Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за опалення та підігрів води. Із позову вбачається, що відповідач [PERSON] проживає у [ADDRESS] та для якої Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» здійснювало поставку теплової енергії й підігрів води. Відповідач несвоєчасно і не в повному обсязі вносила оплату за отримані послуги з опалення та гарячого водопостачання, допустивши виникнення заборгованості в період з 01 січня 2007 року по 01 квітня 2012 року у розмірі 6 129,39 грн. та за період з 01 серпня 2003 року по 01 січня 2007 року у розмірі 1254,98 грн., загальна сума заборгованості складає за вказані періоди у розмірі 7384 грн. 37 коп., яку просять стягнути з відповідача на користь позивача, а також понесені судові витрати. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним у позові та просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач та її представник у судовому засіданні визнали позовні вимоги лише в межах позовної давності, в іншій частині просили відмовити у позові. Просили суд застосувати положення ст.. 257 ЦК України. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимоги ст. ст. 156, 162 ЖК України, згідно яких, власник та члени родини зобов'язанні вчасно вносити квартирну плату й плату за комунальні послуги. Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово - комунальні послуги. Судом встановлено, що заочним рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 24 лютого 2012 року, встановлено, що [PERSON] мешкала [ADDRESS] з листопада 1990 року. (а.с. 43-45). Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Зазначеним рішенням визнано за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS]. Згідно довідки КП «БТІ» м. Краматорська первинна реєстрація права власності на квартиру [ADDRESS] була здійснена 22.03.2012 року за [PERSON] на підставі рішення Краматорського міського суду Донецької області від 24.02.2012 року по справі № 2/0528/914/2012. В подальшому, у відповідності до договору дарування, посвідченому 23.03.2012 року (реєстр. № 2-1504) нотаріусом Першої Краматорської ДНК, зазначена вище квартира [PERSON] була подарована [PERSON]. (а.с. 41). Згідно інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, право власності на квартиру [ADDRESS] було зареєстровано за [PERSON], 17.05.2012 року (а.с. 25-27). Як вбачається з довідки по особовому рахунку, який відкритий на ім'я відповідача [PERSON] з серпня 2003 року по березня 2012 рік заборгованість за теплову енергію та підігрів води складає 7 384 грн. 37 коп.(а.с. 4 - 6). Відповідно до ст. 75 Цивільного кодексу Української РСР (1963р.) позовна давність застосовується судом, арбітражем або третейським судом незалежно від заяви сторін. Суд вважає, що треба застосувати позовну давність до заборгованості відповідача, що виникла під час дії Цивільного кодексу Української РСР (1963р.) тобто до 1 січня 2004 року, а саме: згідно виписки по особовому рахунку заборгованість з серпня 2003 року по січень 2004 рік становить 132 грн. 87 коп. Таким чином, заборгованість з січня 2004 року по березень 2012 року складає 7 384 грн. 37 коп. - 132 грн. 87 коп. (заборгованість на 01.01.2004 рік) = 7 251 грн. 50 коп. У судовому засіданні відповідач [PERSON] просила суд про застосування строку позовної давності на підставі ст. 257 ЦК України. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України передбачений строк загальної позовної давності, в межах якого позивач може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права, становить три роки. Так, до суду позивач з вказаною позовною заявою звернувся у серпні 2013 року відповідно до ч. 3 ст. 118 ЦПК України після відмови про видачу судового наказу. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач з 2003 року по 2012 рік взагалі не сплачував поточні платежі, на погашення заборгованості ніяких сум сплачено не було, що підтверджується поясненнями відповідача у судовому засіданні. Заборгованість відповідача за поставлену теплову енергію та підігрів води за період часу з 01.08.2010 року по 31 березня 2012 рік в межах трирічного строку позовної давності складає 2564 грн. 69 коп., що підтверджується довідкою позивача (а.с. 75), яку і належить стягнути з відповідача на користь позивача. Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Тому у задоволенні позовних вимог позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості за опалення та підігрів води за період з 01.01.2004 року по 31.07.2010 року необхідно відмовити у зв'язку зі спливом позовної давності. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» до [PERSON] про стягнення боргу за опалення та підігрів води, підлягають частковому задоволенню, оскільки у матеріалах справи наявні всі докази того, що відповідач з 1990 року постійно проживала за адресою: [ADDRESS], та була споживачем послуг, які надає позивач і відповідач порушила свої зобов'язання по сплаті отриманих послуг. Також згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору, які були понесені позивачем при звернені до суду.

Outcome: partial