Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач при зверненні до суду в обґрунтування своїх вимог посилався на те, що відповідачі не належним чином виконують свої зобовязання за кредитним договором №11320087000, який укладений 24. 03. 2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON], а також зобовязання за договором поруки №190510, який укладений 24. 03. 2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON], в наслідок чого за кредитним договором утворилась значна заборгованість. 12. 12. 2011 року ПАТ «УкрСиббанк» відступило ТОВ «Кей-Колект» відповідно до договору факторингу №1 свої права вимоги за зобовязаннями відповідачів за укладеними договорами. Відповідачі не належним чином виконують умови укладеного кредитного договору та договору поруки в наслідок чого станом на 01. 12. 2013 року утворилась заборгованість в сумі 130549,04 дол. США, яку позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів. Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність в якій також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд про задоволення позову. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, свого представника до суду не направили, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується розпискою представника відповідачів про ознайомлення з датою т часом судового засідання (а.с. 145). Відповідачі та представник відповідачів про причини неявки в судове засідання суду не повідомили, жодних заяв чи клопотань до суду не подавали. В процесі розгляду справи представником відповідачів були надані до суду письмові заперечення проти позову в яких представник відповідачів заперечуючи проти вимог позивача посилався на те, що відповідачів не було повідомлено про заміну кредитора у зобовязанні, окрім того на думку представника відповідачів позов не підлягає задоволенню з підстав того, що позивачем не було надано до суду належних доказів переходу до нового кредитора прав у зобовязанні саме за договором факторингу №1 від 12. 12. 2011 року, а також позивачем не було надано до суду належних доказів наявної заборгованості відповідачів за кредитним договором, окрім того на думку представника відповідача позивач не набув права грошової вимоги до відповідачів, оскільки відповідачі не є субєктами господарювання. З огляду на зазначене представник відповідачів вважаючи позов не обґрунтованим та не підтвердженим належними доказами, просив суд відмовити в задоволенні позову повністю (а.с. 75-78, 107-108). Враховуючи те, що представником відповідачів були надані до суду письмові заперечення проти позову, підстави, передбачені ст. 169 ЦПК України для відкладення розгляду справи та оголошення перерви в ній відсутні, суд вважає за можливе закінчити розгляд справи у відсутність відповідачів та їхнього представника. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, зважаючи на подану представником позивача заяву про розгляд справи у його відсутність, обєктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 24. 03. 2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №11320087000, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит в сумі 143144,00 дол. США та зобовязався в порядку та на умовах визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором та додатком №1 до договору. Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав належним чином, а саме надав позичальнику кредит в обумовленій між сторонами сумі, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Судом встановлено, що 24. 03. 2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір поруки №190510, відповідно до умов якого [PERSON] стала поручителем за зобовязаннями [PERSON] за кредитним договором №11320087000. Також судом встановлено, що 12. 12. 2011 року ПАТ «УкрСиббанк» відступило ТОВ «Кей-Колект» відповідно до договору факторингу №1 свої права вимоги за зобовязаннями відповідачів за укладеними договорами. Позивач при зверненні до суду зазначав, що відповідачі не належним чином виконують умови укладеного кредитного договору та договору поруки в наслідок чого станом на 01. 12. 2013 року утворилась заборгованість в сумі 130549,04 дол. США, яку позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів. Представник відповідачів заперечуючи проти вимог позивача посилався на те, що відповідачів не було повідомлено про заміну кредитора у зобовязанні, окрім того на думку представника відповідачів позов не підлягає задоволенню з підстав того, що позивачем не було надано до суду належних доказів переходу до нового кредитора прав у зобовязанні саме за договором факторингу №1 від 12. 12. 2011 року, а також позивачем не було надано до суду належних доказів наявної заборгованості відповідачів за кредитним договором, окрім того на думку представника відповідача позивач не набув права грошової вимоги до відповідачів, оскільки відповідачі не є субєктами господарювання. З огляду на зазначене представник відповідачів вважаючи позов не обґрунтованим та не підтвердженим належними доказами, просив суд відмовити в задоволенні позову повністю. Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст.. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. З наведеного вбачається, що ТОВ «Кей-Колект» набув права вимоги по кредитному договору №11320087000, який укладений 24. 03. 2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] Встановлено, що відповідачі порушили свої зобов'язання за кредитним договором, а також договором поруки, в наслідок чого станом на 01. 12. 2013 року утворилась заборгованість в сумі 130549,04 дол. США, яка складається із: заборгованості по основній сумі кредиту в сумі 83585,48 дол. США, заборгованості за процентами в сумі 46963,56 дол. США, що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості за кредитним договором. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобовязання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 ЦК України (Позика). Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 1 ст. 546 ЦК України передбачено, що виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Згідно зі ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що i боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Відповідно до ст.. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Відповідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин та враховуючи, що боржник та поручитель не виконали свої зобовязання перед позивачем, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, в звязку з чим вважає за можливе позов задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про солідарне стягнення з відповідачів на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 3654 грн.

Outcome: approved