Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-26 00:00:00

ТОВАРИСТВО З\~ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ\~«ХАРКІВГАЗ ЗБУТ»\~(далі\~-\~ТОВ «ХАРКІВГАЗ\~ЗБУТ»)\~звернулося до\~Харківського районного\~суду Харківської\~області з\~позовною заявою\~до [PERSON] \~(далі\~ [PERSON] ),\~в якій\~просив суд\~стягнути з\~відповідача на\~свою користь: основну заборгованість\~за послуги\~з газопостачання\~в сумі\~20224,96\~грн.; 3\~%\~річних в\~сумі 1621,01\~грн.; інфляційні втрати в сумі 4754,06грн.; судовий збір у розмірі 2 102,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [PERSON] є споживачем послуг з постачання послуг газу, які надає ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ». Відповідно до розділу ІІІ Правил постачання природного газу, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що складається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковим для всіх побутових споживачів України. Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам офіційно опубліковано ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» в газеті «Слобідський край» від 31.12.2015 за №156, та розміщено на офіційному сайті товариства. Таким чином, встановлено, що між сторонами на підставі публічного договору склалися фактичні договірні відносини щодо послуг з постачання природного газу. Як вбачається з довідки по особовому рахунку № [NUMBER] споживача [PERSON] відповідач на момент виникнення заборгованості, є споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] . ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» на виконання умов договору надало споживачу послуги з газопостачання, однак, споживач систематично порушував зобов`язання щодо своєчасної та повної сплати за надані газопостачання, що призвело до виникнення заборгованості за надані за договором послуги в загальному розмірі 26\~600, 03 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином, в позовній заяві, а також в клопотанні просив суд розглядати справу за його відсутності та зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судові\~засідання 01.03.2021,\~30.03.2021,\~27.04.2021\~не з`явилася,\~про день\~та час\~слухання справи\~повідомлена своєчасно\~і належним\~чином в\~порядку ст.\~128\~ЦПК України,\~шляхом направлення\~судової повістки\~за зареєстрованим\~місцем проживання\~відповідно до\~відомостей Відділу\~обліку та\~моніторингу інформації\~про реєстрацію\~місця проживання\~Головного Управління\~ДМС України\~в Харківській\~області,\~отриманих судом\~відповідно до\~вимог ч.6\~ст.187\~ЦПК України,\~причини неявки\~суду не\~повідомила.\~Судова кореспонденція,\~що направлялась\~на адресу [PERSON] , неодноразово поверталась, у зв`язку з чим відповідач повідомлялася про час та місце проведення судового засідання шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному веб-сайті суду. У відповідності до п. 7 ч. 2\~ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом. Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Враховуючи, що судове засідання неодноразово відкладалось, відповідач не виявив наміру скористатись своїми процесуальними правами, в судові засідання не з`являвся, відзив на позовну заяву не надав, будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило, беручи до уваги, що судом вичерпано всі можливі способи щодо повідомлення особи про час та місце розгляду справи, а також те, що судом явка відповідача обов`язковою не визнавалась, суд вважає за можливе розглянути позовну заяву за його відсутності. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог з огляду на таке. Предметом розгляду\~у даній\~справі є\~матеріально-правова\~вимога про стягнення з відповідача суми заборгованості за порушення зобов`язання за договором, який за своєю правовою природою є договором поставки. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України). Згідно з положеннями статей 11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За приписами ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Згідно ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. За змістом ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 Цивільного кодексу України). Відповідно до положень ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що згідно інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача, отриманої в\~порядку ч.6 ст.187 ЦПК України\~з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . На ім`я [PERSON] відкрито рахунок споживача № [NUMBER] . Відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи (Операторами ГРМ) регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими\~постановою НКРЕКП від 30.09.2015\~за № 2496 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1382/27827. Відповідно до п.2 ч.1 ст.5\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» послуги з постачання та розподілу природного газу віднесено до комунальних. Згідно п. 5 ч. 2 ст.\~7\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» встановлено обов`язок споживачів оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно наданого ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» розрахунку заборгованість [PERSON] за несплату послуг з газопостачання за період з 31.01.2017 по 31.10.2020 склала 20\~224, 96 грн., та не погашена станом на момент подання позовної заяви до суду. Враховуючи відсутність доказів на підтвердження погашення відповідачем станом на момент розгляду справи суми основного боргу, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення суми заборгованості за договором постачання природного газу в розмірі 20\~224, 96 грн. За ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 2\~ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Дослідивши наявні в матеріалах справи надані позивачем розрахунки інфляційних втрат та 3% річних, суд вважає, що позов в частині стягнення інфляційних втрат у розмірі 4\~754, 06 грн. та 3% річних у розмірі 1621, 01 грн. підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частина 3\~ст. 267 ЦК України\~передбачає, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] не подано до суду ані відзиву, ані контррозрахунку суми заборгованості, ані заяви про застосування строку позовної давності. З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» підлягають задоволенню в повному обсязі, тому необхідно стягнути з відповідача на користь ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» заборгованість по сплаті послуг з газопостачання за період 31.01.2017 по 31.10.2020 у розмірі 20\~224, 96 грн., суму інфляційних втрат у розмірі 4\~754, 06 грн. та 3% річних у розмірі 1621, 01 грн. У відповідності зі\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» слід стягнути сплачений судовий збір.

Outcome: approved