Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (надалі - ТОУ ПФУ ТО, Позивач) звернулося до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення безпідставно набутої пенсії в сумі 3237,98 грн. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що відповідачу по справі призначено пенсію у ТОУ ПФУ ТО. У зв'язку з рахунковою помилкою (через проведення індивідуально-масового перерахунку пенсії з одного виду на інший відбулося подвоєння стажу (в зведених стажах), що стало причиною переплати пенсії [PERSON] на загальну суму 3237,98 грн. за період з 01 жовтня 2017 року по 30 листопада 2018 року. ТОУ ПФУ ТО вважає, що зі сторони позивача мала місце рахункова помилка, яка підлягає виправленню шляхом стягнення із [PERSON] в користь ТОУ ПФУ ТО боргу з безпідставно набутої пенсії в сумі 3237,98 грн. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 березня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ТОУ ПФУ ТО до [PERSON] про стягнення безпідставно набутого майна. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача ТОУ ПФУ ТО в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечив, однак зазначив, що якщо представник позивача доведе, що дійсно мала місце рахункова помилка, то він погоджується частинами, по 300 грн. щомісячно, повертати кошти, які були йому виплачені. Суд, проаналізувавши доводи учасників справи, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, вважає, що позов до задоволення не підлягає, виходячи з наступного. Відповідно до розпорядження голови комісії з припинення діяльності ТОУ ПФУ ТО від 29 січня 2019 року, який, розглянувши пенсійну справу і особовий рахунок ВЗ 08 п/с [NUMBER] [PERSON], що проживає за адресою: [ADDRESS] і одержує пенсію за віком в розмірі 3820,70 грн. на місяць, встановлено, що сума переплати 3237,98 грн. згідно довідки відділу з призначення, перерахунку та виплати пенсій утворилася за період з 01 жовтня 2017 року по 30 листопада 2018 року у зв'язку з проведенням індивідуально-масового перерахунку пенсії з одного виду на інший відбулося подвоєння стажу (в зведених стажах), що також підтверджується копією протоколу від 23 листопада 2018 року (індивідуальний перерахунок). Про виниклу переплату пенсії позивач повідомляв відповідача листом 1884/04 від 06 лютого 2019 року, однак [PERSON] в добровільному порядку не повернув ці кошти, що стало причиною звернення ТОУ ПФУ ТО до суду з позовом про їх стягнення. Переплату пенсії позивач обґрунтовує рахунковою помилкою та просить на підставі ст.1212 ЦК України стягнути з відповідача безпідставно набуту пенсію в сумі 3237,98 грн. Відтак, проаналізувавши надані докази вважаю, що до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми матеріального права. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зобов'язання з безпідставного набуття (придбання) майна виникають за наявності трьох умов: 1) має місце набуття або збереження майна; 2) вказане набуття або збереження майна здійснено за рахунок іншої особи; 3) має місце відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Згідно ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Статтею 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що пенсіонери зобов'язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду. В силу ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові стягуються лише у випадку зловживання з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями тощо). Таким чином, безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат встановлених абзацом 2 частини першої статті 1215 ЦК України, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню. До правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають. При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів. Такий правовий висновок викладений в постановах Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі №6-91цс14 та від 22 січня 2014 року у справі №6-151цс13. В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач [PERSON] вчинив будь-які зловживання зі свого боку або подав ТОУ ПФУ ТО недостовірні дані під час нарахування та виплати йому пенсії. Щодо тверджень представника позивача про наявність рахункової помилки, суд виходить з наступного. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у Постанові № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», до лічильних помилок належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період тощо. ТОУ ПФУ ТО не доведено факту наявності рахункової помилки, оскільки відсутні докази (наприклад, висновки ревізії, акти перевірок чи службового розслідування тощо), по інформації яких можна було б відстежити шлях та причину виникнення помилки при нарахуванні пенсії та з'ясувати, що дана помилка є безпосередньо рахунковою помилкою, як стверджує позивач, а не помилкою, пов'язаною, наприклад, з неналежним виконанням обов'язків службовими особами, відповідальними за обчислення та нарахування пенсії. Таким чином, сам факт того, що у зв'язку з проведенням індивідуально-масового перерахунку пенсії з одного виду на інший відбулося подвоєння стажу (в зведених стажах), не можна вважати рахунковою помилкою, оскільки відсутні докази, на підставі яких можна встановити причину виникнення таких розбіжностей. За таких обставин, враховуючи те, що на підставі зібраних у справі доказів судом не встановлено факту недобросовісного набуття [PERSON] коштів у розмірі 3237,98 грн., як і не встановлено наявності рахункової помилки, зазначена сума, яка є пенсійною виплатою, поверненню ТОУ ПФУ ТО не підлягає. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 1212, 1215 ЦК України, Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про пенсійне забезпечення»,

Outcome: dismissed