Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №2005674153 від 10 вересня 2013 року в сумі 28 782 грн. 71 коп. та 287 грн. 83 коп. витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 10 вересня 2013 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та [PERSON] укладено кредитний договір №2005674153, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 25 290 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,01 % річних строком на 36 місяців. Згідно з умовами договору факторингу від 15 вересня 2014 року, до позивача перейшло право вимоги до відповідача за вказаним договором.Відповідач порушила зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 9 січня 2015 року становить 28 782 грн. 71 коп., з яких: тіло кредиту - 23 182 грн. 13 коп., заборгованість по нарахованих та не сплачених відсоткам за користування кредитом - 1 грн. 01 коп., заборгованість по комісії - 5 599 грн. 57 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач у судове засідання не з'явилася, належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи. Згідно з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з наступних підстав. Встановлено, що 10 вересня 2013 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №2005674153, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит в сумі 25 290 грн. зі сплатою відсотків за користування таким в розмірі 0,01 % річних строком на 36 місяців/а.с. 4 - 8/. За умовами вказаного договору відповідач взяла на себе зобов'язання щомісячно вносити черговий платіж в розмірі, зазначеному в графіку платежів, що є невід'ємною частиною договору /а.с. 9/. 15 вересня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТзОВ «ОТП Факторинг України» укладено договір факторингу, у відповідності до якого, ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТзОВ «ОТП Факторинг України» прийняло на себе зобов'язання за кредитним договором №2005674153 від 10 вересня 2013 року, внаслідок чого позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача /а.с. 28-31, 32/. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов'язалася повернути кредит, сплатити відсотки за користування таким та виконати інші зобов'язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цим договором. У зв'язку з порушенням відповідачем умов кредитного договору, позивачем, який набув права грошової вимоги, у відповідності до умов цього договору, 20 вересня 2014 року на адресу відповідача направлено повідомлення про зміну кредитора та вимогу про виконання боргових зобов'язань /а.с.26/. Однак, відповідач взяті на себе зобов'язання належним чином не виконала, чим порушила умови укладеного між сторонами договору, що призвело до утворення заборгованості по сплаті кредиту, яка згідно із наданим позивачем розрахунком, станом на 9 січня 2015 року становить 28 782 грн. 71 коп., з яких: 23 182 грн. 13 коп. - заборгованість по тілу кредиту; 1 грн. 01 коп. - заборгованість по нарахованих та не сплачених відсотках; 5599 грн. 57 коп. - заборгованість по комісії /а.с.11/. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, коли договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення виконання чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. З урахуванням наведеного, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, та враховуючи невиконання відповідачем умов кредитного договору, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача 28 782 грн. 71 коп. заборгованості за кредитним договором. Крім цього, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 287 грн. 83 коп. витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору. На підставі статей 526, 530, 610, 612, 625, 629, 1048-1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved