Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредекс фінанс» звернулось до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути заборгованість по кредитному договору на загальну суму 11 100 грн. 10 коп. та покласти на відповідача обовязок відшкодувати сплачений судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що 13 лютого 2012 року між ПАТ «Платинум Банк» (надалі Первинний Кредитор) та [PERSON] укладено кредитний договір № 557/4608ACLAPT на суму 11\~368 грн. 00 коп., з кінцевим терміном повернення до 13 лютого 2015 року. На підставі договору факторингу № 20130619-к від 19.06.2013 р. ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги за кредитним договором № 557/4608ACLAPT від 13 лютого 2012 року. Після цього, ТОВ «Кредекс фінанс» набуло право вимоги за кредитним договором № 557/4608ACLAPT від 13.02.2012 року на підставі договору факторингу № 1/15-ФКю від 08.05.2015 року. Відповідно до Договору факторингу 1/15-ФКю від 08.05.2015 року позивач набув права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 11\~100 грн. 10 коп. [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконала, у звязку з чим станом на 26 червня 2015 року має заборгованість по кредиту в розмірі 11 100 грн. 10 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також стягнути витрати по сплаті судового збору у сумі 243 грн. 60 коп. Крім того, ТОВ «Кредекс фінанс» в позовній заяві зазначає, що [PERSON] за період з 13.02.2012 року по 26.06.2015 року за кредитним договором № 557/4608ACLAPT сплачено лише 7\~698 грн. 00 коп., при цьому останній платіж відповідачем здійснено 18.06.2013 року, нарахування відсотків та інших платежів зупинено 18.06.2013 року під час відступлення права вимоги від ПАТ «Платинум Банк». Представник позивача ТОВ «Кредекс фінанс» в судове засідання не зявився, про розгляд справи були повідомлені належним чином, на адресу суду подані клопотання, в яких позов підтримують в повному обсязі, просять розглядати справу без їх участі (а.с.31,54). Суд вважає можливим розглянути даний позов без представника позивача. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнала частково, а саме: лише в сумі 9\~387 грн. 00 коп. (а.с.57). Пеню в сумі 1\~487 грн. 40 коп. та заборгованість за відсотками в сумі 225 грн. 70 коп. не визнає, просить застосувати позовну давність в частині стягнення пені та відсотків, про що надала письмову заяву на адресу суду (а.с.56). При цьому пояснила, що на даний час вона не має можливостей сплачувати кредит, оскільки у неї скрутне матеріальне становище. При можливості сплатить дану заборгованість. Суд, дослідивши надані сторонами документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.3,4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні й суспільні інтереси в спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст.215 ЦПК України мотивувальна частина рішення повинна містити, в тому числі, встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини; мотиви, згідно з якими суд вважає встановленою наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, бере до уваги або відхиляє докази, застосовує зазначені в рішенні нормативно-правові акти. Згідно практики Європейського суду з прав людини, мотивованим є рішення, якщо: 1) підстави, на яких базується рішення, зазначені належним чином (рішення Євросуду у справі «Кузнєцов та інші проти Російської Федерації»); 2) доводи і мотиви, на яких ґрунтується рішення, вказані з достатньою ясністю (рішення Євросуду у справі «Хаджіанастасіу проти Греції»); 3) висловлена позиція суду стосовно всіх доречних і важливих аргументів сторони (рішення Євросуду у справі «Проніна проти України»). Не є мотивованим рішення суду, яке містить просте зазначення на норму закону, з якого незрозуміло, чому суд прийшов саме до таких висновків, порушує право як позивача, так і відповідача на справедливий суд. Вимога про вмотивованість рішення суду є процесуальною нормою, проте її реалізація безпосередньо впливає на дотримання права на справедливий суд. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 13 лютого 2012 року [PERSON] уклала кредитний договір № 557/4608ACLAPT із ПАТ «Платинум Банк» (надалі Первинний Кредитор) строком до 13 лютого 2015 року (а.с.07). Відповідно до п.1.2 Кредитного договору, банк надає позичальнику грошові кошти (кредит) на наступних умовах: - сума кредиту - 11 368 грн. 00 коп.; строк кредитування 36 місяців; - фіксована процентна ставка за користування кредитом 20 % річних; - комісія за обслуговування кредиту 261 грн. 00 коп.; - цільове призначення поточні потреби; - дата повернення кредиту 13 лютого 2015 року. ПАТ «Платинум Банк» свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності (а.с.49). Ці обставини не оспорювала в судовому засіданні і [PERSON], яка підтвердила, що дійсно отримала грошові кошти на платіжну картку 13.02.2012 року. Відповідно до п.2.7 Договору платежі з погашення суми заборгованості за Кредитом, сплати процентів за користування Кредитом та комісії за обслуговування Кредиту здійснюється у вигляді щомісячних рівномірних платежів. Відповідно до п.4.3 Договору у разі прострочення сплати процентів за користування Кредитом та/або частини суми Кредиту, Позичальник зобовязаний сплатити Банку пеню в розмірі 0,3 % від простроченої суми нарахованих процентів та/або комісії за обслуговування Кредиту, та/або від несплаченої частини суми Кредиту за кожний день прострочення. На підставі договору факторингу № 20130619-к від 19.06.2013 року ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги за кредитним договором № 557/4608ACLAPT від 13 лютого 2012 року. ТОВ «Кредекс фінанс» набуло право вимоги за кредитним договором № 557/4608ACLAPT від 13 лютого 2012 року на підставі договору факторингу № 1/15-ФКю від 08.05.2015 року(а.с.11-12). Відповідно до витягу з Реєстру заборгованостей за Договором факторингу 1/15-ФКю, від 08 травня 2015 року, позивач набув право грошової вимоги до відповідача в сумі 11 100 грн. 10 коп. (а.с.04 обр.). Відповідач свої зобовязання належним чином не виконала. У відповідності до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до пункту 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін), то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Згідно розрахунків, які надані позивачем, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Кредекс фінанс» станом на 26 червня 2015 року становить 11\~100 грн. 10 коп., яка складається з наступного: - 9 387 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту; - 225 грн. 70 коп. заборгованості за відсотками за користування кредитом; -1 487 грн. 40 коп. пеня за порушення графіку погашення заборгованості(а.с.50). Відповідач [PERSON] визнала позов в сумі 9\~387 грн. 00 коп., пеню в сумі 1\~487 грн. 40 коп. та заборгованість за відсотками в сумі 225 грн. 70 коп. не визнає, просить застосувати позовну давність в частині стягнення пені та відсотків, про що надала письмову заяву на адресу суду (а.с.56). Суд погоджується з розрахунком в частині суми заборгованості за кредитним договором позичальника, здійсненим позивачем відповідно до умов укладеного договору № 557/4608ACLAPT від 13 лютого 2012 року, а саме: по тілу кредиту 9\~387 грн. 00 коп. та відсотками за користування кредитом - 225 грн. 70 коп. Крім того, у зв'язку із несвоєчасним виконанням позичальником [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, банком нараховано пеню від суми простроченого платежу станом на 18 червня 2013 року в розмірі 1 487 грн. 40 коп. (а.с.48). За правилами ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Тобто, пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір, поки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення. Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Відповідно п.1 ч.2 ст.258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Отже, стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Відповідно до закону, пеня підлягає стягненню лише в межах одного року до дня пред'явлення позову. Позовні вимоги банку стосуються заборгованості за період до 18 червня 2013 року з зазначенням, що пеня становить 1 487 грн. 40 коп. Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленого до винесення судового рішення. Відповідачем було заявлено у суді про застосування наслідків пропуску строку позовної давності. Позивач звернувся до суду з позовом 13 липня 2015 року(а.с.20). Згідно вищенаведеної норми права, пеня підлягає стягненню в межах одного року до дня предявлення позовної заяви. Таким чином, строком за час якого може бути нарахована пеня, є строк з 13 липня 2014 року по 13 липня 2015 року, який позивачем пропущено, оскільки пеня нараховувалась тільки до 18 червня 2013 року. Згідно позовної заяви, нарахування відсотків та інших платежів зупинено 18.06.2013 року під час відступлення права вимоги від ПАТ «Платинум Банк» (а.с.03 обр.). Це витікає і з розрахунку заборгованості (а.с.48). За таких підстав, коли встановлено, що з вини відповідача зобов'язання перед позивачем не виконано, відповідач в односторонньому порядку відмовилася виконувати взяті на себе зобов'язання щодо погашення кредиту та сплаті відсотків за користування кредитними коштами, суд приходить до висновку, що згідно ст.ст.526, 527, 530, ст.ст.1046 - 1056 ЦК України позовні вимоги ТОВ «Кредекс фінанс» є законними та обґрунтованими, [PERSON] порушила свої договірні зобовязання і з даної особи на користь позивача слід стягнути 9 612 грн. 70 коп. заборгованості за кредитним договором № 557/4608ACLAPT від 13 лютого 2012 року. В задоволені позову ТОВ «Кредекс фінанс» про стягнення пені в сумі 1 487 грн. 40 коп. слід відмовити у звязку з спливом позовної давності. Відповідач наполягала на застосуванні позовної давності в цій частині позовних вимог. Крім того, згідно з ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь ТОВ «Кредекс фінанс» судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп. (а.с.02), оскільки рішення ухвалено на користь позивача. Враховуючи викладене,

Outcome: partial