Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрфінанс» (далі - ТОВ «Укрфінанс») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики в розмірі 27953 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 16.02.2015 року між ТОВ «Мігфінанс» та [PERSON] було укладено договір позики за №2015-02-00261 (далі - Договір), згідно якого товариство надало відповідачу позику у сумі 1500 грн. з нарахуванням відсотків у розмірі 2% за кожен день користування грошовими коштами (732% річних). Позика взята строком на 10 днів з урахуванням дня отримання коштів. Позичальник зобов'язався повернути суму позики та сплатити відсотки за користування позикою 25.02.2015 року в сумі 1800 грн. 01.08.2015 року ТОВ «Мігфінанс» було відступлено, а ТОВ «Укрфінанс» набуто право вимоги за вищевказаним Договором. У порушення умов Договору відповідач платежі належним чином не здійснював, у зв'язку з чим станом на момент звернення до суду заборгованість склала 27953 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була сповіщена належним чином, про причину неявки суд не повідомила, тому суд відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у зв'язку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи представника позивача. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов такого висновку. В судовому засіданні встановлено, що 16.02.2015 року між ТОВ «Мігфінанс» та [PERSON] було укладено договір позики за №2015-02-00261 (далі - Договір), згідно якого товариство надало відповідачу позику у сумі 1500 грн. з нарахуванням відсотків у розмірі 2% за кожен день користування грошовими коштами (732% річних). 01.08.2015 року між ТОВ «Мігфінанс» та ТОВ «Укрфінанс» укладено договір про відступлення права вимоги № 01/08/2015. Відповідно до п.3.1 Договору позичальник зобов'язався 25.02.2015 року повернути позикодавцю отриману позику та сплатити відсотки за користування позикою у сумі 1800 грн. Згідно п.п.7.1, 7.2, 7.2.1 Договору при простроченні сплати відсотків більше ніж на три дні, позичальник сплачує позикодавцю штраф у розмірі 250 грн., у разі невиконання позичальником зобов'язань по погашенню позики у терміни, вказані в п. 3.1 договору позики, позичальник сплачує позикодавцю пеню з розрахунку 2% за кожен день від суми заборгованості, що накопичилася. Сума заборгованості, що утворилася, включає в себе основний борг, капіталізовані відсотки, штраф та раніше нараховану пеню. У порушення умов Договору відповідач платежі належним чином не здійснював. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно із ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно ч.ч.1,2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до вимог ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до наданого розрахунку за Договором №2015-02-00261 від 16.02.2015 року сума боргу складає у загальному розмірі 27953 грн.: - сума основного боргу - 1500 грн.; - 2% за користування грошовими коштами - 6600 грн.; - штраф за прострочення сплати відсотків - 250 грн.; - 2% пеня - 19603 грн., які підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved