Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант»(далі - ТДВ СК «Альфа-Гарант») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 28 вересня 2019 року між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме автомобіля ЗАЗ, д.н.з. [NUMBER] (Поліс) № [NUMBER] (строк дії з 29 вересня 2019 року по 28 вересня 2020 року). 24 грудня 2019 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу ЗАЗ, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] в стані алкогольного сп`яніння, внаслідок якої було пошкодженого транспортний засіб Шевроле, д.н.з. [NUMBER] , до того ж судом встановлено, що відповідач самовільно залишив місце пригоди. Відповідно до постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 січня 2020 року по справі № 607/50/20 ДТП сталася в результаті порушення останнім Правил дорожнього руху України. Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована згідно полісу АО/5854487, позивач сплатив 07 квітня 2020 року власнику пошкодженого транспортного засобу Шевроле, д.н.з [NUMBER] , страхове відшкодування в розмірі 14 412,16 грн. Оскільки, відповідач самовільно залишив місце пригоди та керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ТДВ СК «Альфа-Гарант» отримало право вимагати компенсації виплаченої суми страхового відшкодування в порядку регресу. Окрім того, оскільки Позивач не є фахівцем у галузі права, відповідно для захисту своїх прав та інтересів останній звернувся за професійною правничою допомогою до особи, яка надає послуги в галузі права - Адвокатське бюро «Грідін і Партнери», з яким було укладено договір про надання правничої допомоги б/н від «14» травня 2019 року. Правнича допомога, визначена та обумовлена вищезазначеним договором і відповідними додатками до нього, надавалася адвокатом Адвокатського бюро «Грідін і Партнери» - Борзенковою Ю. М., яка є адвокатом, що підтверджується свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю № 9030/10, виданого Радою адвокатів Київської області 29 травня 2020 року, а тому має право надавати правничу допомогу позивачу. З матеріалів справи слідує, що адвокатом з надання правничої допомоги, пов`язаної з підготовкою справи до розгляду та збору доказів, було витрачено 3 годин. До цього ж, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги було визначено за домовленістю сторін з урахуванням значення цієї справи для Позивача, оскільки правильне вирішення цієї справи для останнього є запорукою фінансової стабільності та ділової репутації. Суму гонорару за надання правничої допомоги позивач та адвокат погодили у відповідному Завданні - дорученні № 109 від 03 лютого 2021 року до договору про надання правничої допомоги, яку він надав у повному обсязі, що підтверджується детальним розрахунком та описом робіт (наданих послуг), виконаних за договором про надання правничої допомоги адвокатом. За надану правничу допомогу позивач сплатив 4000,00 грн, відповідним платіжним дорученням, актом прийому - передачі наданої правничої допомоги та детальним розрахунком та описом робіт (наданих послуг). Вартість однієї нормо години адвоката у розмірі 1000,00 грн. відповідає середній ціні ринку послуг адвокатів у місті Києві. За змістом розрахунку та опису робіт (наданих послуг), виконаних за договором про надання правничої допомоги адвокатом, вбачається, що адвокат Борзенкова Ю. М. надав позивачу юридичні консультації, вивчив матеріали справи, проаналізував судову практику і склав документ правового характеру, що узгоджується із обов`язками, визначеними договором про надання правничої допомоги. Таким чином, розмір судових витрат, пов`язаних із оплатою Позивачем професійної правової допомоги становить 4000,00 грн. На підставі викладеного ТДВ СК «Альфа-Гарант» просить суд стягнути з відповідача грошові кошти, в розмірі 14 412,16 грн; 4 000,00 грн судових витрат, пов`язаних із оплатою Позивачем професійної правової допомоги та 2 270,00 сплаченого судового збору. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 травня 2021 року відкрито провадження в справі за позовом ТДВ СК «Альфа-Гарант» до [PERSON] про стягнення коштів. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача ТДВ СК «Альфа-Гарант» в судове засідання не з`явився, разом із позовною заяво подав заяву, у якій просив суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, щодо заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву на позовну заяву не надав суду. Тому суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів із винесенням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги з наступних підстав. Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступне. 28 вересня 2019 року між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та [PERSON] було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме автомобіля ЗАЗ 11030742, д.н.з. [NUMBER] № [NUMBER] (строк дії з 29 вересня 2019 року по 28 вересня 2020 року). Відповідно до постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі № 607/50/20 від 15 січня 2020 року, громадянин [PERSON] , 24.12.2019 року близько 16 год. 30 хв. керуючи транспортним засобом марки «ЗАЗ 110307-42», номерний знак [NUMBER] , в с. Великі Гаї вул. Об`їзна Тернопільського району Тернопільської області, перебував в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України. Крім того, громадянин [PERSON] , 24.12.2019 року близько 16 год. 30 хв. керуючи транспортним засобом марки «ЗАЗ 110307-42», номерний знак [NUMBER] , в с. Великі Гаї вул. Об`їзна Тернопільського району Тернопільської області, був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою та її змінами, не переконався в безпеці маневру та що це не створить перешкоди та небезпеки для інших учасників дорожнього руху, виїжджаючи із АЗС WOG не пропустив транспортний засіб марки «CHEVROLE AVEO», д.н.з. [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] та який рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулося зіткнення і транспортні засоби отримали механічні, чим порушив вимоги пп. 2.3 (б), 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху України. Також, громадянин [PERSON] , 24.12.2019 року близько 16 год. 30 хв. керуючи транспортним засобом марки «ЗАЗ 110307-42», номерний знак [NUMBER] , в с. Великі Гаї вул. Об`їзна Тернопільського району Тернопільської області, будучи причетним до скоєння ДТП, місце події залишив. Вказаною постановою [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу із стягненням в дохід держави в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Відповідно положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як слідує із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] [PERSON] є власником загального легкового седану-В Chevrole Aveo, р.н. [NUMBER] . [PERSON] , який керував вказаним транспортом у момент ДТП документований посвідченням водія категорій В та С. 27 грудня 2019 року [PERSON] звернувся до ТДВ СК «Альфа-Гарант» із повідомленням ЦВ (потерпілий-майно), у якій повідомив про дорожньо-транспортну пригоду (далі - ДТП), яка трапилась о 16 год. 26 хв. 24 грудня 2019 року за участю ТЗ потерпілого Chevrolet Aveo, д.н.з. [NUMBER] . Наявність полісу ОСЦПВ № 180012202, страхова компанія СК АКСО ДС. ДТП сталась за адресою: Тернопільська область, Тернопіль, М12 (об`їзна дорога). Швидкість руху до моменту зіткнення - 55 км/год. Пошкодженим ТЗ потерпілого керував [PERSON] на підставі посвідчення водія. Детальний опис пошкоджень ТЗ, отриманих при ДТП: переднє праве крило, передня права дверка, задня права дверка, переднє праве колесо, кузов авто та інші приховані. 27 грудня 2019 року [PERSON] звернувся до ТДВ СК «Альфа-Гарант» із заявою ЦВ (потерпілий), у якій просив відшкодувати витрати, пов`язані із пошкодженням майна Chevrolet Aveo, належного йому із зазначення реквізитів IBAN, куди слід сплатити відшкодування. Згідно аварійного сертифікату 72-D/63/5 з розрахунку вартості матеріального збитку завданого транспортного засобу, Chevrolet Aveo (державний номер [NUMBER] ), ремонтної калькуляції № 72-D/63/5, вартість відновлювального ремонту із врахуванням фізичного зносу становить 18 494,59 грн з урахуванням ПДВ та 15 412,15 грн - без урахування ДТП. Як слідує з розрахунку страхового відшкодування та страхового акту № ЦВ/19/7903 від 07 квітня 2020 року, сума страхового відшкодування становить 14 412,16 грн Із платіжного доручення № 7867 від 07 квітня 2020 року вбачається, що ТДВ СК «Альфа-Гарант» перерахувало на рахунок [PERSON] 14 412,16 грн, призначення платежу: 22*Страх.відшк. [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) зг.страх.акту № ЦВ/19/7903 за дог.страх.№ АО-0005854487 від 28 вересня 2019 року без ПДВ від 07 квітня 2020 року. 15 жовтня 2020 року позивачем було направлено регресну вимогу № 03/4635 [PERSON] із вимогою протягом семи днів з моменту отримання вимоги сплатити 14 412,16 грн за вказаними реквізитами, однак станом на день звернення з позовом, відповідач не відшкодував ТДВ СК «Альфа-Гарант» вказаної суми, що стало причиною звернення страховика до суду з позовом про стягнення з страхувальника цих коштів в порядку регресу. За вказаних обставин до правовідносин, що виникли між сторонами, підлягають застосуванню наступні норми матеріального права. Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов. Згідно п. «в» п.п. 38.1.1. п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). З вищенаведеного слідує, що у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Судом встановлено, що у ДТП, яка мала місце 24 грудня 2019 року близько 16 год. 30 хв. в с. Великі Гаї вул. Об`їзна Тернопільського району Тернопільської області, є вина водія [PERSON] , що встановлено постановою суду у справі про адміністративне правопорушення № 607/50/20 від 15 січня 2020 року. ТДВ СК «Альфа-Гарант» виплатило власнику транспортного засобу, який був учасником цієї ДТП з вини відповідача, суму завданої шкоди в розмірі 14 412,16 грн, у зв`язку з чим заявило регресні вимоги до [PERSON] , який не виявив наміру в добровільному порядку провести таке відшкодування. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ТДВ СК «Альфа-Гарант» до [PERSON] про стягнення коштівє підставними та підлягають до задоволення шляхом стягнення із відповідача в користь позивача в порядку регресу 14 412,16 грн матеріальної шкоди. Щодо вимоги про стягнення витрат, пов`язаних із оплатою професійної правової допомоги. Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішенні від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009. Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частинами першою-четвертою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Згідно з частиною 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи. Зазначений висновок відповідає позиції Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» тлумачить «гонорар успіху» як домовленість, згідно з якою клієнт зобов`язується виплатити адвокату як винагороду певний відсоток від присудженої йому судом грошової суми, якщо рішення буде на користь клієнта. Якщо такі угоди є юридично дійсними, то визначені суми підлягають сплаті клієнтом (§ 55). Водночас відшкодування судових витрат передбачає, що встановлена їх реальність, необхідність і, крім того, умова розумності їх розміру. Як слідує із завдання-доручення № 109 до договору про надання правничої допомоги від 03 лютого 2021 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» та Адвокатське Бюро «Грідін і партнери» визначити та погодили це завдання-доручення, яке є невід`ємним додатком до договору. Відповідно до даного завдання - доручення Клієнт, з метою отримання професійної правничої допомоги передає Адвокату наступні страхова справи згідно переліку. Під номером 4 у вказаному переліку зазначений [PERSON] , номер страхової справи ЦВ/19/7903, договір страхування № АО/5854487, винна у настанні ДТП особа - [PERSON] , сума збитку - 14 412,16 грн, сума гонорару за надання правничої допомоги - 4 000,00 грн. Згідно кредитового повідомлення, ТДВ СК «Альфа-Гарант» здійснило платіж в національній валюті на рахунок АБ «Грідін і партнери» у розмірі 22 000,00 грн, інші деталі: *01* Оплата рах.№115 від 03 лютого 2021 року (за правничу допомогу по договору від 14.05.2019 за завданням-дорученням № 109 від 03.02.2021), без ПДВ. Із платіжного доручення № ID-156218 від 11 лютого 2021 року вбачається, що платник ТДВ СК «Альфа-Гарант» здійснило платіж на рахунок АБ «Грідін і партнери» у розмірі 22 000,00 грн, призначення платежу: *01* Оплата рах.№115 від 03 лютого 2021 року (за правничу допомогу по договору від 14.05.2019 за завданням-дорученням № 109 від 03.02.2021). Без ПДВ. Згідно детального розрахунку та опису робіт (наданих послуг), виконаних за договором про надання правничої допомоги від 14 травня 2019 року, складеного 20 квітня 2021 року про те, що на підставі Договору про надання правничої допомоги від «14» травня 2019 року адвокат Борзенкова Ю. М., за дорученням Адвокатського бюро «Грідін і Партнери» відповідно до погодженого «03» лютого 2021 року завдання - доручення № 109 надала ТДВ СК «Альфа-Гарант» професійну правничу допомогу по страховій справі № ЦВ/19/7903 (страхувальник - [PERSON] ) у наступному обсязі: консультація Клієнта щодо порядку та строків надання правничої допомоги Адвокатом відповідно до погодженого завдання - доручення - 1000,00 грн; Підготовчі дії: з`ясування чи мали місце обставини (факти), про які вказує Клієнт та якими доказами вони підтверджуються; з`ясування чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; визначення правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин; визначення правових норм, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин; збір необхідних доказів на підтвердження позовних вимог; аналіз та вивчення судової практики визначення підсудності; визначення складу учасників судового процесу; розрахунок ціни позову та розміру судових витрат; написання позовної заяви; копіювання, завірення, зшивання додатків до позовної заяви, підготовка справи до відправки в суд - 3 000,00 грн; всього - 4 000,00 грн. Відповідно до акту прийому-передачі наданої правничої допомоги до договору про надання правничої допомоги від 14 травня 2019 року, укладеного 20 квітня 2021 року сторони підтвердили, що адвокатське бюро надало клієнту правову допомогу згідно визначеного та погодженого завдання-доручення № 109 від 03 лютого 2021 року до договору про надання правничої допомоги від 14 травня 2019 року щодо страху вальної справи № ЦВ/19/7903. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішенні від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відтак враховуючи складність справи та обсяг виконаних робіт, дотримуючись принципів співмірності та розумності судових витрат, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4 000,00 грн. Решту судових витрат суд розподіляє у відповідності до змісту ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved