Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Лащова» (далі Позивач) звернувся до Тальнівського районного суду з позовом до [PERSON] (далі Відповідач) про визнання недійсною угоди без номера від 14.12.2015 про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки без номера від 10.09.2014. На підставу своїх вимог посилається на те, що 10 вересня 2014 року між Позивачем та Відповідачем було укладено договір оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в адміністративних межах Лащівської сільської ради Тальнівського району площею 2,67 га, кадастровий номер 7124085000:01:001:409, строком на 7 років. 10 вересня 2014 року складено акт прийому-передачі земельної ділянки від Відповідача, який є власником даної земельної ділянки на підставі державного акту І-ЧР №051166, до Позивача, який за вищевказаним договором є орендарем. З вказаного часу дана земельна ділянка використовується за призначенням Позивачем на підставі вищевказаного договору оренди. Позивачу стало відомо, що між [PERSON] та ТОВ «Лащова» в особі [PERSON], 14 грудня 2015 року укладено угоду про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки від 10 вересня 2014 року та складено акт прийому-передачі земельної ділянки в якому проставлені підписи [PERSON] та [PERSON] При ознайомленні з вищевказаною угодою та актом прийому-передачі, Позивач виявив, що підпис особи, яка діяла від його імені [PERSON] в даних документах підроблений. Підстав та намірів для дострокового розірвання договору оренди від 10.09.2014 укладеного на 7 років Позивач не має. Відповідач не звертався до Позивача з повідомленням про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки. Посилаючись на вищевикладене, Позивач просить визнати недійсною угоду без номера від 14 грудня 2015 року про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки без номера від 10 вересня 2014 року, укладену між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лащова». Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на підстави, викладені в позовній заяві, просив суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що факт підроблення підпису [PERSON] в угоді про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки є недоведеним. А також посилався на те, що в договорі проставлена печатка ТОВ «Лащова», а особа, яка підписалася від імені [PERSON] не встановлена, тому не можна вважати спірну угоду недійсною. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Судом встановлено, що 10.09.2014 в с. Лащова Тальнівського району Черкаської області між [PERSON] орендодавець та ТОВ «Лащова» - орендар, в особі [PERSON] було укладено договір оренди землі б/н від 10.09.2014, відповідно до якого в оренду передається земельна ділянка загальною площею 2,67 га розміщена в адміністративних межах Лащівської сільської ради Тальнівського району Черкаської області. Договір укладено на 7 років. Відповідно до Акту про прийом-передачу земельної ділянки 10 вересня 2014 року, [PERSON] передала земельну ділянку орендарю, в особі [PERSON], розміром 2,67 га в адмінмежах Лащівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №51352863 від 31.12.2015, орендодавцем (власником) земельної ділянки площею 2,6728 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7124085000:01:001:0409, є [PERSON]. Орендарем даної земельної ділянки за договором оренди землі б/н від 10.09.2004 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Лащова». Строк дії договору 7 років. Відповідно до Витягу з кримінального провадження №12016250240000099 внесеного до ЄРДР 11.03.2016, 10.03.2016 в Тальнівське відділення поліції Звенигородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області звернулась [PERSON], 30.04.1955 народження, жителька с. Лащова Тальнівського району Черкаської області, засновник ТОВ «Лащова» (код 36780220) про виявлення нею підроблення її підпису у шести угодах про дострокове розірвання договору оренди земельних ділянок від 14.12.2015, між ТОВ «Лащова» в особі [PERSON] на громадянами, зокрема, [PERSON]. Крім цього, до договорів додано Акт прийому-передачі земельних ділянок, у яких [PERSON] також виявила підроблення свого підпису. Органом досудового розслідування визначено Тальнівське відділення поліції Звенигородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області. Відповідно до Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців від 30.10.2015, [PERSON] має право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Лащова» без довіреності, у тому числі підписувати договори. Оригінал угоди про дострокове розірвання договору оренди земельної частки (паю), ділянки б/н від 10.09.2014 укладений в с. Лащова Тальнівського району Черкаської області між Орендодавцем [PERSON] та Орендарем ТОВ «Лащова», в особі [PERSON] відповідно до якого сторони домовились розірвати Договір оренди земельної частки (паю) б/н від 10.09.2014 та Акт про передачу та прийом земельної ділянки від 14.12.2015, який досліджений в судовому засіданні в порядку дослідження доказів, підписані всіма сторонами, зокрема від орендаря ТОВ «Лащова», [PERSON] В судовому засіданні [PERSON] пояснила, що будучи керівником ТОВ «Лащова» та особою уповноваженою підписувати договори від імені ТОВ «Лащова», зазначений договір та акт прийому-передачі не підписувала. Ухвалою Тальнівського районного суду від 23.08.2016 по даній справі було призначено почеркознавчу експертизу. Відповідно до Висновку експерта №1/1553 від 31.10.2016, «підпис в графі «Орендар» в угоді про дострокове розірвання договору оренди земельної частки (паю), ділянки №б/н від 10.09.2014 укладений 14.12.2015 виконаний не [PERSON], а іншою особою з наслідуванням будь-якого підпису (підписів) [PERSON]». Крім того, відповідно до вищевказаного висновку «підпис в графі «Земельну ділянку передав [PERSON]А.» в акті про передачу та прийом земельної ділянки від 14.12.2015 виконаний не [PERSON], а іншою особою з наслідуванням будь-якого підпису (підписів) [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Положеннями ст. 203 ЦК України передбачено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що Позивач ТОВ «Лащова», від імені якого діє [PERSON], яка є засновником ТОВ «Лащова» та особою, яка має право вчиняти юридичні дії від імені ТОВ «Лащова», у тому числі підписувати договори, не виявляла волі укладати угоду про дострокове розірвання договору оренди земельної частки (паю), ділянки б/н від 10.09.2014, дану угоду не підписувала, що підтверджено висновком експерта №1/1553 від 31.10.2016, оригінал якого досліджено в судовому засіданні в порядку дослідження доказів та який знаходиться при матеріалах даної справи, суд дійшов висновку про обгрунтованість вимог позивача та визнання спірної угоди недійсною. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Ухвалою Тальнівського районного суду від 20.12.2016 у даній справі частину сплаченого за квитанцією №218 від 22.03.2016 судового збору в розмірі 1378 грн. повернуто Позивачу на підставі п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Враховуючи наведене, суд вважає за доцільне стягнути з Відповідача на користь Позивача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору, що підтверджуються квитанцією №218 від 22.03.2016 в сумі 1378 грн. та витрати понесені Позивачем по оплаті судової почеркознавчої експертизи в розмірі 2250,24 грн., що підтверджуються квитанцією №63 від 16.09.2016. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved