Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю Кей-Колект (далі ТОВ) 07.11.2014 року звернулось до суду з позовом, в якому з урахуванням доповнень просило стягнути з відповідачів солідарно: заборгованість за кредитним договором, що утворилась станом на 08.04.2015 року в загальній сумі 448\~ 227, 26 грн., яка складається із 191\~ 963,52 грн. борг основної суми кредиту, 256 263,74 грн. борг за процентами; а також сплачений судовий збір в сумі 3654 грн. В обґрунтування позову позивач вказував, що 05.03.2008 року між ПАТ УкрСиббанк (далі Банк) та [PERSON] було укладено кредитний договір за яким Позичальник отримав кредит у сумі 215\~ 000 грн. та зобовязувався в порядку і на умовах визначених у кредитному договорі сплачувати платежі в сумах та строках визначених договором та Додатком № 2 до нього графіком погашення кредиту. Також, цього ж дня між названим Банком та [PERSON] було укладено договір поруки, згідно якого поручитель взяв на себе зобовязання нести солідарну відповідальність за належне виконання позичальником умов кредитного договору. 12.12.2011 року Банк відступив для ТОВ відповідно до укладеного між ними договору факторингу свої права вимоги за зобовязаннями позичальника по вказаному кредитному договору. Оскільки [PERSON] не виконував умови кредитного договору у нього утворилась заборгованість зазначених вище сум, у звязку з чим йому, а також [PERSON] направлялись вимоги про дострокове повернення кредиту, на що вони не відреагували. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала. Представник відповідача [PERSON] позов визнав частково, пояснив, що з позичальника підлягає стягненню борг по тілу кредиту з урахуванням застосування трьохрічного строку позовної давності в сумі 60084,931 грн., а також 4\~ 447,21 грн. заборгованість за процентами, що існувала станом на день укладення договору факторингу. Відповідачка [PERSON] в судові засідання не зявлялась, подала заяву в якій заперечила позовні вимоги в повному обсязі, із мотивів пропуску ТОВ шести місячного строку предявлення вимоги до поручителя. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази суд вважає позов слід задовольнити частково. Встановлено, що 05.03.2008 року між ПАТ УкрСиббанк та [PERSON] укладено кредитний договір № 11310253000 згідно умов якого позичальник отримав споживчий кредит в сумі 215\~ 000 грн. зі сплатою процентів у розмірі 13,90% річних, та зобовязувався повернути кредит у повному обсязі в терміни і розмірах, що встановлені графіком платежів, визначення сукупної вартості кредиту (далі Графік платежів) (Додаток № 2 до кредитного договору), але в будь-якому випадку не пізніше 04 березня 2015 року. (пункти 1.1 1.3.1 кредитного договору). Для забезпечення виконання кредитного договору 05.03.2008 року між ПАТ УкрСиббанк та [PERSON] укладено договір поруки 185437. Згідно з пунктами 1.3, 1.4 зазначеного договору поручитель зобов'язувався солідарно відповідати перед Банком за виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором № 11310253000 у повному обсязі, як й позичальник, включаючи сплату кредиту, процентів, комісій, пені, інших платежів, передбачених кредитним договором. Після 10.12.2008 року позичальник припинив сплачувати платежі на погашення кредиту. 12.12.2011 року між ПАТ УкрСиббанк і ТОВ Кей-Колект укладено договір факторингу № 1 відповідно до якого ПАТ УкрСиббанк передало у власність ТОВ, а останнє прийняло право вимоги до боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними договорами, договорами забезпечення, у тому числі й за договором, укладеним із [PERSON] із сумами заборгованості станом на 12.12.2011 року 191\~ 963,36 грн. несплачене тіло кредиту, та 100\~ 945,52 грн. несплачені відсотки. 09.07.2014 року позивач направив для [PERSON], [PERSON] листи в яких повідомив боржника та поручителя про відступлення права грошової вимоги для нього, та заявив вимогу про погашення протягом 30 днів заборгованості за кредитним договором від 05.03.2008 року, яка станом на 01.12.2013 року становила 379952, 63 грн. із якої, 191\~ 963,52 грн. борг по основній сумі кредиту, та 187\~ 989,11 грн. заборгованість за процентами. Вказані вимоги відповідачами отримані 22.07.2014року, про що свідчать дані рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. Вирішуючи питання обґрунтованості позовних вимог суд виходить із такого Зобов'язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема договорів. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України). Строк виконання кожного щомісячного зобовязання згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Як встановлено судом, [PERSON] перестав виконувати щомісячні зобовязання з погашення кредиту з 10.12.2008 року, у той час як з вимогами про стягнення заборгованості за кредитом ТОВ звернулось 07.11.2014 року, включивши до позовних вимог всю заборговану суму. Разом з тим, відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобовязаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) в розмірі та в строки, визначені графіком повернення кредиту та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом. Оскільки умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлені окремі самостійні зобовязання, які деталізують обовязок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Таким чином, оскільки за умовами договору погашення кредиту повинно здійснюватись позичальником частинами кожного місяця, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця) невиконання позичальником кожного із цих зобовязань. Отже, в даному випадку, слід дійти висновку про те, що позовна давність за ТОВ про повернення [PERSON] кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу, тобто з 01 листопада 2011 року. (трьохрічний термін від дня подачі до суду позову). За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України). У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України). Припинення поруки пов'язане, зокрема, із закінченням строку її чинності. За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо умовами договору кредиту передбачені окремі самостійні зобов'язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов'язку, то у разі неналежного виконання позичальником цих зобов'язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Оскільки відповідно до статті 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила (з урахуванням положень частини четвертої статті 559 ЦК України) повинні застосовуватись і до поручителя. Таким чином, слід дійти висновку про те, що у разі неналежного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк пред'явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. У разі пред'явлення банком вимог до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов'язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку. Разом із тим правовідносини поруки за договором не можна вважати припиненими в іншій частині, яка стосується відповідальності поручителя за невиконання боржником окремих зобов'язань за кредитним договором про погашення кредиту до збігу шестимісячного строку з моменту виникнення права вимоги про виконання відповідної частини зобов'язань, та в частині вимог про дострокове погашення кредитних коштів. Саме такі правові позиції були висловлені Верховним Судом України в постановах, зокрема від 19 березня 2014 року у справі 6-20цс14, від 17.09.2014 року у справі № 6-53цс14, від 29.10.2014 року у справі № 6-169цс14. Отже, з позичальника [PERSON] підлягає стягненню заборгованість по кредиту з 01.11.2011 року по період внесення останнього щомісячного платежу визначеного Графіком платежів (березень 2015 року), а з поручителя [PERSON] з 01.05.2014 року по березень 2015 року. Оскільки позичальник та поручитель несуть солідарну відповідальність за невиконання умов кредитного договору, тому з них підлягає стягненню солідарно сума заборгованості визначені за даними Графіку платежів з 01.05.2014 року по березень 2015 року, що становить 28\~ 154,83 грн. борг по тілу кредиту (2559,53 грн. щомісячний платіж х на 11 місяців), та 1992,27 грн. проценти, а всього 30\~ 147,10 грн. Заборгованість за період з 01.11.2011 року по 30.04.2015 року яка становить 76\~ 785,90 грн. по тілу кредиту (2559,53 щомісячний платіж х 30 місяців), та 23 928,63 грн. проценти, а всього - 100\~ 714,53 грн. Також з відповідачів підлягають частковому стягненню згідно ст. 88 ЦПК понесені ТОВ судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: partial