Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Атласджет Україна» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 1248960 гривень 28 копійок, мотивуючи заявлені вимоги тим, що 01.08.2016 року між ТОВ «Авіакомпанія «АтласджетУкраїна» та [PERSON] було укладено договір безвідсоткової позики №8/16 у простій письмовій формі. Відповідно до умов вказаного договору, відповідач отримав у позику від позивача грошові кошти у розмірі 1165000 гривень, а [PERSON] зобов»язався повернути позику в повному обсязі в строк до 31 грудня 2016 року в тому ж розмірі, в якому позика була отримана шляхом поповнення поточного рахунку позикодавця. На день подання позову відповідач свої зобовязання не виконав, а тому станом на 01.03.2017 року сума боргу становить 1248960,28 гривень, з яких: 1165000 грн. - сума основного боргу; 24593,15 грн. - інфляційні витрати; 5745,21 грн. - 3% річних та 53621,92 грн. - нарахована пеня. Представник позивача в судове засідання не з»явився, однак подав заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав частково та просить стягнути з відповідача на користь позивача суму позики 1165000 гривень, не заперечує проти заочного розгляду справи. В поданих письмових поясненнях представник позивача вказав, що у зв»язку із службовим розслідуванням обставин виникнення необґрунтованої заборгованості загальними зборами учасників ТзОВ «Авіакомпанія «АтласджетУкраїна» 29.10.2016р. було прийнято рішення про відсторонити генерального директора товариства [PERSON] від виконання своїх повноважень, а в подальшому звільнено. За результатами службового розслідування було встановлено факти шахрайства та безпідставного виведення обігових коштів товариства шляхом перерахування на рахунки третіх осіб, зокрема на рахунок відповідача, який працював заступником генерального директора, на підставі договору № 8/16 від 01.08.2016р., який укладено від імені позивача. Оригінал даного правочину відсутній у позивача, копію даного договору було отримано в ході службового розслідування від ПАТ «ВТБ Банк», яке здійснювало перерахунок коштів відповідачу. Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з»явились, хоча повідомлялись про час та місце судового розгляду, про причини неявки не повідомили, поважних причин їх неявки не встановлено, відзиву на позов не подали. В поданих запереченнях відповідач вказує про те, що термін позики не минув, оскільки згідно наданої відповідачем копії додаткової угоди до договору безвідсоткової позики № 8/16 від 15.08.2016р. строк повернення позики до 31.12.2017р., сума позики 2660000 грн. Третя особа, [PERSON], в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Аналізуючи обставини встановолені в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підставні і підлягають до задоволення, з наступних мотивів. Судом встановлено, що 01 серпня 2016 року між ТОВ «Авіакомпанія «АтласджетУкраїна» та [PERSON] було укладено договір безвідсоткової позики №8/16. Відповідно до умов вказаного договору, відповідач отримав у позику від позивача грошові кошти в розмірі 1165000 гривень, які згідно п. 4 договору були перераховані на рахунок позичальника двома платежами: 02 серпня 2016 року - 900000 гривень та 05 серпня 2016 року - 265000 гривень. Факт перерахування коштів відповідачу в якості позики стверджується копіями банківських виписок № 390634 від 02.08.2016 року та № 1852 від 05.08.2016 року . Відповідно до п. 5 договору сторони погодили кінцевий строк повернення позики 31грудня 2016 року. Повернення позики здійснюється у гривні та в тому ж розмірі, в якому позика була отримана, шляхом поповнення поточного рахунку позикодавця. На день подання позову відповідач свої зобов»язання не виконала, а тому позивач вимушений звернутися до суду. Відповідно до п. 6 договору, за невиконання (неналежне виконання) обов»язків за договором винна сторона відшкодовує збитки, завдані таким невиконання (неналежним виконанням). У разі неповернення позики у строки передбачені п.п.3.1 цього договору позичальник сплачує позикодавцю пеню в розмірі 0,5% від простроченої суми до повернення суми за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтею 1046 ЦПК України передбачено, що за договором позики одна сторона т(позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадку, коли позикодавець є юридична особа незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем грошової суми або визначеної кількості речей. Частиною 1 ст. 1050 ЦК визначено, що в тому разі, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК. Статтею 625 ЦК України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Згідно ч. 1 цієї статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У ч. 2 зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно поданих заперечень, відповідач фактично не заперечує факт позики коштів, однак при цьому посилається на існування додаткової угоди до договору від 8/16 від 15.08.2016р., а строк повернення позики зазначено до 31.12.2017р., сума позики 2660000 грн., тобто позовні вимоги є меншими від даної суми. Згідно ст. 12 ч.1-3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ч.1 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 207 ч.1 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Відповідно до ст. 218 ч.1 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може грунтуватися на свідченнях свідків. Аналізуючи наявні докази в їх сукупності, суд вважає доведеним укладення договору позики між сторонами, термін повернення якої на час ухвалення рішення минув. Згідно протоколу обшуку оригінал договору позики та додаткової угоди вилучений під час проведення обшуку від 28.02.2017р. На підставі викладеного та ст. 12,13 ЦПК України,

Outcome: approved