного господарства,заперечують надання строку для примирення. Суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу між сторонами не-можливе, шлюб носить формальний характер, а тому його необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище [PERSON]. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 січня 2006 року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO], який на даний час проживає з матір'ю. У зв'язку з тим, що подружні стосунки у них з чоловіком не склалися, в них різні погляди на життя, через несумісність характерів у них виникають постійні сварки, які призвели до того, що між ними відсутнє взаєморозуміння, вони втратили почуття поваги і любові одне до одного, проживають окремо і подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть і на примирення не згідні, позивачка звернулася з даним позовом до суду і просить шлюб розірвати та стягнути судові витрати. Позивачка в судове засідання не з'явилася, хоча про дату, місце та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Від неї в судове засідання надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу без її участі, позов підтримує, просить шлюб розірвати та стягнути судові витрати по справі, згідна на ухвалення рішення у відсутності відповідача. Відповідач та його представник, адвокат Петрова Н.П., в судове засідання не з'явилися, хоча про дату, місце і час розгляду справ були повідомлені своєчасно і належним чином. Від представника відповідача до суду надійшла заява, в якій вона визнає позов, просить шлюб розірвати та розглянути справу без її та відповідача участі. Суд вважає за можливе справу слухати у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 січня 2006 року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO]. На даний час дитина проживає з матір'ю. Тривалий час сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, у них різні бюджети, на примирення не згідні. Суд, відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, прийшов до переконання, що дана сім'я існує формально. В ситуації, що склалася, примирення подружжя неможливе, їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них та інтересам їх неповнолітньої дитини. Тому суд вважає за необхідне і доцільне розірвати шлюб між ними. На думку суду, неповнолітню дитину необхідно залишити з матір'ю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 січня 2011 року і від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивачка звернулася з позовом у суд про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, покликаючись, що спільне життя у них не склалось, так як між ними немає взаєморозуміння, виникали сварки, спільного господарства вони не ведуть, чому їх сім'я розпалася і примирення між ними неможливе. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, покликаючись на мотиви такого та зазначила, що подружнє життя із відповідачем не склалося, з квітня 2015 року вони проживають окремо один від одного і не підтримують сімейних відносин та що вона втратила до відповідача хороші почуття і примирення між ними неможливе. Просить позов задовольнити. Відповідач позов визнав та зазначив, що дійсно з квітня 2015 року вони проживають окремо один від одного та не підтримують сімейних відносин. Просить позов задовольнити. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Заслухавши пояснення сторін та розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки між ними вже тривалий час немає взаєморозуміння, виникали сварки, з квітня 2015 року вони проживають окремо один від одного, не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, що свідчить про стійкість і тривалість конфлікту між ними. Суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, оскільки вони не проживають разом і не підтримують сімейних відносин вже тривалий час та що вони втратили один до одного хороші почуття і помиритися не бажають, а тому такий шлюб слід розірвати. На утриманні сторін залишається неповнолітня дитина. На підставі ст.ст.10, 60, 212, 215 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

Сторони перебувають\~ у зареєстрованому шлюбі з 29 травня 2005 року. У шлюбі сторони мають спільних малолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Вважаючи, що фактично шлюб існує формально і не бажаючи підтримувати подружні стосунки, позивач з\~ позовом про розірвання шлюбу звернувся до суду. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав і пояснив: Біля року тому дружина пішла на роботу в кафе посудомийкою і з тих пір практично вся домашня робота лягла на його плечі. Крім того, дома виникають постійні непорозуміння через те, що і він, і дружина хочуть головувати у сімї. За період наданого судом строку на примирення ні він, ні дружина не намагалися примиритися, оскільки кожен має свою думку щодо подружнього життя і виховання дітей. Відповідач у судовому засіданні позов визнала і 27 липня 2016 року суду пояснила, що вона дійсно практично кожного дня до 20-ої чи до 21-ої години на роботі, а коли в кафе є замовлення, то буває, що додому приходить біля 3-ої години. Однак дома вона також встигає справлятися зі своїми обовязками дружини і мами. За наданий судом строк ні вона, ні чоловік не намагалися примиритися, на сьогоднішній день кожен з них має свій окремий бюджет і на власний розсуд ним розпоряджається.. Розглянувши справу в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити. Так, свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.15) стверджується, що сторони із 29 травня 2005 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, а свідоцтвами про народження доводиться, що сторони мають спільних малолітніх дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] (а.с. 7, 16). Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Збереження шлюбу за відсутності згоди одного з подружжя вже є таким, що буде суперечити його інтересам виходячи з положень ч. 1 ст. 24 СК України. Позивач у позовній заяві та судовому засіданні обґрунтував свою вимогу про розірвання шлюбу, а відповідач, визнала позов та не заперечила проти розірвання шлюбу. Враховуючи, що сторони не планують подальше спільне життя, не можуть налагодити нормальні стосунки у цій сімї, суд не вбачає підстав для надання сторонам повторного строку на примирення, оскільки вважає, що цей шлюб вичерпав своє значення для сторін, він не відповідає принципам, встановленим законом і суспільством для такого союзу, а тому його необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про шлюб (а.с.15), відповідач при реєстрації шлюбу своє прізвище Раджабова змінила на прізвище чоловіка [PERSON]. У судовому засіданні відповідач просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, отримане у шлюбі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 червня 2013. Вважаючи, що фактично шлюб існує формально і не бажаючи підтримувати подружні стосунки, позивач з позовом про розірвання шлюбу 12 квітня 2018 року звернувся до суду. Ухвалою від 18 квітня 2018 року (а.с. 13) відкрито провадження у справі і призначено підготовче засідання. Позивач у підготовчому засіданні позовні вимоги підтримав, відмовившись від вимоги про стягнення з відповідача судових витрат, а відповідач позовні вимоги визнала. Враховуючи такі обставини, а також, що визнання відповідачем позовних вимог відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд ухвалив за можливе на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення у цій справі. Розглянувши справу, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити. Із свідоцтва про шлюб (а.с. 7) слідує, що сторони з 29 червня 2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, а свідоцтвом про народження (а.с. 6) стверджується, що вони мають спільну малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Збереження шлюбу за відсутності згоди одного з подружжя вже є таким, що буде суперечити його інтересам виходячи з положень ч. 1 ст. 24 СК України. Сторони у цій справі обоє не бажають збереження шлюбу, заявили про фактичне припинення подружніх стосунків біля півтора року тому. Враховуючи підставу для припинення шлюбу, суд вважає, що цей шлюб вичерпав своє значення для сторін, він не відповідає принципам, встановленим законом і суспільством для такого союзу, а тому його необхідно розірвати.

Outcome: approved