Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вишгородська Пуща» звернулося до суду з позовною заявою в якій просить, визнати недійсним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Київській області №31-10-7777.3-5156/0/38-15-СГ від 04 вересня 2015 року, яким затверджено «Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства громадянину [PERSON] на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області» та надано у власність [PERSON] земельну ділянку, площею 1,3031 га кадастровий номер 3221884000:33:026:7002 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області; визнати недійсним свідоцтва про право власності, індексний номер: 46225961, видане [PERSON] (ідентифікаційний код: [NUMBER]) 23 жовтня 2015 року Реєстраційною службою Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області на земельну ділянку площею 1,3031 га кадастровий номер 3221884000:33:026:7002; визнати незаконним поділ земельної ділянки площею 1,3031 га кадастровий номер 3221884000:33:026:7002 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області та обєднання новоутворених земельних ділянок в земельні ділянки кадастровий номер 3221884000:33:016:6001 площею 0,6649 га, кадастровий номер 3221884000:33:020:6005 площею 0,1997 га, кадастровий номер 3221884000:33:022:6006 площею 0,2184 га та кадастровий номер 3221884000:33:020:6006 площею 0,4601 га; витребувати з незаконного володіння [PERSON] (ідентифікаційний код: [NUMBER]) на користь Державного підприємства «Вищедубечанське лісове господарство» (код за ЄДРПОУ: 00992094) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Вишгородська Пуща» (код за ЄДРПОУ: 38292657) земельні ділянки кадастровий номер 3221884000:33:020:6005 площею 0,1997 га, кадастровий номер 3221884000:33:022:6006 площею 0,2184 га та кадастровий номер 3221884000:33:020:6006 площею 0,4601 га; витребувати з незаконного володіння [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER]) на користь Державного підприємства «Вищедубечанське лісове господарство» (код за ЄДРПОУ: 00992094) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Вишгородська Пуща» (код за ЄДРПОУ: 38292657) земельну ділянку кадастровий номер 3221884000:33:016:6001 площею 0,6649 га; визнати за Державним підприємством «Вищедубечанське лісове господарство» (код за ЄДРПОУ: 00992094) право постійного користування та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вишгородська Пуща» (код за ЄДРПОУ: 38292657) право тимчасового користування на земельні ділянки кадастровий номер 3221884000:33:016:6001 площею 0,6649 га, кадастровий номер 3221884000:33:020:6005 площею 0,1997 га, кадастровий номер 3221884000:33:022:6006 площею 0,2184 га та кадастровий номер 3221884000:33:020:6006 площею 0,4601 га. Обґрунтовуючи позовні\~вимоги тим,\~що позивач\~являється тимчасовим\~користувачем земельної\~ділянки площею\~2,9898\~га,\~яка виділена\~в межах\~земельної ділянки\~площею 1446,5\~га,\~постійним користувачем\~якої є\~Державне підприємство\~«Вищедубечанське лісове\~господарство»,\~відповідно до\~державного акту\~на право\~постійного користування\~землею від\~24.09.1998\~року,\~серія ІІ-КВ\~№003309,\~цільове призначення\~земельної ділянки\~ для\~ведення лісового\~господарства.\~03.05.2017\~року,\~з Інтернет ресурсу публічної кадастрової карти України, позивачу стало відомо, що на території лісової ділянки площею 2,5897 га (квартал 152 виділ 8 Старосільського лісництва), що знаходиться в його тимчасовому користуванні, яку виділено в межах земельної ділянки площею 4,8421 га кадастровий номер 3221884000:33:016:0903, постійним користувачем якої є ДП «Вищедубечанське лісове господарство», зявилась земельна ділянка площею 0,6649 га, кадастровий номер 3221884000:33:016:6001, тип власності - приватна власність. Головне управління\~Держгеокадастру у\~Київській області\~04.09.2015\~року видано\~наказ №31-10-7777.3-5156/0/38-15-СГ,\~яким затверджено\~«Проект землеустрою\~щодо відведення\~земельної ділянки\~у власність\~для ведення\~особистого селянського\~господарства громадянину\~[PERSON] на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області» та надано у власність [PERSON] земельну ділянку, площею 1,3031 га кадастровий номер 3221884000:33:026:7002 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану території Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області. [PERSON] здійснив дії, щодо поділу земельної ділянки площею 1,3031 га кадастровий номер 3221884000:33:026:7002 на дванадцять земельних ділянок, а саме: кадастровий номер 3221884000:33:027:0002 площею 0,1096 га; кадастровий номер 3221884000:33:027:0001 площею 0,0932 га; кадастровий номер 3221884000:33:026:0001 площею 0,1098 га; кадастровий номер 3221884000:33:026:0002 площею 0,1105 га; кадастровий номер 3221884000:33:026:0010 площею 0,1090 га; кадастровий номер 3221884000:33:026:0009 площею 0,1091 га; кадастровий номер 3221884000:33:026:0008 площею 0,1093 га; кадастровий номер 3221884000:33:027:0007 площею 0,1095 га; кадастровий номер 3221884000:33:026:0005 площею 0,1130 га; кадастровий номер 3221884000:33:026:0006 площею 0,1065 га; кадастровий номер 3221884000:33:026:0004 площею 0,1122 га; кадастровий номер 3221884000:33:026:0003 площею 0,1114 га, у звязку з чим Реєстраційною службою Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області [PERSON] видано свідоцтва про право власності на новостворені земельні ділянки. 22.12.2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договори купівлі-продажу, які посвідчені приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу, [PERSON], за реєстровими номерами №1501, №1502, №1499, №1500, №1497, №1495, №1491, №1492, №1493, №1494, №1496 та №1498 згідно який [PERSON] перейшли у власність земельні ділянки з кадастровими номерами: 3221884000:33:026:0004 площею 0,1122 га; 3221884000:33:026:0010 площею 0,1090 га; 3221884000:33:026:0001 площею 0,1098 га; 3221884000:33:026:0003 площею 0,1114 га; 3221884000:33:026:0005 площею 0,1130 га; 3221884000:33:027:0007 площею 0,1095 га; 3221884000:33:027:0001 площею 0,0932 га; 3221884000:33:026:0006 площею 0,1065 га; 3221884000:33:027:0002 площею 0,1096 га; 3221884000:33:026:0002 площею 0,1105 га; 3221884000:33:026:0009 площею 0,1091 га; 32218884000:33:026:0008 площею 0,1093 га. Згодом земельні ділянки [PERSON] за кадастровими номерами 3221884000:33:026:0004 площею 0,1122 га; 3221884000:33:026:0010 площею 0,1090 га; 3221884000:33:026:0001 площею 0,1098 га; 3221884000:33:026:0003 площею 0,1114 га; 3221884000:33:026:0005 площею 0,1130 га; 3221884000:33:027:0007 площею 0,1095 га, обєднані в одну земельну ділянку площею 0,6649 га та присвоєно новий кадастровий номер 3221884000:33:016:6001. Земельні ділянки [PERSON] за кадастровими номерами 3221884000:33:027:0001 площею 0,0932 га та 3221884000:33:026:0006 площею 0,1065 га обєднані в одну земельну ділянку площею 0,1997 га та присвоєно новий кадастровий номер 3221884000:33:020:6005. Крім того, земельні ділянки [PERSON] за кадастровими номерами 3221884000:33:026:0009 площею 0,1091 га; 32218884000:33:026:0008 площею 0,1093 га обєднані в одну земельну ділянку площею 0,2184 га та присвоєно новий кадастровий номер 3221884000:33:022:6006. Разом з тим, земельні ділянки за кадастровим номером 3221884000:33:027:0002 площею 0,1096 га, 3221884000:33:026:0002 площею 0,1105 га, та інші належні [PERSON] земельні ділянки обєднані в одну земельну ділянку площею 0,4601 га та присвоєно новий кадастровий номер 3221884000:33:020:6006. 19.05.2017 року між [PERSON]В та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,6649 га кадастровий номер 3221884000:33:016:6001, посвідченого приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу Київської області, [PERSON], за реєстровим №514. Таким чином, здійснено незаконне надання у власність та безпідставне позбавлення держави речового права на земельну ділянку лісогосподарського призначення, а тому позивач звернувся до суду. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 06.07.2017 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду. Крім того, 09.10.2017 року до суду з позовною заявою звернувся перший заступник прокурора Київської області в якій просить, визнати недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 04.09.2015 № 81-10-7777.3-5156/0/3 8-15-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність», яким надано у власність [PERSON] для ведення особистого селянського господарства земельну ділянку з кадастровим номером 3221884000:33:026:7002 площею 1,3031 га на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району»; витребувати на користь держави в особі Кабінету Міністрів України з чужого незаконного володіння [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 3221884000:33:016:6001 площею 0,6649 га вартістю 105 600 грн., яка розташована на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що ДП «Вищедубечанське лісове господарство» є постійним користувачем земельних ділянок для ведення лісового господарства та території Лебедівської сільської ради Вишгородського району загальною площею 1446,5 га відповідно до державного акту на право постійного користування землею від 24.09.1998 року серії ІІ-КВ №003309. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 04.09.2015 року за №81-10-7777.3-5156/0/38-15-СГ у приватну власність [PERSON] передано земельну ділянку з кадастровим номером 3221884000:33:026:7002 площею 1,3031 га для ведення особистого селянського господарства на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району. З матеріалів реєстраційної справи вбачається, що на підставі заяви [PERSON] про виготовлення технічної документації на новостворені земельні ділянки, здійснено поділ земельної ділянки з кадастровим номером 3221884000:33:026:7002, в результаті чого утворено декілька земельних ділянок з наступними кадастровими номерами: 3221884000:33:026:0003 площею 0,1114 га; 3221884000:33:026:0005 площею 0,1130 га; 3221884000:33:026:0007 площею 0,1095 га; 3221884000:33:026:0010 площею 0,1090 га; 3221884000:33:026:0004 площею 0,1122 га; 3221884000:33:026:0001 площею 0,1098 га. На підставі ряду цивільно-правових угод [PERSON] відчужив вказані вище земельні ділянки на користь [PERSON], що підтверджується відповідною інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Після цього, [PERSON] на підставі заяви від 07.03.2017 року обєднав належні йому земельні ділянки з кадастровими номерами 3221884000:33:026:0003, 3221884000:33:026:0005, 3221884000:33:026:0007, 3221884000:33:026:0010, 3221884000:33:026:0004, 3221884000:33:026:0001 в одну, у звязку з чим сформовано нову ділянку, якій присвоєно кадастровий номер 3221884000:33:016:6001 площею 0,6649 га. 19.06.2017 року на підставі договору купівлі-продажу за №514 [PERSON] відчужив дану ділянку на користь [PERSON] Спірна земельна ділянка перебуває у постійному користуванні державного підприємства «Вищедубечанське лісове господарство» на підставі матеріалів лісовпорядкування та державного акту на право постійного користування землею від 24.09.1998 року серії ІІ-КВ №003309. Віднесення спірної земельної ділянки до земель лісогосподарського призначення ДП «Вищедубечанський лісгосп» підтверджується інформацією КДП «Київгеоінформатика» від 23.06.2017 року №01-01/393. Згідно вказаної інформації, спірна земельна ділянка із кадастровим номером 3221884000:33:016:6001 площею 0,6649 га повністю накладається на землі ДП «Вищедубечанський лісгосп», які перебувають у користуванні останнього на підставі державного акту на право постійного користування землею від 24.09.1998 серії ІІ-КВ № 003309. Таким чином, спірна земельна ділянка з кадастровим номером 3221884000:33:016:6001 набута [PERSON] у приватну власність, всупереч вимог Земельного кодексу України та Лісового кодексу України, без згоди постійного землекористувача - ДП «Вищедубечанське лісове господарство», без вилучення їх з постійного користування, в порядку передбаченому законом. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 28.11.2017 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 23.01.2018 року цивільну справу №363/3872/17 за позовом першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України до Головного управління Держгеокадастру у Київській області та [PERSON], третя особа: Державне підприємство «Вищедубечанське лісове господарство», [PERSON] та [PERSON] про визнання недійсним наказу, витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння, об'єднано в одне провадження з цивільною справою №363/2301/17 за позовом ТОВ «Вишгородська Пуща» до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа: Державне підприємство «Вищедубечанське лісове господарство», Прокуратура Київської області про визнання наказу недійсним, визнання недійсним свідоцтва про право власності та витребування майна з чужого незаконного володіння. Разом з тим, 14.12.2017 року до суду з позовною заявою звернувся перший заступник прокурора Київської області в якій просить, визнати недійсними накази Головного управління Держгеокадастру у Київській області: від 04.09.2015 № 81-10-7777.3-5156/0/38-15-СГ «Про затвердження V документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність», яким надано у власність [PERSON] для ведення особистого селянського господарства земельну ділянку з кадастровим номером 3221884000:33:026:7002 площею 1,3031 га на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району; від 04.09.2015 за № 81-10-7777.3-5154/0/38-15-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у 21 власність», яким надано у власність [PERSON] для ведення особистого селянського господарства земельну ділянку з кадастровим номером 3221884000:33:022:7002 площею 0,4602 га на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району; витребувати на користь держави в особі Кабінету Міністрів України з чужого незаконного володіння [PERSON] земельну ділянку площею 0,4601 га з кадастровим номером 3221884000:33:020:6006, площею 0,1997 га з кадастровим номером 3221884000:33:020:6005 і площею 0,2184 га з кадастровим номером 3221884000:33:022:6006, загальною вартістю 28076,19 грн., які розташовані на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що ДП «Вищедубечанське лісове господарство» є постійним користувачем земельних ділянок для ведення лісового господарства на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району загальною площею 1446,5 га відповідно до державного акту на право постійного користування землею від 24.09.1998 року серії ІІ-КВ №003309 та матеріалів лісовпорядкування. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 04.09.2015 року за №81-10-7777.3-5156/0/38-15-СГ у приватну власність [PERSON] передано земельну ділянку з кадастровим номером 3221884000:33:026:7002 площею 1,3031 га для ведення особистого селянського господарства на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району. На підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 04.09.2015 року за №81-10-7777.3-5154/0/38-15-СГ у приватну власність [PERSON] передано земельну ділянку з кадастровим номером 3221884000:33:022:7002 площею 0,4602 га для ведення особистого селянського господарства на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району. На підставі заяви [PERSON] від 26.11.2015 року за №6908, здійснено поділ вказаної вище земельної ділянки, у звязку із чим утворено ряд нових земельних ділянок, у тому числі з кадастровими номерами: 3221884000:33:026:0002 площею 0,1105 та; 3221884000:33:026:0006 площею 0,1065 та; 3221884000:33:026:0008 площею 0,1093 та; 3221884000:33:026:0009 площею 0,1091 та; 3221884000:33:027:0001 площею 0,0932 га; 3221884000:33:027:0002 площею 0,1096 га. В подальшому, на підставі договорів купівлі-продажу від 22.12.2016 року №1491, №1492, №1493, №1494, №1496 і №1498 [PERSON] відчужив вказані вище земельні ділянки на користь [PERSON], що підтверджується відповідною інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Також, на підставі заяви [PERSON] від 26.11.2015 року за №6912, здійснено поділ земельної ділянки з кадастровим номером 3221884000:33:022:7002 площею 0,4602 га, у звязку із чим утворено ряд нових земельних ділянок, у тому числі площею 0,12 га з кадастровим номером 3221884000:33:018:1007 та площею 0,12 га з кадастровим номером 3221884000:33:018:1008. В свою чергу, [PERSON] на підставі договорів купівлі-продажу від 23.12.2016 року за №1504 і №1505 відчужила земельні ділянки з кадастровими номерами 3221884000:33:018:1007 і 3221884000:33:018:1008 на користь [PERSON] Так, на підставі заяви [PERSON] від 07.03.2017 року здійснено обєднання набутих їм земельних ділянок з кадастровими номерами 3221884000:33:018:1007, 3221884000:33:018:1008, 3221884000:33:026:0002 і 3221884000:33:027:0002, у звязку із чим утворено нову земельну ділянку площею 0,4601 га з кадастровим номером 3221884000:33:020:6006. Крім того, на підставі заяви [PERSON] від 07.03.2017 року здійснено обєднання набутих їм земельних ділянок з кадастровими номерами 3221884000:33:026:0008 і 3221884000:33:026:0009, у звязку із чим утворено нову земельну ділянку площею 0,2184 га з кадастровим номером 3221884000:33:022:6006. Також, на підставі заяви [PERSON] від 07.03.2017 року здійснено об'єднання набутих їм земельних ділянок з кадастровими номерами 3221884000:33:026:0006 і 3221884000:33:027:0001, у звязку із чим утворено нову земельну ділянку площею 0,1997 га з кадастровим номером 3221884000:33:020:6005. Однак, спірні земельні ділянки площею 0,4601 га з кадастровим номером 3221884000:33:020:6006, площею 0,2184 га з кадастровим номером 3221884000:33:022:6006 і площею 0,1997 га з кадастровим номером 3221884000:33:020:6005 перебувають у постійному користуванні державного підприємства «Вищедубечанське лісове господарство» на підставі матеріалів лісовпорядкування та державного акту на право постійного користування землею від 24.09.1998 року серії ІІ-КВ №003309. Віднесення спірних земельних ділянок до земель лісогосподарського призначення ДП «Вищедубечанський лісгосп» підтверджується інформацією КДП «Київгеоінформатика» від 23.10.2017 року №01-01, інформацією ДП «Вищедубечанське лісове господарство» від 17.10.2017 року №№ 10-01/514, 10-01/517, 10-01/573, інформацією ВО «Укрдержліспроект» від 23.10.2017 року №№512, 513 і 514. Згідно вказаної інформації, спірні земельні ділянки із кадастровими номерами 3221884000:33:020:6006, 3221884000:33:022:6006 і 3221884000:33:020:6005 повністю накладаються на землі ДП «Вищедубечанський лісгосп», які перебувають у користуванні останнього на підставі державного акту на право постійного користування землею від 24.09.1998 року серії ІІ-КВ № 003309. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 13.02.2018 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 23.05.2018 року цивільну справу №363/4885/17 за позовом першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України до Головного управління Держгеокадастру у Київській області та [PERSON], третя особа: Державне підприємство «Вищедубечанське лісове господарство», [PERSON] та [PERSON] про визнання недійсними накази, витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння, об'єднано в одне провадження з цивільною справою №363/2301/17 за позовом ТОВ «Вишгородська Пуща» до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа: Державне підприємство «Вищедубечанське лісове господарство», Прокуратура Київської області про визнання наказу недійсним, визнання недійсним свідоцтва про право власності та витребування майна з чужого незаконного володіння. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 29.08.2018 року закрито підготовче провадження у цивільній справі №363/2301/17 за позовом ТОВ «Вишгородська Пуща» до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа: Державне підприємство «Вищедубечанське лісове господарство», Прокуратура Київської області, Кабінет Міністрів України про визнання наказу недійсним, визнання недійсним свідоцтва про право власності та витребування майна з чужого незаконного володіння, за позовом Першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі: Кабінету Міністрів України до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Державне підприємство «Вищедубечаньке лісове господарство», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: [PERSON] та [PERSON] про визнання недійсними наказів та витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння та за позовом першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України до Головного управління Держгеокадастру у Київській області та [PERSON], третя особа: Державне підприємство «Вищедубечанське лісове господарство», [PERSON] та [PERSON] про визнання недійсним наказу, витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння та призначено до розгляду. Представник позивача ТОВ «Вишгородська Пуща» в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві та просив задовольнити в повному обсязі. Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві та просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник Кабінету Міністрів України в судовому засіданні підтримав позовні вимоги заявлені прокурором та ТОВ «Вишгородська Пуща» в повному обсязі та просив задовольнити. Представник Головного управління Держгеокадастру у Київській області в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. На адресу суду направив письмові заперечення в яких просив відмовити в задоволенні позову. Відповідач [PERSON], який є третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів, в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи неодноразово повідомлявся, в установленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. Відповідач [PERSON], який є третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів, та його представник в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Однак на адресу суду представник відповідача направила письмові заперечення в яких заперечувала проти задоволення позовних вимог та просила відмовити. Пояснивши, що ТОВ «Вишгородська Пуща» не надало доказів, що товариство є власником земельної ділянки, не надано доказів, що позивачу окрім лісу передано у користування земельну ділянку. Крім того, не надано доказів, що [PERSON] та [PERSON] заважають ТОВ «Вишгородська Пуща» користуватися лісовими угіддями, а також вважає недоведеним, що земельні ділянки [PERSON] та [PERSON] розміщені саме на тій земельній ділянці, яка передана у тимчасове користування ТОВ «Вишгородська Пуща». Відповідач [PERSON], в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи неодноразово повідомлявся, в установленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. Представник третьої особи ДП «Вищедубечанське лісове господарство» в судовому засіданні проти заявлених позовних вимог прокурора та ТОВ «Вишгородська Пуща» не заперечувала та просила задовольнити. Третя особа [PERSON], яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів, в судове засідання не зявилась, про день та час розгляду справи неодноразово повідомлялась, в установленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. Заслухавши представника позивача ТОВ «Вишгородська Пуща», прокурора, представника третьої особи ДП «Вищедубечанське лісове господарство», дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного. Статті 125, 126 Земельного Кодексу України передбачають, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Згідно копії державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серія ІІ-КВ №003309, ДП «Вищедубечанське лісове господарство», є постійним користувачем земельної ділянки площею 1446,5 га, яка розташована на території Лебедівської сільської ради, Вишгородського району Київської області, землю надано у постійне користування для ведення лісового господарства. Розпорядженням від 28.02.2014 року №46 «Про виділення лісових ділянок у довгострокове тимчасове користування ТОВ «Вишгородська Пуща» та ТОВ «Спілка підприємців Витачіва», виділено товариству з обмеженою відповідальністю «Вишгородська Пуща» у довгострокове тимчасове користування терміном на 49 років для культурно-оздоровчих та рекреаційних цілей лісові ділянки загальною площею 2,9898 га, а саме: лісову ділянку площею 0,4001 га (квартал 152 виділ 6 Старосільського лісництва) та лісову ділянку площею 2,5897 га (квартал 152 виділ 8 Старосільського лісництва), що знаходяться у постійному користуванні ДП «Вищедубечанське лісове господарство» та розташована на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області. 20.09.2016 року між ДП «Вищедубечанське лісове господарство» (сторона 1) та ТОВ «Вишгородська Пуща» (сторона 2) укладено договір №244 довгострокового тимчасового користування лісами, відповідно до умов якого, сторона 1 виділяє, а сторона 2 приймає у строкове платне довгострокове тимчасове користування (далі користування) лісові ділянки з метою використання корисних властивостей лісів для культурно-оздоровчих та рекреаційних цілей. У користування виділяються лісові ділянки загальною площею 2,9898 га, а саме: лісова ділянка площею 0,4001 га (квартал 152 виділ 6 Старосільського лісництва) та лісова ділянка площею 2,5897 га (квартал 152 виділ 8 Старосільського лісництва), що знаходяться у постійному користуванні ДП «Вищедубечанське лісове господарство», на території Лебедівської сільської ради в адміністративних межах Вишгородського району Київської області згідно з планом схемою. Договір укладено строком на 49 років, що діє з 20.09.2016 року до 20.09.2065 року включно. Відповідно до копії зведеного кадастрового плану, вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером 3221884000:33:016:6001 накладається на земельну ділянку площею 2,5897 га, яку надано в тимчасове довгострокове користування ТОВ «Вишгородська Пуща», а постійним користувачем земельної ділянки з кадастровим номером 3221884000:33:016:09103, площею 4,2421 га являється ДП «Вищедубечанське лісове господарство». Наказом Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 04.09.2015 року №81-10-7777.3-5156/0/3 8-15-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність», затверджено «Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства гр. [PERSON] на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області». Надано у власність гр. [PERSON] земельну ділянку, загальною площею 1,3031 га (кадастровий номер 3221884000:33:026:7002) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області. В подальшому на підставі заяви [PERSON] про виготовлення технічної документації на новостворені земельні ділянки, здійснено поділ земельної ділянки з кадастровим номером 3221884000:33:026:7002, в результаті чого утворено декілька земельних ділянок з наступними кадастровими номерами: 3221884000:33:026:0003 площею 0,1114 га; 3221884000:33:026:0005 площею 0,1130 га; 3221884000:33:026:0007 площею 0,1095 га; 3221884000:33:026:0010 площею 0,1090 га; 3221884000:33:026:0004 площею 0,1122 га; 3221884000:33:026:0001 площею 0,1098 га. На підставі ряду цивільно-правових угод [PERSON] відчужив вказані вище земельні ділянки на користь [PERSON], що підтверджується відповідною інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Після цього, [PERSON] на підставі заяви від 07.03.2017 року обєднав належні йому земельні ділянки з кадастровими номерами 3221884000:33:026:0003, 3221884000:33:026:0005, 3221884000:33:026:0007, 3221884000:33:026:0010, 3221884000:33:026:0004, 3221884000:33:026:0001 в одну, у звязку з чим сформовано нову ділянку, якій присвоєно кадастровий номер 3221884000:33:016:6001 площею 0,6649 га. 19.06.2017 року на підставі договору купівлі-продажу за №514 [PERSON] відчужив дану ділянку на користь [PERSON] Вищевказані обставини підтверджуються матеріалами справи, а саме Інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна за номером 90314934 від 22.06.2017 року; за номером 90315470 від 22.06.2017 року; за номером 90315320 від 22.06.2017 року; за номером 90315249 від 22.06.2017 року; за номером 90315016 від 22.06.2017 року; за номером 90314472 від 22.06.2017 року; за номером 90315140 від 22.06.2017 року; за номером 98465763 від 26.09.2017 року. Разом з тим, факт відчуження [PERSON] на користь [PERSON] земельних ділянок кадастровий номер 3221884000:33:026:0007, 3221884000:33:026:0001, 3221884000:33:026:0003, 3221884000:33:026:0005, 3221884000:33:027:0002, 3221884000:33:026:0002, 3221884000:33:026:0004, 3221884000:33:026:0009, 3221884000:33:026:0010, 3221884000:33:026:0008, 3221884000:33:026:0006, 3221884000:33:027:0001, 3221884000:33:016:6001, підтверджується договорами купівлі-продажу земельних ділянок від 22.12.2016 року зареєстрованих в реєстрі за №1499, №1500, №1501, №1502, №1493, №1494, №1495, №1496, №1497, №1498, №1491, №1492, а також договором купівлі-продажу земельної ділянки від 19.05.2017 року зареєстрованого в реєстрі за №514. Крім того, наказом Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 04.09.2015 року за №81-10-7777.3-5154/0/38-15-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність», затверджено «Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства гр. [PERSON] на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області». Надано у власність гр. [PERSON] земельну ділянку, загальною площею 0,4602 га (кадастровий номер 3221884000:33:022:7002) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану та території Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області. На підставі заяви [PERSON] від 26.11.2015 року за №6912, здійснено поділ земельної ділянки з кадастровим номером 3221884000:33:022:7002 площею 0,4602 га, у звязку із чим утворено ряд нових земельних ділянок, у тому числі площею 0,12 га з кадастровим номером 3221884000:33:018:1007 та площею 0,12 га з кадастровим номером 3221884000:33:018:1008. В свою чергу, [PERSON] на підставі договорів купівлі-продажу від 33.12.2016 року за №1504 і №1505 відчужила земельні ділянки з кадастровими номерами 3221884000:33:018:1007 і 3221884000:33:018:1008 на користь [PERSON] Так, на підставі заяви [PERSON] від 07.03.2017 року здійснено обєднання набутих їм земельних ділянок з кадастровими номерами 3221884000:33:018:1007, 3221884000:33:018:1008, 3221884000:33:026:0002 і 3221884000:33:027:0002, у звязку із чим утворено нову земельну ділянку площею 0,4601 га з кадастровим номером 3221884000:33:020:6006. Крім того, на підставі заяви [PERSON] від 07.03.2017 року здійснено обєднання набутих їм земельних ділянок з кадастровими номерами 3221884000:33:026:0008 і 3221884000:33:026:0009, у звязку із чим утворено нову земельну ділянку площею 0,2184 га з кадастровим номером 3221884000:33:022:6006. Також, на підставі заяви [PERSON] від 07.03.2017 року здійснено об'єднання набутих їм земельних ділянок з кадастровими номерами 3221884000:33:026:0006 і 3221884000:33:027:0001, у звязку із чим утворено нову земельну ділянку площею 0,1997 га з кадастровим номером 3221884000:33:020:6005. Відповідно до листів Київського державного підприємства геодезії, картографії, кадастрових та геоінформаційних систем «Київгеоінформатика» від 23.10.2017 року №01-01, земельні ділянка з кадастровим номером 3221884000:33:020:6006, 3221884000:33:022:6004, 3221884000:33:022:6006 та 3221884000:33:020:6005 повністю накладаються на землі ДП «Вищедубечанське лісове господарство». Відповідно до ст.19 ЗК України, землі України за основним цільовим призначенням поділяються на відповідні категорії, у тому числі землі лісогосподарського призначення. Згідно до частин 1, 2, 7 ст.20 ЗК України, віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної [PERSON] Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового\~призначення земельних\~ділянок здійснюється\~за проектами\~землеустрою щодо\~їх відведення. Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною [PERSON] Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього\~Кодексу. Зміна цільового призначення земельних ділянок природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, історико-культурного, лісогосподарського призначення, що перебувають у державній чи комунальній власності, здійснюється за погодженням з Кабінетом Міністрів України. Статтею 21 Земельного кодексу України визначено, що порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для: визнання недійсними\~рішень органів\~державної влади,\~Верховної [PERSON]\~Автономної Республіки\~Крим,\~Ради міністрів\~Автономної Республіки\~Крим та\~органів місцевого\~самоврядування про\~надання (передачу)\~земельних ділянок\~громадянам та\~юридичним особам; визнання\~недійсними угод\~щодо земельних\~ділянок; відмови\~в державній\~реєстрації земельних\~ділянок або\~визнання реєстрації\~недійсною; притягнення до відповідальності відповідно до закону громадян та юридичних осіб, винних у порушенні порядку встановлення та зміни цільового призначення земель. Відповідно до статей 56, 57 ЗК України землі лісогосподарського призначення можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Громадянам та юридичним особам за рішенням органів місцевого самоврядування та органів виконавчої влади можуть безоплатно або за плату передаватись у власність замкнені земельні ділянки лісогосподарського призначення загальною площею до 5 гектарів у складі угідь селянських, фермерських та інших господарств. Громадяни і юридичні особи в установленому порядку можуть набувати у власність земельні ділянки деградованих і малопродуктивних угідь для залісення. Земельні ділянки лісогосподарського призначення за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються в постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи, для ведення лісового господарства. Порядок використання земель лісогосподарського призначення визначається законом. Таким чином, землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства, належать до земель лісогосподарського призначення, на які розповсюджується особливий режим щодо використання,надання в користування та передачі у власність, який визначається нормами Конституції України, ЗК України, іншими законами й нормативно-правовими актами. Згідно зі ст.3 ЗК України земельні відносини, які виникають при використанні лісів, регулюються також нормативно-правовими актами про ліси, якщо вони не суперечать ЗК України. Крім того, відповідно до п.2 ст.5 ЛК України передбачено, що правовий режим земель лісогосподарського призначення визначається нормами земельного законодавства. Відтак застосування норм земельного і лісового законодавства при визначенні правового режиму земель лісогосподарського призначення повинно базуватись на пріоритетності норм земельного законодавства перед нормами лісового законодавства, а не навпаки. Оскільки земельна ділянка й права на неї на землях лісогосподарського призначення є обєктом земельних правовідносин, то субєктний склад і зміст таких правовідносин повинно визначатися згідно з нормами земельного законодавства в поєднанні з нормами лісового законодавства в частині використання та охорони лісового фонду. Згідно зі ст.7 ЛК України ліси, які знаходяться в межах території України, є обєктами права власності Українського народу. Відповідно до ст.8 ЛК України у державній власності перебувають усі ліси України, крім лісів, що перебувають у комунальній або приватній власності. Право державної власності на ліси набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, [PERSON] міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій відповідно до закону. Статтею 13 Земельного кодексу України визначено, що до повноважень Кабінету Міністрів України в галузі земельних відносин належить, зокрема, розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом. Передача у власність, надання в постійне користування для не лісогосподарських потреб земельних лісових ділянок площею більше як 1 га., що перебувають у державній власності, належить до повноважень Кабінету Міністрів України у сфері лісових відносин, що визначено ст.27 ЛК України. Згідно до ч.2 ст.149 ЗК України вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, [PERSON] міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень. Частиною 9 статті 149 Земельного кодексу України встановлено, що Кабінет Міністрів України вилучає земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, - ріллю, багаторічні насадження для несільськогосподарських потреб, ліси - площею понад 1 га. для нелісогосподарських потреб, а також земельні ділянки природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного призначення, крім випадків, визначених частинами пятою - восьмою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 150 цього Кодексу. Крім того, частинами 1, 2 ст.1 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» визначено, що Кабінет Міністрів України (Уряд України) є вищим органом у системі органів виконавчої влади, здійснює виконавчу владу безпосередньо та через міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, [PERSON] міністрів Автономної Республіки Крим та місцеві державні адміністрації, спрямовує, координує та контролює діяльність цих органів. Відповідно до ст.13 ЗК України до повноважень Кабінету Міністрів України в галузі земельних відносин належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом, реалізація державної політики у галузі використання та охорони земель, викуп земельних ділянок для суспільних потреб у порядку, визначеному законом, координація проведення земельної реформи розроблення і забезпечення виконання, загальнодержавних програм використання та охорони земель; організація ведення державного земельного кадастру, державного контролю за використанням і охороною земель та здійснення землеустрою, встановлення порядку проведення моніторингу земель, вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону. Отже, позиція ТОВ «Вишгородська Пуща» та прокурора про належність спірних земельних ділянок до земель лісогосподарського призначення, що перебувають в постійному користуванні ДП «Вищедубечанське лісове господарство» знайшло своє підтвердження в суді та є доведеним матеріалами справи, а саме державним актом на право постійного користування землею від 24.09.1998 року серії ІІ-КВ №003309. Крім того, відповідно до ст.125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідачі по справі у встановленому законом порядку реєстрували право власності на спірні земельні ділянки. Однак, Головне управління Держгеокадастру у Київській області при винесенні наказу №\~31-10-7777.3-5156/0/38-15-СГ від 04.09.2015 року та наказу №\~31-10-7777.3-5154/0/38-15-СГ від 04.09.2015 року діяло з перевищенням своїх повноважень, оскільки надання в постійне користування для не лісогосподарських потреб земельних лісових ділянок площею більше як 1 га., належить до повноважень Кабінету Міністрів України у сфері лісових відносин. Крім того, вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, [PERSON] міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень. Крім того, у даному випадку, первісне безвідплатне відчуження майна здійснено не державою шляхом прийняття рішень не уповноваженим на те органом. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне\~приватне право»,\~законів України,\~що визначають\~особливості розгляду\~окремих категорій\~справ,\~а також\~міжнародних договорів,\~згода на\~обовязковість яких\~надана Верховною\~[PERSON] України. Частинами 1, 2, 3 та 4 статті 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до\~ч.1\~ст.13\~ЦПК України,\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7, судам слід мати на увазі, що спори, повязані із земельними відносинами, розглядаються в позовному провадженні. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 ЦК). Отже, враховуючи приписи змагальності та диспозитивності судового розгляду, вимоги позивача щодо визнання недійсним наказу Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 04.09.2015 № 81-10-7777.3-5156/0/38-15-СГ «Про затвердження V документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність», яким надано у власність [PERSON] для ведення особистого селянського господарства земельну ділянку з кадастровим номером 3221884000:33:026:7002 площею 1,3031 га на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району; - від 04.09.2015 за № 81-10-7777.3-5154/0/38-15-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у 21 власність», яким надано у власність [PERSON] для ведення особистого селянського господарства земельну ділянку з кадастровим номером 3221884000:33:022:7002 площею 0,4602 га на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району, визнання недійсним Свідоцтво про право власності, індексний номер: 46225961, видане [PERSON] (Ідентифікаційний код: [NUMBER]) 23 жовтня 2015 року Реєстраційною службою Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області на земельну ділянку площею 1,3031 га кадастровий номер 3221884000:33:026:7002 та визнання незаконним поділ земельної ділянки площею 1,3031 га кадастровий номер 3221884000:33:026:7002 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області та обєднання новоутворених земельних ділянок в земельні ділянки кадастровий номер 3221884000:33:016:6001 площею 0,6649 га, кадастровий номер 3221884000:33:020:6005 площею 0,1997 га, кадастровий номер 3221884000:33:022:6006 площею 0,2184 га та кадастровий номер 3221884000:33:020:6006 площею 0,4601 га., підлягають задоволенню. Щодо заявлених позовних вимог, про витребування з незаконного володіння [PERSON] на користь ДП «Вищедубечанське господарство» та ТОВ «Вишгородська Пуща» земельні ділянки кадастровий номер 3221884000:33:020:6005 площею 0,1997 га, кадастровий номер 3221884000:33:022:6006 площею 0,2184 га та кадастровий номер 3221884000:33:020:6006 площею 0,4601 га, витребування з незаконного володіння [PERSON] на користь ДП «Вищедубечанське лісове господарство» та ТОВ «Вишгородська Пуща» земельну ділянку кадастровий номер 3221884000:33:016:6001 площею 0,6649 га, визнання за ДП «Вищедубечанське лісове господарство» право постійного користування та ТОВ «Вишгородська Пуща» право тимчасового користування на земельні ділянки кадастровий номер 3221884000:33:016:6001 площею 0,6649 га, кадастровий номер 3221884000:33:020:6005 площею 0,1997 га, кадастровий номер 3221884000:33:022:6006 площею 0,2184 га та кадастровий номер 3221884000:33:020:6006 площею 0,4601 га, витребування на користь держави в особі Кабінету Міністрів України з чужого незаконного володіння [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 3221884000:33:016:6001 площею 0,6649 га вартістю 105\~600 грн., яка розташована на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району, витребування на користь держави в особі Кабінету Міністрів України з чужого незаконного володіння [PERSON] земельну ділянку площею 0,4601 га з кадастровим номером 3221884000:33:020:6006, площею 0,1997 га з кадастровим номером 3221884000:33:020:6005 і площею 0,2184 га з кадастровим номером 3221884000:33:022:6006, загальною вартістю 28076,19 грн., які розташовані на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району, суд дійшов до наступного. Згідно із положеннями ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обовязковість яких надана Верховною [PERSON] України, є частиною національного законодавства України. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, передбачено інші правила, ніж ті, що визначено у відповідному акті законодавства України, то згідно із частиною другою (далі - Закон № 1906-ІУ). Статті 3 Закону України від 23 червня 2005 року № 2709-ІУ «Про міжнародне приватне право» застосовуються правила міжнародного договору. Відповідно до статті 32 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, зі змінами, внесеними Протоколом № 11, питання тлумачення й застосування цієї Конвенції та протоколів до неї підпадають під юрисдикцію Європейського суду з прав людини. Обов'язковість цієї юрисдикції визнана Україною під час ратифікації Конвенції, що закріплено в «Законі України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції». Крім того, Законом України від 22 лютого 2000 року №1484-ІП «Про ратифікацію Протоколу №6 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який стосується скасування смертної кари» було ратифіковано відповідний Протокол №6 до Конвенції, який набрав чинності для України 01 травня 2000 року; Законом України від 09 лютого 2006 року №3435-ІУ «Про ратифікацію Протоколів № 12 та № 14 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» було ратифіковано згадані протоколи. При цьому Протокол №14 змінює контрольну систему Конвенції і вносить до неї відповідні зміни і зазначені протоколи набрали чинності для України 01 липня 2006 року та 01 червня 2010 року відповідно. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди повинні застосовувати при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Враховуючи, що Україна визнає юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції, то застосування судами цієї Конвенції має здійснюватися з обов'язковим урахуванням практики Європейського суду з прав людини не тільки щодо України, а й щодо інших держав. Таку позицію висловив Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних та кримінальних справ в постанові пленуму від 19.12.2014 № 13 «Про застосування судами міжнародних договорів України при здійсненні правосуддя». Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» №475/97-ВР від 17 липня 1997 року ратифіковано Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Перший протокол та протоколи №2, 4, 7, 11 до Конвенції. Згідно із статтею 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У справі «Рисовський проти України» від 20.10.2011 року, заява №29979/04 ЄЄПЛ визнав низку порушень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статті 1 Протоколу до Конвенції та статті 13 Конвенції, зокрема державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливості отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обовязків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. У контексті скасування помилково наданого права на майно принцип «належного урядування» може не лише покладати на державні органи обовязок діяти невідкладно, виправляючи свою помилку, а й потребувати виплати відповідної компенсації чи іншого виду належного відшкодування колишньому добросовісному власникові. Виходячи зі змісту пунктів 32-35 рішення Європейського суду з прав людини «Стретч проти Сполученого Королівства» від 24 червня 2003 року майном у значенні статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вважається законне та обґрунтоване очікування набути майно або майнове право за договором, укладеним з органом публічної влади. У рішенні Європейський суд з прав людини зазначив: «наявність порушень з боку органу публічної влади при укладенні договору щодо майна не може бути підставою для позбавлення цього майна іншої особи, яка жодних порушень не вчинила». У цій справі Європейський суд дійшов висновку, що оскільки особу позбавили права на його майно лише з тих підстав, що порушення були вчинені з боку публічного органу, а не громадянина, в такому випадку мало місце «непропорційне втручання у право заявника на мирне володіння майном та, відповідно, відбулось порушення статті 1 Першого протоколу Конвенції». Тому, вимоги про витребування на підставі ст.387 - 388 ЦК України на користь держави в особі Кабінету Міністрів України земельні ділянки, що знаходяться у власності фізичних осіб-співвідповідачів по справі (із збереженням за ними зареєстрованого у встановленому законом порядку права власності на земельні ділянки) не ґрунтується на вимогах закону, є не обґрунтованим і не підкріплене належними доказами. Отже, враховуючи приписи змагальності та диспозитивності судового розгляду, вимоги позивача щодо витребування з незаконного володіння [PERSON] на користь ДП «Вищедубечанське господарство» та ТОВ «Вишгородська Пуща» земельних ділянок кадастровий номер 3221884000:33:020:6005 площею 0,1997 га, кадастровий номер 3221884000:33:022:6006 площею 0,2184 га та кадастровий номер 3221884000:33:020:6006 площею 0,4601 га, витребування з незаконного володіння [PERSON] на користь ДП «Вищедубечанське лісове господарство» та ТОВ «Вишгородська Пуща» земельної ділянки кадастровий номер 3221884000:33:016:6001 площею 0,6649 га, визнання за ДП «Вищедубечанське лісове господарство» право постійного користування та ТОВ «Вишгородська Пуща» право тимчасового користування на земельні ділянки кадастровий номер 3221884000:33:016:6001 площею 0,6649 га, кадастровий номер 3221884000:33:020:6005 площею 0,1997 га, кадастровий номер 3221884000:33:022:6006 площею 0,2184 га та кадастровий номер 3221884000:33:020:6006 площею 0,4601 га, витребування на користь держави в особі Кабінету Міністрів України з чужого незаконного володіння [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 3221884000:33:016:6001 площею 0,6649 га, яка розташована на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району, витребування на користь держави в особі Кабінету Міністрів України з чужого незаконного володіння [PERSON] земельну ділянку площею 0,4601 га з кадастровим номером 3221884000:33:020:6006, площею 0,1997 га з кадастровим номером 3221884000:33:020:6005 і площею 0,2184 га з кадастровим номером 3221884000:33:022:6006, які розташовані на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району, є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню виходячи з наступного. Первісне відчуження земельних ділянок, які в подальшому перейшли у власність [PERSON] та [PERSON], здійснено без згоди постійного землекористувача та на підставі наказів не уповноваженого на те органу. Накази Головного управління Держгеокадастру у Київській області №\~31-10-7777.3-5156/0/38-15-СГ від 04 вересня 2015 року та №\~31-10-7777.3-5154/0/38-15-СГ від 04 вересня 2015 року підлягають скасуванню та тягнуть за собою правові наслідки, щодо повернення земель постійному користувачу. Крім того, позовна вимога про визнання за ДП «Вищедубечанське лісове господарство» право постійного користування та ТОВ «Вишгородська Пуща» право тимчасового користування на земельні ділянки кадастровий номер 3221884000:33:016:6001 площею 0,6649 га, кадастровий номер 3221884000:33:020:6005 площею 0,1997 га, кадастровий номер 3221884000:33:022:6006 площею 0,2184 га та кадастровий номер 3221884000:33:020:6006 площею 0,4601 га, яка заявлено ТОВ «Вишгородська Пуща», є безпідставною, оскільки ДП «Вищедубечанське лісове господарство» являється постійним користувачем земельної ділянки площею 1446,5 га відповідно до відповідно до державного акту серія ІІ-КВ №003309 від 24.09.1998 року. Разом з тим, ТОВ «Вишгородська Пуща» являється тимчасовим користувачем земельних ділянок, відповідно до договору №244 довгострокового тимчасового користування лісами від 20.09.2016 року, який на момент розгляду справи чинний. Тобто, дана вимога заявлена безпідставно. Разом з тим, заявлена прокурором вимога про витребування на користь держави в особі Кабінету Міністрів України з чужого незаконного володіння [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 3221884000:33:016:6001 площею 0,6649 га, яка розташована на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району та витребування на користь держави в особі Кабінету Міністрів України з чужого незаконного володіння [PERSON] земельну ділянку площею 0,4601 га з кадастровим номером 3221884000:33:020:6006, площею 0,1997 га з кадастровим номером 3221884000:33:020:6005 і площею 0,2184 га з кадастровим номером 3221884000:33:022:6006, які розташовані на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району, не підлягає задоволенню, оскільки вказані земельні ділянки накладаються на земельну ділянку, яка перебуває у постійному користуванні ДП «Вищедубечанське лісове господарство». За таких обставин, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенні, а саме в частині визнання недійсним та скасування наказів Головного управління Держгеокадастру у Київській області №\~31-10-7777.3-5156/0/38-15-СГ від 04 вересня 2015 року, №\~31-10-7777.3-5154/0/38-15-СГ від 04 вересня 2015 року, визнання недійсним Свідоцтва про право власності, індексний номер: 46225961, видане [PERSON] (Ідентифікаційний код: [NUMBER]) 23 жовтня 2015 року Реєстраційною службою Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області на земельну ділянку площею 1,3031 га кадастровий номер 3221884000:33:026:7002, визнання незаконним поділ земельної ділянки площею 1,3031 га кадастровий номер 3221884000:33:026:7002 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області та обєднання новоутворених земельних ділянок в земельні ділянки кадастровий номер 3221884000:33:016:6001 площею 0,6649 га, кадастровий номер 3221884000:33:020:6005 площею 0,1997 га, кадастровий номер 3221884000:33:022:6006 площею 0,2184 га та кадастровий номер 3221884000:33:020:6006 площею 0,4601 га, в іншій частині позовних вимог відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: partial