Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий природний газ та в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідно до положень Закону України «Про ринок природного газу», а також до Правил постачання природного газу, затверджених Постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015 року, типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затверджених Постановою НКРЕКП № 2500 від 30.09.2015 року TOB «Дніпропетровськгаз збут» надає фізичній особі-споживачу житлово-комунальні послуги, що полягають у постачанні природного газу за його місцем проживання. Відповідно до договору про постачання природного газу побутовим споживачем постачальник (заявник) зобов`язується постачати природний газ споживачеві (боржнику), в необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором. Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» як постачальник природного газу із спеціальними обов`язками починаючи з липня 2015 року надав відповідачу послуги з постачання, а боржник відповідно споживав природний газ. Однак, відповідач своєчасно не оплачувала спожитий природний газ, у зв`язку з чим за період з 01.07.2015 року по 29.02.2020 року виникла заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 8537,76 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також інфляційні витрати в розмірі 758,69 грн., три проценти річних у розмірі 407,12 грн, та витрати по оплаті судового збору в розмірі 2102,00 грн. Також зазначено, що ТОВ «Дніпропетровсьгаз збут» зверталось 11.12.2019 року до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська з заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за спожитий природний газ, та 12.12.2019 року судом була винесена ухвала про відмову у видачі судового наказу по справі №932/18145/19 про стягнення з боржника заборгованості за спожитий природний газ в сумі 8537,76 грн., інфляційних витрат в розмірі 758,69 грн., трьох процентів річних в розмірі 407,12 грн. Представник позивача - Михайлишина О. В. у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просила судове засідання провести без її участі та прийняти заочне рішення, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. (а.с.39). Відповідач до суду не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку (а.с 34, 38). Заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило, відзиву не подано. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди представника позивача, яка згідно наданої до суду заяви не заперечувала проти заочного розгляду справи, враховуючи, що підстава, предмет та розмір позовних вимог не змінювався, суд на місці ухвалив постановити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши письмові матеріали, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до положень Закону України «Про ринок природного газу», а також до Правил постачання природного газу, затверджених Постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015 року, типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затверджених Постановою НКРЕКП № 2500 від 30.09.2015 року TOB «Дніпропетровськгаз збут» надає фізичній особі-споживачу житлово-комунальні послуги, що полягають у постачанні природного газу за його місцем проживання. Відповідно до договору про постачання природного газу побутовим споживачем постачальник (заявник) зобов`язується постачати природний газ споживачеві (боржнику), а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором. Так, відповідач є споживачем природного газу, який постачає ТОВ «Дніпропетровськаз збут» за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить довідка (а.с. 11-12). У період з 01.07.2015 року по 29.02.2020 року року за вищевказаною адресою утворилася заборгованість в розмірі 8537,76 грн., що підтверджується розрахунком суми заборгованості (а.с. 11-12), до теперішнього часу заборгованість не погашена, відповідач до суду не з`явилася, доказів на підтвердження заперечень щодо позовних вимог не надала. 06.11.2015 року набрали чинності Правила постачання природного газу, затверджені Постановою НКРЕКП № 2496, які регулюють відносини між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи. Відповідно до п. 2 розділу 3 Правил постачання природного газу, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору (а.с. 7). Згідно п. 4 розділу 3 Правил постачання природного газу, для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам з персоніфікованими даними щодо споживача та його об`єкта. За відсутності зауважень до персоніфікованих даних у заяві-приєднання та її змісту побутовий споживач зобов`язаний підписати заяву-приєднання та повернути один її примірник постачальнику. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником відповідно до вимог Правил. Як вбачається з розрахунку заборгованості (а.с.11-12) за спожитий природний газ, відповідач відкрито споживала природний газ у період з 01.07.2015 року по 29.02.2020 року, що підтверджує її згоду приєднатися до умов договору. Згідно ч. 1, 2 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Згідно з ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частина 1 ст. 627 ЦК України закріплює, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з розрахунку заборгованості з індексом інфляції та трьох процентів річних, заборгованість за спожитий природний газ склала 8537,76 грн., інфляційні витрати склали 758,69 грн, три проценти річних 407,12 грн. Суд, приймаючи до уваги, що відповідачем порушено умови типового договору про постачання природного газу побутовим споживачам, відповідач в судове засідання не з`явилася, доказів на підтвердження заперечень щодо позовних вимог не надала, тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за спожитий природний газ за період з 01.07.2015 року по 29.02.2020 року в розмірі 8537,76 грн, інфляційні витрати в розмірі 758,69 грн., три проценти річних у розмірі 407,12 грн. Оскільки, позов задоволено, то відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім та підтверджені витрати по оплаті судового збору в розмірі 2102, 00 грн. (а.с. 6).

Outcome: approved