Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-19 00:00:00

Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» звернулось до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення коштів в порядку регресу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 04.10.2017 р. між позивачем та [PERSON] було укладено поліс № АК/7742399 обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів щодо експлуатації автомобіля «Мерседес», д.н.з. [NUMBER] , з лімітом відповідальності - 100 000,00 грн. та франшизою - 0,00 грн. 28.10.2017р. відповідач керуючи автомобілем «Мерседес» д.н.з. [NUMBER] на перехресті вул. Жилянська - вул. Л. Толстого у м. Києві, допустив зіткнення з автомобілем «Хюндай» д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 22.11.2017 р. по справі №752/23180/17 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. 05.12.2017 р. Потерпілий [PERSON] звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування у зв?язку з пошкодженням транспортного засобу «Хюндай» д.н.з. [NUMBER] . Згідно з рахунку від 14.12.2017 р. № БА-0034612 складеного ТОВ «Богдан Авто» вартість відновлювального ремонту автомобіля «Хюндай» д.н.з. [NUMBER] становить - 118 461,79 грн. На виконання умов договору (Полісу) № АК/7742399 позивач виплатило страхове відшкодування з урахуванням коефіцієнту зносу запчастин потерпілій особі в сумі - 100 000,00 грн., що підтверджується страховим актом № 4.17.435-1 та платіжним дорученням № ЦО03759 від 28.12.2017 р. Відповідно до ст. 38 ЗУ «Про обов?язкоуе страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Ухвалою суду від 18.01.2019 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; встановлено відповідачу 15-ти денний строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач відзиву на позов не надав суду, хоча судом двічі направлялась судова кореспонденція за адресою реєстрації місця проживання відповідача. Згідно з ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. У звязку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 04.10.2017 р. між позивачем та [PERSON] було укладено поліс № АК/7742399 обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів щодо експлуатації автомобіля «Мерседес», д.н.з. [NUMBER] , з лімітом відповідальності - 100 000,00 грн. та франшизою - 0,00 грн. 28.10.2017 р. Відповідач керуючи автомобілем «Мерседес» д.н.з. [NUMBER] на перехресті вул. Жилянська - вул. Л. Толстого у м. Києві, допустив зіткнення з автомобілем «Хюндай» д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 22.11.2017 р. по справі № 752/23180/17 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Частина 6 статті 82 ЦПК України передбачає, що постанова суду у справі по адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов?язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою. 05.12.2017 р. Потерпілий [PERSON] звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування у зв?язку з пошкодженням транспортного засобу «Хюндай» д.н.з. [NUMBER] . Згідно з рахунку від 14.12.2017 р. № БА-0034612 складеного ТОВ «Богдан Авто» вартість відновлювального ремонту автомобіля «Хюндай» д.н.з. [NUMBER] становить - 118 461,79 грн. Вказана подія ДТП була визнана страховим випадком. Згідно з п. 22.1. ст. 22 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р. №1961 (далі Закон від 01.07.2004 р. №1961), при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. На виконання умов договору (Полісу) № АК/7742399 позивач виплатило страхове відшкодування з урахуванням коефіцієнту зносу запчастин потерпілій особі в сумі - 100 000,00 грн., що підтверджується страховим актом № 4.17.435-1 та платіжним дорученням № ЦО03759 від 28.12.2017 р. Відповідно до пп. «в» п. 38.1.1 ст. 38 Закону від 01.07.2004 №1961, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. У зв`язку з тим, що [PERSON] . залишив місце ДТП, у позивача на підставі пп. «в» п. 38.1.1 ст. 38 Закону від 01.07.2004 №1961, виникло право вимоги до відповідача, як до особи, яка заподіяла шкоду, про відшкодування завданої шкоди (в порядку регресу) в межах виплаченого страхового відшкодування, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню в порядку регресу страхове відшкодування у розмірі 100 000,00 грн. Позивач також посилається як на підставу для стягнення в порядку регресу на те, що відповідач письмово не повідомив позивача про настання страхової події протягом трьох робочих днів після настання ДТП. Відповідно до пп. «ґ» п. 38.1.1 ст. 38.1 Закону від 01.07.2004 №1961, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Відповідно до п. 33.1.4. ст. 33 Закону від 01.07.2004 №1961, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Отже, наведеними правовими нормами встановлено обов`язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди. Такий обов`язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини дорожньо-транспортної пригоди власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам. Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року в справі № 6-284ц15, в якій були встановлені подібні правовідносини та аналогічні фактичні обставини. Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку про те, що посилання суду лише на вимоги статей 33, 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для стягнення страхового відшкодування в порядку регресу є недостатніми. Обставини дорожньо-транспортної пригоди встановлені, підтверджені матеріалами справи, перевірені позивачем та не заперечуються ним; про ДТП потерпілий повідомив страхову компанію «Експрес Страхування» 05.12.2017р. Також позивач не посилався та не довів наявність необґрунтованих виплат, які виникли внаслідок порушення відповідачем [PERSON] зобов`язання щодо повідомлення про ДТП не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП. У зв`язку з цим, сам по собі факт неповідомлення відповідачем страхову компанію про ДТП, не є підставою для стягнення на підставі пп. «ґ» п. 38.1.1 ст. 38.1 Закону від 01.07.2004 №1961 в порядку регресу страхового відшкодування. Позивач направив відповідачу вимогу про відшкодування завданої майнової шкоди в досудовому порядку в порядку регресу, яка залишилась без виконання. На підставі викладеного, позовні вимоги про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 100 000,00 грн. підлягають задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача з відповідача сплачений судовий збір у розмірі 1762 грн. 00 коп. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved