overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 03 листопада 2009 року, у якому мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб із відповідачем, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вони більш ніж півтори роки не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо, не ведуть спільного господарства, за час спільного життя переконались, що у них немає спільних інтересів, сімя носить формальний характер. У звязку із наведеним, просить суд позов задовольнити. У судовому засіданні позивачка позов підтримала, дала пояснення аналогічні наведеному, додатково пояснила, що строк, наданий судом для примирення, не надав ніяких результатів. Після розірвання шлюбу син залишиться проживати з нею. Просить суд позов задовольнити. Відповідач позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що сімя розпалася повністю, не може бути збережена і позовні вимоги підлягають задоволенню. Встановлено, що сторони уклали шлюб 03.11.2009 року /а.с.4/, у якому мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] /а.с.5/. Любов та повага між сторонами відсутні. Останнім часом непорозуміння створили умови за яких їх шлюб фактично припинився, більше півтори роки сторони шлюбні відносини не підтримують та спільне господарство не ведуть і відновлювати не збираються, проживають окремо. За строк, наданий судом для примирення, сторони не примирились. Після розірвання шлюбу малолітній син залишиться проживати з матірю. Враховуючи викладене, суд вважає, що сімя сторін розпалася, примирення не можливе, а тому шлюб підлягає розірванню, а визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 03 серпня 1996 року, у якому мають сина [PERSON], [INFO]. Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб із відповідачем, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя з ним не склалось через різні погляди на життя. Шлюбні відносини між ним припинились, після чого тривалий час проживають окремими сімями, спільне господарство не ведуть. У звязку із наведеним, просить суд позов задовольнити. У судовому засіданні представник позивачки позов підтримав покликаючись на підстави такого, просив суд позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечив, просив суд розірвати шлюб. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що сімя розпалася повністю, не може бути збережена і позовні вимоги підлягають задоволенню. Встановлено, що сторони уклали шлюб 03 серпня 1996 року, у якому в них народився син [PERSON], 21.11.2001 року народжння /а.с.4-5/. Любов та повага між сторонами відсутні. Останнім часом непорозуміння створили умови за яких їх шлюб фактично припинився, сторони проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують та спільне господарство не ведуть і відновлювати не збираються. Враховуючи викладене, суд вважає, що сімя сторін розпалася, примирення не можливе, а тому шлюб підлягає розірванню, а визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 03 серпня 2002 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач, посилаючись на те, що з 2006 року вони з відповідачкою фактично припинили подружні відносини, так як мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Відповідачка позов визнала повністю. У відповідності з ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на засадах добровільності та вільній згоді чоловіка та жінки. Позов підлягає до задоволення, оскільки сторони відновлювати подружні стосунки не бажають, тому суд приходить до висновку, що збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін, крім того, визнання позову відповідачкою не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Після розірвання шлюбу позивачка виявила бажання залишити прізвище «Кокошкіна». Судові витрати позивач залишає за собою. На підставі наведеного, ст.ст. 110, 112, 113 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 03 серпня 2002 року. Шлюб зареєстрований Трьохізбенською сільською радою Слов`яносербського району Луганської області, актовий запис № 14. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Сторони шлюбні стосунки не підтримують тривалий час, на цей час проживають окремо, спільного господарства разом не ведуть, мають окремий бюджет. Подальше спільне життя і збереження сім`ї неможливо. Посилаючись на вимоги Сімейного Кодексу України позивачка просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Позивачка надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, з позовом згоден. Дослідивши матеріали справи, перевіривши надані докази, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 03 серпня 2002 року зареєстровано шлюб, між позивачкою і відповідачем, шлюб зареєстрований Трьохізбенською сільською радою Слов`яносербського району Луганської області, актовий запис за № 14, прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON] Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Подальше спільне життя і збереження сім`ї позивачка вважає неможливим. Таким чином, суд вважає, що родина фактично розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам позивачки та відповідача. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. З свідоцтва про шлюб вбачається, що позивачка після реєстрації шлюбу змінила прізвище, при розгляді справи по суті не виявила бажання змінювати прізвище на дошлюбне, тож суд залишає позивачці прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 03 травня 2008 року, у шлюбі мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб із відповідачкою, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що сімейне життя з відповідачкою не склалось, оскільки вони виявились різними людьми з різними поглядами на життя. Вони фактично втратили один до одного почуття любові, припинили вести спільне господарство, а тому вважає, що збереження шлюбу неможливе та суперечить спільним інтересам. У зв'язку із наведеним, просить суд позов задовольнити. У судовому засіданні позивач позов підтримав, дав пояснення аналогічні наведеним, додатково пояснив, що з відповідачкою не проживають разом більше шести місяців, відповідачка має намір виїхати за кордон, де планує створити нову сім'ю. Малолітня донька залишиться проживати з ним. У зв'язку із наведеними, просить позов задовольнити. Відповідачка позов визнала, не заперечує проти розірвання шлюбу, підтвердила, що має намір виїхати за кордон, а тому не заперечує, щоб малолітня донька залишилась проживати з батьком. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що сім'я розпалася повністю, не може бути збережена і позовні вимоги підлягають задоволенню. Встановлено, що сторони уклали шлюб 03.05.2008 року у якому мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] /а.с.6,7/. Непорозуміння, сварки створили умови за яких їх шлюб фактично припинився, більше шести місяців шлюбні відносини не підтримують та спільне господарство не ведуть і відновлювати не збираються. Враховуючи викладене, суд вважає, що сім'я сторін розпалася, примирення не можливе, а тому шлюб підлягає розірванню. Малолітня донька залишиться проживати з позивачем за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-03 00:00:00

Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 03 червня 2007 року, у якому мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб із відповідачем, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя та відсутність взаєморозуміння. Внаслідок постійних суперечок та конфліктів спільне життя сторін стало не можливим. Шлюбні відносини між ним припинились, спільне господарство не ведуть. У зв'язку із наведеним, просить суд позов задовольнити. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить суд позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, просив суд розірвати шлюб. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що сім'я розпалася повністю, не може бути збережена і позовні вимоги підлягають задоволенню. Встановлено, що сторони уклали шлюб 03 червня 2007 року, у якому мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. /а.с.3-5/. Любов та повага між сторонами відсутні. Останнім часом непорозуміння створили умови за яких їх шлюб фактично припинився, сторони шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть і відновлювати не збираються. Враховуючи викладене, суд вважає, що сім'я сторін розпалася, примирення не можливе, а тому шлюб підлягає розірванню, а визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 04.03.2006 року, у шлюбі в них народилася дочка [PERSON], [PERSON], [INFO]. Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб із відповідачем, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачкою сімейне життя не склалося через різні погляди на життя та несумісність характерів, внаслідок чого вони припинили шлюбні стосунки, ведення спільного господарства впродовж тривалого часу. Почуття поваги, любові, взаємодопомоги відсутні. Переконаний, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу та примирення є неможливим та недоцільним, оскільки сім'я фактично розпалася. До початку судового засіданні позивач подав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Суд ухвалив справу розглядати у заочному порядку, без відповідача, яка без поважних причин у судове засідання не прибула, хоча був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання. Однак матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 04.03.2006 року/а.с. 4/, в якому в них народилася дочка [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] /а.с.5,6/, які проживають із відповідачкою. Непорозуміння, сварки створили умови за яких їх шлюб фактично припинився, впродовж тривалого часу сторони шлюбні відносини не підтримують та спільне господарство не ведуть. Після розірвання шлюбу неповнолітні діти залишаються проживати з відповідачкою. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що сімя сторін розпалася, примирення неможливе, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 04.06.2005 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Спір про поділ спільного майна та місце проживання дитини між подружжям відсутній. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, в наслідок чого разом не проживають та спільного господарства не ведуть. За таких підстав позивав просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, в своїй письмовій заяві просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився в своїй письмовій заяві просив справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнав. Суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати з наступних підстав. Так, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого 04.06.2005 року Відділом РАЦС Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04.06.2005 року, актовий запис №113. Сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, внаслідок чого їх шлюб носить формальний характер. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін та неповнолітньої дитини. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 04 вересня 1982 року, у шлюбі неповнолітніх дітей не мають. Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб із відповідачкою, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спочатку сімейні відносини були нормальними, однак останні п'ятнадцять років їхні погляди на життя стали протилежними. У кожного з них виявилось різне бачення сімейних обов'язків, ведення домашнього господарства. Причиною розладів стала зміна відповідачкою віросповідання. Відсутність взаєморозуміння призвело до того, що вони втратили почуття любові та поваги один до одного та з 2009 року стали проживати окремо. З 2001 року не підтримують подружніх відносин, а з 2009 року не ведуть спільного господарства. Їх сім'я існує лише формально, а тому просить суд позов задовольнити. У судовому засіданні позивач позов підтримав, дав пояснення аналогічні наведеним, додатково пояснив, що спільного господарства вони не ведуть, просить суд позов задовольнити. Суд ухвалив справу розглядати у заочному порядку, без відповідачки, яка без поважних причин у судове засідання не прибула, хоча була належним чином повідомлена про час і місце судового засідання через оголошення у пресі. Однак матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що сім'я розпалася повністю, не може бути збережена і позовні вимоги підлягають задоволенню. Встановлено, що сторони уклали шлюб 04.09.1982 року у якому неповнолітніх дітей не мають /а.с.5/. З 2001 року шлюбні відносини не підтримують, а з 2009 року проживають окремо, спільне господарство не ведуть і відновлювати не збираються. Враховуючи викладене, суд вважає, що сім'я сторін розпалася, примирення не можливе, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 04 вересня 1988 року. Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб із відповідачкою, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що шлюбні стосунки були фактично припинені у 2004 році. З того часу відповідачка прождиває з інишим чоловіком. Подальше спіьне життя і збереження шлюбу стало неможливим. У зв'язку із чим позивач змушений був звернутись із позовом, який просить задовольнити . У судове засідання позивач не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, однак подав до суду заяву у якій просить проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Суд ухвалив справу розглядати у заочному порядку без відповідачки, яка без поважних причин у судове засідання не прибула, хоча була належним чином повідомлена про час і місце судового засідання. Однак матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що сімя розпалася повністю, не може бути збережена і позовні вимоги підлягають задоволенню. Встановлено, що сторони уклали шлюб 04 вересня 1988 року./а.с.3/. Непорозуміння, сварки створили умови за яких їх шлюб фактично припинився, з лютого 2004 року шлюбні відносини не підтримують, не спілкуються, та спільне господарство не ведуть і відновлювати не збираються. Враховуючи викладене, суд вважає, що сімя сторін розпалася, примирення не можливе, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 04 жовтня 2003 року. Від шлюбу мають малолітню доньку Софію, [INFO]. Позивач, посилаючись на те, що з червня 2014 року вони з відповідачкою фактично припинили подружні відносини, так як мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Відповідачка в судове засідання не зявилась, але надала суду заяву, в якій проти позову не заперечує та просить справу розглядати без її участі, після розірвання шлюбу виявила бажання залишити прізвище «Борисенко». Позов підлягає до задоволення, оскільки сторони відновлювати подружні стосунки не бажають, а визнання позову відповідачкою не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, тому суд приходить до висновку, що збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. На підставі наведеного, ст.ст. 110, 112, 113 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 04 жовтня 2013 року, у шлюбі дітей не мають. Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб із відповідачем та залишити їй дошлюбне прізвище «Даниленко», мотивуючи свої позовні вимоги тим, що за час спільного проживання вона зрозуміла, що має з відповідачем різні погляди на життя, переконалась, що шлюб існує лише формально. Вони більше півроку проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейних стосунків. Вона втратила до відповідача почуття любові та поваги. У звязку із наведеним, просить суд позов задовольнити. Позивачка у судове засідання не зявилась, однак 21.07.2016 р. подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позов підтримує у повному обсязі, просить суд позов задовольнити. Суд ухвалив справу розглядати у заочному порядку, без відповідача, який без поважних причин у судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання через оголошення у пресі. Однак матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що сімя розпалася повністю, не може бути збережена і позовні вимоги підлягають задоволенню. Встановлено, що сторони уклали шлюб 04.10.2013 року у якому дітей не мають /а.с.5/. Більше шести місяців проживають окремо, подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть і відновлювати не збираються. Враховуючи викладене, суд вважає, що сімя сторін розпалася, примирення не можливе, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 04 липня 2014 року. Від шлюбу мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO].. Позивач, посилаючись на те, що вона з відповідачем мають різні погляди на життя, втратили взаємоповагу один до одного, спільне господарство не ведуть, збереження сімї вважає неможливим, звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу. Позивач в судове засідання не зявилася, до початку розгляду справи надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, справу просила розглянути в її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, до початку розгляду справи надав заяву, в якій проти задоволення позову не заперечував, справу просив розглянути в його відсутность. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні сторони, 04 липня 2014 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, актовий запис - № 782. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Згідно статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ст.110 СК, один з подружжя має право предявити до суду позов про розірвання шлюбу. Згідно ст.112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, разом сторони не проживають, сімейних відносин не підтримують, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved