Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Гарантія» звернулося до суду з позовом до [PERSON], в якому просили стягнути з [PERSON] на їх користь у порядку регресу суму завдану внаслідок ДТП в розмірі 4602,60 грн. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 15.12.2012 року між страховим товариством з додатковою відповідальністю «Гарантія» та [PERSON] був укладений поліс - договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/2109938. Забезпеченим транспортним засобом відповідно до умов договору є автомобіль «ВАЗ», державний номер [NUMBER]. 04 січня 2013 року за вини [PERSON], встановленої постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 01.02.2013 року, відбулася дорожньо-транспортна пригода. Внаслідок ДТП зазнав механічних пошкоджень автомобіль «ГАЗ», державний номер [NUMBER], у зв'язку з чим наступив страховий випадок. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки. Відповідно до поштового повідомлення судова повістка [PERSON] була вручена 21.12.2013 року. Згідно ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. У судове засідання представник позивача не з'явився, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутність, у разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечувала проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як, відповідач у судове засідання не з'явився без поважних причин, а представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів та такого вирішення справи, то суд дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення. Судом встановлені обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Згідно постанови судді Ленінського районного суду м. Харкова від 01.02.2013 року, 04 січня 2013 року о 01 год. 30 хв. [PERSON] керуючи автомобілем «ВАЗ 2121» р/н [NUMBER] по вул. Полтавський шлях в м. Харкові не врахував дорожніх обставин, не обрав безпечну швидкість руху та дистанцію, що призвело до зіткнення з автомобілем «ГАЗ» р/н [NUMBER]. На підставі вищезазначеного [PERSON] визнано винним та позбавлено права керування транспортними засобами на строк шість місяців. Згідно Полісу №АЕ/2109938 від 15 грудня 2012 року, між страховим товариством з додатковою відповідальністю «Гарантія» та [PERSON] був укладений поліс - договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/2109938. Забезпеченим транспортним засобом відповідно до умов договору є автомобіль «ВАЗ», державний номер [NUMBER]. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних мотивів. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п.5 ч.1 ст.989 ЦК України, страхувальник зобов'язаний: повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором. Згідно ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до п.ґ) п.38.1.1 ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01 липня 2004 року, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Згідно ч.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрали законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Враховуючи те, що відповідач визнаний винним в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди (настав страховий випадок), що підтверджується постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 01.02.2013 року у справі №642/346/13-п, та не повідомив страховика на підставі існуючого чинного договору про настання страхового випадку, то у позивача у межах фактичних витрат наявне право вимоги до особи, що відповідальна за нанесення збитків, в розмірі, що був виплачений потерпілій особі, а саме 4602,60 грн. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved