Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Побут» звернулося до суду з заявою про поворот виконання рішення суду від 19.03.2012 року за позовом [PERSON] до ТОВ «Побут» про стягнення заробітної плати та стягнення моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги, тим, що рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 19 березня 2012 року у справі № 2-141/2011 з ТОВ «Побут» стягнуто на користь [PERSON] 18 752 грн. 48 коп. На думку заявника вказане рішення суду фактично ґрунтувалося на поданих позивачкою документах і матеріалах, у зв'язку з чим, ним було подано заяву про перегляд рішення суду. 22 квітня 2013 року ухвалою Покровського районного суду у справі № 2-189/13-ц зазначене рішення Покровського районного суду від 19 березня 2012 року у справі № 2-141/2011 - скасовано. Рішенням Покровського районного суду від 20 вересня 2013 року у справі № 189/756/13-ц в задоволенні позову [PERSON] до ТОВ «Побут» про стягнення заробітної плати та моральної шкоди відмовлено в повному обсязі. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 06.12.2013 року вищевказане рішення було залишено в силі. Після скасування рішення від 19 березня 2012 року, при новому розгляді справи і винесенні рішення Покровським районним судом від 20 вересня 2013 року у справі № 189/756/13-ц, питання про поворот виконання рішення не було предметом вирішення судом, а також не було предметом вирішення і судом апеляційної інстанції. При цьому на виконання первісного рішення суду від 19.03.2012 року відділом державної виконавчої служби Покровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області при примусовому виконанні виконавчого документа в/л № 2-141/11, виданого 17.04.12 р., Покровським районним судом про стягнення заробітної плати з Товариства з обмеженою відповідальністю «Побут», на користь позивача [PERSON] проведено списання коштів із рахунку відповідача в сумі - 2 636 грн. 75 коп. Також відділом державної виконавчої служби Покровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області при примусовому виконанні виконавчого документа в/л № 2-141/11 проведено реалізацію з прилюдних торгів майна відповідача - нежитлової будівлі (баня) розташоване за адресою [ADDRESS]. Від реалізації вказаного майна одержано грошові кошти в розмірі - 29 000 грн. 07 коп., які направлено на виконання виконавчого провадження, а частина із яких в сумі - 6 408 грн. 32 коп. повернуто ТОВ «Побут». Враховуючи неможливість повернення реалізованого майна - нежитлової будівлі (баня) розташованого за адресою [ADDRESS], просить стягнути на користь заявника грошові кошти, з урахуванням - 2 636 (дві тисячі шістсот тридцять шість) гривень 75 копійок, стягнуті за рішенням Покровського районного суду від 19 березня 2012 року у справі № 2-141/2011, а також грошові кошти одержані від реалізації майна, яке неможливо повернути відповідачу в сумі - 22 591 грн. 68 коп., а всього в сумі - 25 228 грн. 43 коп. У судовому засіданні представник заявника Лашко А.М. заявлені вимоги підтримав, просив задовольнити їх у повному обсязі. [PERSON] та її представник [PERSON] зазначені у заяві вимоги не визнали, просили відмовити у їх задоволенні. Крім цього зазначили, що заявником подана заява після спливу тримісячного строку як строку позовної давності для звернення до суду за вирішенням трудових спорів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає необхідним заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Побут» про поворот виконання рішення суду від 19.03.2012 року за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Побут» про стягнення заробітної плати та стягнення моральної шкоди задовольнити у повному обсязі. Так, за приписами ч.ч. 2, 3, 4 ст. 380 ЦПК України, якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернено на новий розгляд, а при новому розгляді справи в позові відмовлено або позовні вимоги задоволено в меншому розмірі, або провадження у справі закрито чи заяву залишено без розгляду, суд, ухвалюючи рішення, повинен зобов'язати позивача повернути відповідачеві безпідставно стягнене з нього за скасованим рішенням. У разі неможливості повернути майно в рішенні або ухвалі суду передбачається відшкодування вартості цього майна в розмірі грошових коштів, одержаних від його реалізації. За судовим рішенням про поворот виконання видається виконавчий лист у порядку, встановленому цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 381 ЦПК України, якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом при новому розгляді справи або судом апеляційної чи касаційної інстанції, заява відповідача про повернення стягненого з нього за скасованим рішенням майна розглядається судом, у якому перебуває справа. Як вбачається з матеріалів справи рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 19 березня 2012 року позовні вимоги [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Побут» про стягнення заробітної плати та стягнення моральної шкоди - задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Побут» на користь [PERSON] заробітну плату за час вимушеного прогулу не з вини працівника за період з 01.03.2010 року по 19.03.2012 року в сумі 17 948 грн. Крім того, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Побут» на користь [PERSON] моральну шкоду в сумі 500 грн. Одночасно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Побут» на користь держави стягнуто судовий збір в розмірі 184 грн. 48 коп. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення діяльності суду /т. 1 а.с. 105/. Присуджені вказаним рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області кошти було перераховано стягувачу [PERSON], про що свідчать постанова про закінчення виконавчого провадження від 20.03.2013 року щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Побут» на користь [PERSON] суми в розмірі 17 948 грн. 00 коп. та копія протоколу № 08/759/12/А-36н-1 проведення прилюдних торгів /т. 2 а.с. 3, 4/. Не погоджуючись з заочним рішенням суду першої інстанції від 19.03.2012 року, відповідачем була подана заява про перегляд заочного рішення. Ухвалою Покровського районного суду від 22.04.2013 року заочне рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 19.03.2012 року, винесене у справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Побут» - скасовано, а справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні /т. 1 а.с. 171-172/. Рішеннями Покровського районного суду Дніпропетровської області від 24.09.2012 року та 20.09.2013 року у задоволенні позовних вимог [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Побут» про стягнення заробітної плати та стягнення моральної шкоди - відмовлено у повному обсязі /т. 1 а.с. 134, 240-241/. Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області 13.12.2012 року та 06.12.2013 року апеляційні скарги [PERSON] на рішення суду відхилено, а рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 24.09.2012 та 20.09.2013 року залишено без змін. Рішення суду першої інстанції набрали законної сили /т. 1 а.с. 135, 261-262/. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 19.06.2014 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою [PERSON] на рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 06.12.2013 року в справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Побут» про стягнення заробітної плати та відшкодування моральної шкоди - відмовлено /т. 2 а.с. 72/. Отже, судом достовірно встановлено, що на користь [PERSON] державною виконавчою службою з Товариства з обмеженою відповідальністю «Побут» стягнуто кошти на підставі рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 19.03.2012 року, яке в подальшому було переглянуто Покровським районним судом Дніпропетровської області та судом ухвалено нові рішення від 24.09.2012 року та 20.09.2013 року про відмову у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі. В ході виконання рішення суду від 19.03.2012 року державною виконавчої службою проведено реалізацію нежитлової будівлі (бані), належної Товариству з обмеженою відповідальністю «Побут» загальною площею 295,0 м. кв. за адресою: [ADDRESS] за 29 000 грн., з яких 4321,00 грн. становить винагорода ПП «СП Юстиції». Посилання [PERSON] та її представника [PERSON] на те, що заявником пропущено строк на звернення до суду із заявою про поворот виконання рішення суду вважає безпідставними з наступник обставин. За змістом ст. 381 ЦПК України якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом при новому розгляді справи або судом апеляційної чи касаційної інстанції, заява відповідача про повернення стягненого з нього за скасованим рішенням майна розглядається судом, у якому перебуває справа. Заяву про поворот виконання можна подати у межах позовної давності. Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Винятки з правил, встановлених частинами першою та другою цієї статті, можуть бути встановлені законом. Статтею 257 ЦК України визначено загальна позовна давність, яка встановлюється тривалістю у три роки. Досліджуванням судових рішень Покровського районного суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2012 року та 20 вересня 2013 року та апеляційного суду Дніпропетровської області 13.12.2012 року та 06.12.2013 року за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Побут» про стягнення заробітної плати та стягнення моральної шкоди встановлено, що судом першої інстанції при новому розгляді справи та апеляційною інстанцією не було вирішено питання про поворот виконання рішення суду від 19.03.2012 року. Таким чином право Товариства з обмеженою відповідальністю «Побут» на звернення до суду із заявою про поворот виконання рішення суду виникло з дня винесення ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області, тобто 06.12.2013 року. В межах позовної давності 01.04.2014 року заявником подано заяву до Покровського районного суду Дніпропетровської області про поворот виконання рішення суду. Ретельним аналізом судових рішень Покровського районного суду Дніпропетровської області від 19.03.2012 року, 24.09.2012 року, 22.04.2013 року, 20.09.2013 року, апеляційного суду Дніпропетровської області від 13.12.2012 року, 06.12.2013 року у справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Побут» про стягнення заробітної плати та стягнення моральної шкоди також спростовуються доводи [PERSON] та представника [PERSON] про відсутність підстав для задоволення заявлених вимог заявника, у зв'язку з відсутністю доказів, які б підтверджували факт обґрунтованості рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 28.03.2014 року на підроблених документах або на завідомо неправдивих відомостях позивача. Зокрема, як встановлено судом заочне рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 19.03.2012 року ґрунтувалося на наданих позивачем [PERSON] доказах: позовної заяви та її доповненнях про стягнення заробітної плати (у яких позивачем зазначалось про порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Побут» ст.ст. 113, 115 КЗпП України), копії трудової книжки. Згідно ухвали Покровського районного суду Дніпропетровської області від 22.04.2013 року рішення суду від 19.03.2012 року скасовано у зв'язку з встановленням факту неявки відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Побут» в судове засідання з поважних причин і наявністю доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, на які посилається відповідач. Відповідно до ст. 94 КЗпП України, заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Статтею 113 КЗпП України встановлено, що час простою не з вини працівника оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу). Про початок простою, крім простою структурного підрозділу чи всього підприємства, працівник повинен попередити власника або уповноважений ним орган чи бригадира, майстра, інших посадових осіб. Час простою з вини працівника не оплачується. Тому, як простій можуть бути кваліфіковані лише ті випадки, коли працівник приходить на роботу, але не працює з причин відсутності матеріально-технічного забезпечення виробництва, незабезпечення технологічною документацією, несправності устаткування, простою з інших причин, не пов'язаних з виною працівника. Якщо працівник через простій самовільно не приходить на роботу чи іде з роботи, він не має права вимагати оплати відповідного часу простою з підстав, передбачених ст. 113 КЗпП України. Зі змісту рішень Покровського районного суду Дніпропетровської області суду від 24.09.2012 року та 20.09.2013 року вбачається, що під час судового розгляду позивачка [PERSON] повідомила, що весь спірний період вона з'являлася на роботу за власним бажанням на годину, дві. Вважає, що не працювала з вини підприємства, так як обладнання до цього часу не відремонтоване. Отже, невиплата заробітної плати позивачці, сталася через несумлінне ставлення нею до своїх трудових обов'язків, так як в зазначений період часу [PERSON] на роботу не виходила, а використовувала ці дні на власний розсуд. Однак при первинному розгляді справи про зазначені обставини нерегулярної явки на робоче місце позивачка суд не повідомила, зазначивши у позовній заяві про порушення трудового законодавства саме з боку Товариства з обмеженою відповідальністю «Побут». За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Побут» про поворот виконання рішення суду від 19.03.2012 року за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Побут» про стягнення заробітної плати та стягнення моральної шкоди. На підставі викладеного,

Outcome: approved