Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

ТОВ «Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія» звернулось в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 4656,53 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в силу Закону України «Про ринок електричної енергії» з 01 січня 2019 року позивач розпочав діяльність з постачання електричної енергії споживачам. На підставі публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, позивач з 01 січня 2019 року здійснював постачання електричної енергії відповідачу за адресою: [ADDRESS] . Відповідач не виконує належним чином зобов`язання з оплати електричної енергії, в результаті чого станом на 22.07.2020 року виникла заборгованість в розмірі 4656,53 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Оскільки, відповідач, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явилася без повідомлення причин, відзив не подала та представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, то судом постановлено ухвалу про заочний розгляд цієї справи. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини. 23 травня 2006 року між Олександрійським РЕМ ВАТ «Кіровоградобленерго» (постачальник) та [PERSON] (споживач) укладено договір про користування електричною енергією. На підставі Закону України «Про ринок електричної енергії» з 01 січня 2019 року обов`язок щодо постачання електричної енергії на території Кіровоградської області перейшов до ТОВ «Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія». Згідно з довідкою Управління дозвільно-погодужвальних процедур та адміністративних послуг Олександрійської міської ради від 21.08.2020 №3183/271/16, [PERSON] , значиться зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] . З матеріалів справи також вбачається, що, починаючи з 01 січня 2019 року позивач за адресою: [ADDRESS] , постачав електричну енергію. Тобто, відповідач, фактично проживаючи у зазначеному будинку, фактично споживала електричну енергію, які постачав відповідачс, з відкриттям відповідачу особового рахунку № [NUMBER] . Відповідно до 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. За змістом ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»: житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; споживач житлово-комунальних послуг (далі споживач) індивідуальний або колективний споживач; індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. До житлово-комунальних послуг належать, зокрема, послуги постачання та розподілу електричної енергії (п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» на споживача покладено обов`язок, серед іншого, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. При цьому, ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Системний аналіз зазначених норма права дає підстави зробити висновок, що споживач комунальних послуг, незалежно від факту укладення договору про надання житлово-комунальної послуги, зобов`язаний оплачувати фактично отримані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства. З роздруківки балансу та роздруківки платежів по особовому рахунку відповідача № [NUMBER] вбачається, що з 01 січня 2019 року по 01 липня 2020 року відповідачем спожито 4920 кВт/г на загальну суму 7250,82 грн. При цьому, відповідачем частково здійснено оплату спожитої електричної енергії на суму 2594,29 грн. Тобто, заборгованість відповідача за спожиту електричну енергію станом на 01 липня 2020 року становить 4656,53 грн. Згідно зі ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612, ст. 629 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Враховуючи те, що відповідач, як споживач, не виконала передбачені законом зобов`язання, внаслідок чого утворилася заборгованість за фактично отримані комунальні послуги, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 2102,00 грн.

Outcome: approved