Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

ТОВ «ВЕЛЛФІН» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. В обґрунтування позову посилається на те, що 16 лютого 2016 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики №12460, відповідно до умов якого відповідач отримала грошові кошти у розмірі 800 грн. на умовах строковості, зворотності, платності. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу кошти у розмірі, встановленому договором, однак відповідач своєчасно не повернула отримані грошові кошти, внаслідок чого у неї виникла заборгованість. В зв`язку із неналежним виконанням умов договору позики станом на 28 лютого 2019 року загальний розмір заборгованості по кредиту становить 33252,40 грн. На підставі наведеного позивач просить задовольнити позов та стягнути з відповідача вказану заборгованість за договором позики та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте подав до суду клопотання, в якому підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, причину неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не подала, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином за зареєстрованим місцем проживання, відповідно до вимог п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України. Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Ознайомившись з матеріалами справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 лютого 2016 року між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та відповідачем укладено Договір позики №12460 в електронній формі, відповідно до умов якого відповідач отримала грошові кошти у розмірі 800 грн. строком на 14 днів з кінцевим терміном повернення позики 12.04.2016 року. Згідно п.1.5 Договору позики нарахування процентів за користування позикою проводиться у відповідності до наступних умов: 1,9 процента від суми позики, але не менше ніж 50 грн. за перший день користування позикою; 1,9 процента від суми позики щоденно, за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку позики, зазначеного в п. 1.2 цього договору; 3,8 процента від суми позики, що не була повернута своєчасно, за кожен день користування позикою понад строк, зазначений в п. 1.2 цього Договору, у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником своїх зобов`язань за цим Договором. Відповідач підтвердила свою згоду на укладення даного договору, підписавши заяву, погодившись з «Правилами надання грошових коштів у вигляді позики», однак в зазначений строк не виконала зобов`язання по поверненню отриманих кредитних коштів. Відповідно до п.1.1, 1.5 Договору позики загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем за невиконання зобов`язань за цим Договором, станом на 28.02.2019 року, становить 33252,40 грн., з яких: заборгованість за основною сумою позики складає 800 грн.; заборгованість по відсоткам 32452,40 грн., що підтверджується довідкою про заборгованість за договором №12460 (а.с.30). Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України). За приписами ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст.626, ст.627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Відповідно до положень ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи викладене, судом встановлено, що позовні вимоги ТОВ «ВЕЛЛФІН» до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 33\~252,40 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~Судові витрати стягнути з відповідача відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved