Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» звернулося до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеним позовом, в якому просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 500219917 від 29.07.2011 року у загальному розмірі 17256,65 грн., а також понесені судові витрати в розмірі 243,60 грн. В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначається, що відповідно до вказаного кредитного договору, [PERSON], паспорт серії АН 106002, виданий Ленінським РВ УМВС України в Дніпропетровській області від 28.02.2003, ідентифікаційний номер [NUMBER], звернувся до ПАТ «Альфа-Банк» з заявою «на отримання кредиту» та надав всі необхідні для отримання кредиту документи. ПАТ «Альфа-Банк» розглянувши заяву позичальника, та надані до неї документи, прийняв позитивне рішення про надання кредиту. Як результат, між ПАТ «Альфа-Банк» та позичальником було укладено договір кредиту № 500219917 від 29.07.2011 року. Згідно з умовами договору кредиту № 500219917 від 29.07.2011 року, ПАТ «Альфа Банк» надало [PERSON] кредит на принципах поворотності, платності, строковості у вигляді відновлювальної кредитної лінії у сумі 9648 грн., з кінцевим строком погашення до 01.08.2013 року.? Відповідач виконував взяті на себе зобовязання з істотним порушенням умов договору кредиту, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості за договором кредиту № 500219917 від 29.07.2011 року. Відповідач, отримавши кредит, належним чином своїх обовязків за договором не виконував, використавши кредитні кошти, не здійснював погашення боргу, сплату процентів та інших обумовлених договором платежів, в результаті чого станом на 23.12.2013 року утворилася заборгованість в розмірі 17256,65 грн., з яких: 7243,66 грн. тіло кредиту; 1712,99 грн. заборгованість по процентам; 2550,00 грн. заборгованість по комісії; 5750,00 грн. пеня. 23.12.2013 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу № 2013-1, відповідно до умов якого ПАТ «Альфа-Банк» відступив на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» своє право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту № 500219917 від 29.07.2011 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Альфа-Банк». Вимоги позивача щодо повернення заборгованості не були виконані відповідачем, у зв'язку з чим ТОВ «Росвен Інвест Україна» вимушене звернутися до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явився, завчасно сповістив про можливість розгляду і вирішення справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив позовну заяву задовольнити у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач заперечень проти позову не надав, повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причин не повідомив, свого представника до суду не направив, на підставі чого з урахуванням згоди позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України справа підлягає розглядові судом з ухваленням цього рішення заочно. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши зібрані письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до кредитного договору № 500219917 від 29.07.2011 року, погодженням умов та правил надання фінансового кредиту, ПАТ «Альфа Банк» надав [PERSON] кредит у сумі 9648 грн., зі сплатою 17 % річних за користування кредитом, з кінцевим строком повернення боргу - до 01.08.2013 року. Кредит було надано на власні потреби позичальника. У зв'язку з неналежним виконанням позичальником умов зазначеного кредитного договору щодо повернення кредиту, сплати відсотків та інших обумовлених договором платежів, заборгованість за ним станом на 23.12.2013 року утворилася в розмірі 17256,65 грн., з яких: 7243,66 грн. заборгованість за тілом кредиту; 1712,99 грн. заборгованість по процентам; 2550,00 грн. заборгованість по комісії; 5750,00 грн. нарахована пеня. Розмір заборгованості за кредитним договором підтверджується наданим позивачем розрахунком, який був перевірений у судовому засіданні. 23.12.2013 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу № 2013-1, відповідно до умов якого ПАТ «Альфа-Банк» відступив на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» своє право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту № 500219917 від 29.07.2011 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Альфа-Банк». Отже, відповідно до вищевказаного договору факторингу № 2013-1 від 23.12.2013 року ТОВ «Росвен Інвест Україна» набуло права вимоги по даному кредитному договору. Аналізуючи спірні правовідносини, суд приходить до наступного. Відповідно до положень ст. 525 ЦПК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За вимогами ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд за браком доказів підтвердження виконання зобов'язань за правилами ст. 545 ЦК України дійшов висновку згідно з ст.ст. 10, 60 ЦПК України про відсутність сумнівів в правильності перевірених в судовому засіданні розрахунків суми грошового боргу, виконаних позивачем, які з огляду на не спростовану вірогідність відомостей про сплачені позивачу суми виключають добросовісність відповідача, що ним не заперечувалось та не спростовано. Оскільки судом встановлено, що позичальник належним чином не виконував взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим виникла заборгованість, суд за встановлених обставин, вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача про стягнення на його користь з позичальника підтвердженої розрахунком суми заборгованості. Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України судові витрати відносяться на рахунок відповідача. Враховуючи наведене, на підставі ст. 16, 525,526, 530, 610, 611, 629,1049, 1050, 1054 ЦК України ст. ст. 8, 10, 11, 57-60, 64, 79, 88, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved