Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-14 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Київ Комфорт Сервіс» (далі по тексту - позивач, ТОВ «Київ Комфорт Сервіс») звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач, [PERSON] ) про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 5 267,15 грн., що включає в себе: 4 323,92 грн. - заборгованість за послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, відшкодування витрат виконавця, 943,23 грн. - 3% річних та інфляційні втрати. позивач також просив зобов`язати орган (особу), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду нараховувати 3% річних до моменту погашення боргу. Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 18 червня 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено. 22 червня 2021 року представником відповідача - адвокатом Агафоновим Андрієм Валерійовичем, через канцелярію суду, подано клопотання про ухвалення додаткового рішення в частині розподілу витрат на професійну правничу допомогу. Дарницький районний суд міста Києва ухвалою від 05 липня 2021 року призначив розгляд клопотання представника відповідача про ухвалення додаткового рішення в частині розподілу витрат на професійну правничу допомогу на 15 липня 2021 року. 15 липня 2021 року позивачем через канцелярію суду подано заперечення, в яких позивач просить відмовити в задоволенні клопотання повністю. В судове засідання, яке відбулось 15 липня 2021 року, представник відповідача не з`явився, будучи повідомленим про розгляд клопотання належним чином. Позивач явку свого уповноваженого представника в судове засідання також не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про дату і час судового засідання, проте їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання. Розглянувши подане представником відповідача клопотання, суд зазначає наступне. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України). Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно частини 1 статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи При поданні відзиву представником відповідача було наведено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, який включав в себе і розрахунок витрат на професійну правничу допомогу. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Під час розгляду справи представником відповідача через канцелярію суду було подано заяву про повідомлення щодо подання доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення рішення суду (в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України). Матеріалами справи підтверджується, що докази витрат на професійну правничу допомогу подані представником відповідача до суду 22 червня 2021 року, а отже відповідачем дотримано встановлених ЦПК України порядку і строків подання цих доказів. На підтвердження надання професійної правничої допомоги представником відповідача до суду подані такі докази: - Копія Договору про надання правової (правничої) допомоги № 15-04-2021/А1 від 15.04.2021 р.; - Копія доручення [PERSON] від 16.04.2021 р.; - Копія Додаткової угоди № 1 від 16.04.2021 р. до Договору про надання правової (правничої) допомоги № 15-04-2021/А1 від 15.04.2021 р.; - Копія акту від 20.06.2021 р. № 1 приймання-передачі наданих послуг до Договору про надання правової (правничої) допомоги № 15-04-2021/А1 від 15.04.2021 р.; - Копія ордеру на надання правової допомоги; - Копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Судом встановлено, що 15 квітня 2021 року між відповідачем та адвокатом Агафоновим Андрієм Валерійовичем (далі по тексту - адвокат) було укладено Договір про надання правової (правничої) допомоги № 15-04-2021/А1, предметом якого є надання адвокатом усіма законними методами та способами правової (правничої) допомоги відповідачу у справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані з представництвом інтересів, захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів. 16 квітня 2021 року відповідач надала доручення адвокату надавати професійну правничу допомогу відповідачу в рамках укладеного договору. Цього ж дня, 16 квітня 2021 року між відповідач та адвокат уклали Додаткову угоду № 1 до Договору про надання правової (правничої) допомоги № 15-04-2021/А1, за умовами якої відповідач доручила, а адвокат прийняв на себе обов`язок надати професійну правничу допомогу відповідачу у судовій справі № 753/20238/20 за позовом ТОВ «Київ Комфорт Сервіс» до відповідача про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, яка перебуває на розгляді Дарницького районного суду міста Києва під головуванням судді Каліушко Ф.А. В пункті 4 Додаткової угоди № 1 до Договору про надання правової (правничої) допомоги № 15-04-2021/А1 відповідач та адвокат спільно визначили і погодили, що вартість 1 (однієї) години роботи адвоката становить 1 250,00 грн. (одна тисяча двісті п`ятдесят гривень нуль копійок) та визначили формулу підрахунку гонорару. При цьому, відповідач та адвокат узгодили, що розмір гонорару адвоката за надання правничої допомоги згідно цієї Додаткової угоди в суді першої інстанції буде визначений Сторонами після ухвалення Дарницьким районним судом міста Києва рішення по Судовій справі або постановлення судом ухвали про залишення позову без розгляду чи про закриття провадження у справі, та включатиме в себе сукупний підрахунок всієї наданої правничої допомоги та витраченого адвокатом часу для виконання своїх обов`язків за цією Додатковою угодою в суді першої інстанції (пункт 5 Додаткової угоди № 1 до Договору про надання правової (правничої) допомоги № 15-04-2021/А1). Відповідно до пункту 8.1. Додаткової угоди № 1 до Договору про надання правової (правничої) допомоги № 15-04-2021/А1 відповідач та адвокат визначили, що за даною Додатковою угодою Акт приймання-передачі наданих послуг буде складаний і підписаний Сторонами протягом 2 (двох) днів з дати ухвалення Дарницьким районним судом міста Києва рішення по Судовій справі - щодо витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції. В разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, Акт приймання-передачі наданих послуг щодо витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції складається та підписується протягом 2 (двох) днів з дати постановлення Дарницьким районним судом міста Києва відповідної ухвали. 20 червня 2021 року відповідач та адвокат підписали Акт приймання-передачі наданих послуг № 1 До Договору № 15-04-2021/А1 від 15.04.2021р. про надання правової (правничої) допомоги. Вказаним актом відповідач та адвокат узгодили, що адвокат надав, а клієнт отримала наступну професійну правничу допомогу (послуги) за Договором та у відповідності до Додаткової угоди № 1 від «16» квітня 2021 р. до Договору в суді першої інстанції, за яким визначили, що гонорар адвоката в суді першої інстанції складає: 5 875,00 грн. (п`ять тисяч вісімсот сімдесят п`ять гривень нуль копійок). Формула підрахунку гонорару: 4,7 годин * 1 250,00 грн. = 5 875,00 грн. Судом встановлено, що на дату розгляду клопотання представника відповідача, оплата відповідачу за надану правничу допомогу по судовій справі - ще не здійснена, оскільки з урахуванням погоджених договірних умов, відповідач зобов`язаний сплатити адвокату гонорар за надану в судах першої та апеляційної інстанцій правову допомогу - протягом 30 (тридцяти) днів з дати набрання законної сили рішенням суду у справі № 753/20238/20 (пункт 9 Додаткової угоди № 1 до Договору про надання правової (правничої) допомоги № 15-04-2021/А1). Суд зазначає, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 15 червня 2021 року у справі № 159/5837/19 (провадження № 61-10459св20), від 28 травня 2021 року у справі № 727/463/19 (провадження № 61-9343св19) , від 19.05.2021р. у справі № 206/1293/19 (провадження № 61-16936св20), від 19 травня 2021 року у справі № 754/14704/19-ц (провадження № 61-16221св20), від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18). Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. В поданому до суду клопотанні представника відповідача наведений детальний опис усієї наданої адвокатом правничої допомоги з позначенням кількості витраченого часу та вартістю послуг. Виходячи зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України). Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного суду від 24 червня 2021 року у справі № 761/14537/15-ц та від 27 січня 2021 року у справі № 659/226/19. Суд зауважує, що клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу позивач в порядку частини п`ятої статті 137 ЦПК України до суду не подавав. При цьому, 15 липня 2021 року, тобто в день проведення судового засідання з розгляду клопотання представника відповідача, позивач подав до канцелярії суду заперечення на клопотання про ухвалення додаткового рішення, в якому просив повністю відмовити в у стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Заперечуючи проти ухвалення додаткового рішення та стягнення витрат на правничу допомогу повністю, позивач зазначив про те, що розмір витрат на правничу допомогу є більшим від розміру позовних вимог. Окрім того, позивач зазначив, що, на його думку, не надано обґрунтування фактичності і неминучості витрат, а також обґрунтованості їх розміру. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідачем заявлено до стягнення з позивача суму витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 875,00 грн., з яких 1 250,00 грн. за підготовку адвокатом до розгляду справи, проведення правового аналізу змісту та предмету позову, поданих позивачем документів, 3 750,00 грн. за підготовку адвокатом відзиву по справі, 875,00 грн. за представництво інтересів Відповідача в судовому засіданні 18 червня 2021 року. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат. При вирішенні питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до висновку, що заявлена представником відповідача сума відповідає критеріям реальності, обґрунтованості та розумності, оскільки кожен з видів правничої допомоги, покладений в основу розрахунку відповідача, був доцільним і необхідним для належного захисту прав та інтересів відповідача по справі: - підготовка адвокату до розгляду справи, проведення правового аналізу змісту та предмету позову, поданих позивачем документів - є складовою надання правничої допомоги адвокатом, адже для формування правової позиції по справі необхідним є опрацювання матеріалів справи і поданих позивачем документів. Вказаний вид професійної правничої допомоги передбачений пунктом 1 частини 2 статті 137 ЦПК України. По цьому виду послуг відповідач та адвокат погодили суму 1250,00 грн. з розрахунку витраченої адвокатом 1 години часу. Суд вбачає реальним і об`єктивним витрачення адвокатом 1 години часу на проведення підготовки до розгляду справи, проведення аналізу матеріалів по даній справі; - підготовка відзиву (як однієї з заяв по суті справи) і подання його до суду у встановлений ЦПК України строк, спрямоване на реалізацію стороною відповідача передбачених законом прав для захисту інтересів і наведення суду своїх заперечень щодо позову, подання доказів на спростування позовних вимог. Відповідач та адвокат в підписаному акті погодили, що адвокатом було витрачено 3 години на підготовку і подання відзиву, направлення копії відзиву позивачу, що відповідає критерію реальності. Підраховані за визначеною сторонами договору про надання правової допомоги формулою витрати в розмірі 3 750,00 грн. як за підготовку, подання і направлення відзиву суд вбачає співмірними з обсягом наведених у відзиві заперечень проти позову, які в подальшу були враховані судом при ухваленні рішення; Погоджена відповідачем та адвокатом вартість послуг за представництво інтересів відповідача в судовому засіданні 18 червня 2021 року в сумі 875,00 грн. також є обґрунтованою, оскільки адвокат Агафонов А.В. дійсно був присутній в судовому засіданні 18 червня 2021 року, виступав по суті спору та надавав суду заперечення проти позову в інтересах відповідача. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 137 ЦПК України). Будь-яких заперечень проти надання відповідачу адвокатом кожного з наведених видів професійної правничої допомоги - з боку позивача не надано, як не надано і належних обґрунтувань не співмірності зафіксованого відповідачем та адвокатом витраченого часу на кожен з видів правничої допомоги. Безпосередньо клопотання про зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги адвоката позивачем також не подано. Отже, суд вважає доведеним і обґрунтованим розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5 875,00 грн., як такий що узгоджується з реальною і фактично наданою адвокатом правничою допомогою. Судом також враховано, що в акті приймання-передачі наданих послуг, Відповідач та адвокат за спільною згодою вирішили не включати до розміру гонорару послуги, відображені в пунктах 2, 4, 5, 6, 7, 8, 9 таблиці, наведеної в п. 1 цього акту, тобто фактично самостійно узгодили зменшити обсяг послуг, які враховувались при підрахунку сукупної вартості. В контексті заперечень позивача про те, що розмір заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу (5 875,00 грн.) перевищує розмір заявлених позовних вимог (5 267,15 грн.), суд зазначає наступне. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI). Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Цивільне процесуальне законодавство не встановлює чітких критеріїв співвідношення розміру витрат на правову допомогу із ціною позову, оскільки суд за своїм власним переконанням, в кожному конкретному випадку, оцінює в сукупності усі обставини справи, процесуальну поведінку сторін, складність справи, складність і обсяг виконаних адвокатом робіт тощо. Ціна позову є лише однією зі складових, визначених частиною 4 статті 137 ЦПК України, які суд повинен враховувати при вирішенні питання про розподіл судових витрат. Проте, виключно ціна позову не виступає головним критерієм для вирішення питання про співмірність заявлених витрат на правничу допомогу. Тобто, при вирішенні питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, суд повинен комплексно перевірити відповідність заявлених витрат критеріям реальності, обґрунтованості та розумності, і на підставі цього ухвалити відповідне рішення, в залежності від обставин кожної окремої справи, обсягу наданої правничої допомоги, витраченого адвокатом часу, поданих до суду доказів, складності справи, ціни позову, наявності чи відсутності клопотання про зменшення розміру витрат. При вирішенні питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу по даній справі суд, враховуючи обсяг наданої адвокатом правничої допомоги (факт надання і витрачений на надання якої час не заперечуються позивачем), доцільність її надання для забезпечення належного захисту інтересів відповідача, приходить до висновку про реальність, обґрунтованість, реальність і розумність таких послуг. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що Відповідач надав належні та допустимі докази на доведення витрат та професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи, з огляду на те, що у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі, наявні підстави для покладення на позивача витрат Відповідача на професійну правничу допомогу в сумі 5 875, 00грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved