Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 28 травня 2002 року у відділі РАГС Самбірського МУЮ Львівської області за актовим записом № 71 (свідоцтво про шлюб серія 1-СГ № 145266 від 28 травня 2002 року). Від шлюбу сторони мають дітей [PERSON] - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позивач звернувся із позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], який був зареєстрований 28 травня 2002 року у відділі РАГС Самбірського МУЮ Львівської області за актовим записом № 71 (свідоцтво про шлюб серія 1-СГ № 145266 від 28 травня 2002 року). В підтвердження позовних вимог посилається на те, що подружнє життя не склалося, вони люди різного характеру, у них протилежні погляди на життя, через що між ними виникали сварки та скандали. Тривалий час подружніх відносин не підтримують та проживають окремо. Розлад у сімї набув тривалого характеру, а тому примирення неможливе. Спору про поділ майна не має. Просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачкою, який зареєстрований 28 травня 2002 року у відділі РАГС Самбірського МУЮ Львівської області за актовим записом № 71 (свідоцтво про шлюб серія 1-СГ № 145266 від 28 травня 2002 року). Позивач в судове засідання не зявився, але подав до суду заяву в якій просить слухати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, але подала до суду заяву в якій просить слухати справу у її відсутності, згідна на розірвання шлюбу з [PERSON] Крім того просить після розлучення залишити їй прізвище «Левицька». Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити. Як вбачається з матеріалів справи 28.05.2002 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії -1- СГ № 145266, у відділі РАГС Самбірського МУЮ, за актовим записом № 71. Від шлюбу сторони мають дітей [PERSON] - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сімї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого, передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства (ст. 111 СК України). Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до змісту п. 10 Постанови пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і\~збереження шлюбу суперечитиме інтересам\~одного з них\~чи\~інтересам\~їх дітей.\~Із цією\~метою\~суди повинні уникати; формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини \~\~життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин тривалий час, позивач не бажає їх поновляти, подальше сімейне життя подружжя і примирення неможливе та шлюб існує формально, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, який заперечував примирення та наполягав на розірванні шлюбу. За таких обставин, з врахуванням зібраних доказів, повно та всебічно зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, обставини життя подружжя, суд вважає, що шлюб слід розірвати. Відповідачці [PERSON], [INFO], за її клопотанням після розлучення залишити прізвище «Левицька».

Outcome: approved