Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-02 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 2 жовтня 2010 року виконкомом Вишківської селищної ради Хустського району Закарпатської області, актовий запис № 63, при розірванні шлюбу прізвище їй не змінювати, неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , залишити проживати разом з нею. Свої вимоги мотивує тим, що 2 жовтня 2010 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у виконкомі Вишківської селищної ради Хустського району Закарпатської області, актовий запис № 63. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON] . Спільне життя з відповідачем не склалося, тому що у нас різні погляди на сімейне життя та обов`язки, несумісність характерів, відсутнє взаєморозуміння, підтримка та повага один до одного, що призвело до погіршення відносин та розладу в сім`ї. Можливості зберегти сім`ю немає. З 2012 року їх шлюбні відносини носять формальний характер, оскільки вона з цього часу проживає окремо з відповідачем, по місцю вказаної реєстрації в будинку її матері. На даний час з чоловіком не підтримує подружні стосунки, спільне господарство не веде. Спору про спільне майно немає. За таких обставин вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам її сина. Строк для примирення просить не надавати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище чоловіка [PERSON] . Позивачка в судове засідання не з`явилися, однак подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні, при цьому уточнюючи про те, щоб понесені судові витрати залишити за нею. Додатково зауважує, що з відповідачем вона вже п`ять років не живе разом, через що шлюб просить розірвати, прізвище їй не змінювати та сина залишити з нею. Відповідач в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву не позов не подав. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 16.06.2020 відкрито провадження у даній справі та призначено провести підготовче судове засідання за участю сторін. 4 серпня 2020 року від позивачки надійшла заява, в якій вона просить підготовче засідання проводити без неї, закрити його, а справу призначити до судового розгляду. Ухвалою суду від 04.08.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 3 вересня 2020 року позивачкою подано заяву про розгляд справи у її відсутності та ухвалення заочного рішення у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Від відповідача будь-яких заяв, клопотань, письмових пояснень, жодних доказів на спростування обґрунтувань позивачки, які б мали істотне значення для вирішення справи, в тому числі відзиву на позов, не поступало, як і не повідомляв він про причини своєї неявки в судове засідання, хоча був повідомлений про розгляд даної справи. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також зважаючи на те, що відповідач клопотань про відкладення судового засідання, суду не подавав, в силу положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за доцільне здійснювати судовий розгляд за відсутності відповідача. Відповідно до ухвали суду від 03.09.2020, враховуючи, що у справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлявся про місце і час судового засідання за зареєстрованим місцем проживання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК Українипостановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: сторони по справі перебувають у шлюбі з 2 жовтня 2010 року, який зареєстрований виконкомом Вишківської селищної ради Хустського району Закарпатської області, актовий запис № 63, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 02.10.2010 виконкомом Вишківської селищної ради Хустського району Закарпатської області (а.с.2). Як вбачається зі світлокопії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 01.09.2011 виконкомом Старомізунської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, за час шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , актовий запис №22 (а.с.7). Сторони п`ять років проживають окремо, не ведуть спільне господарство та не підтримують подружніх відносин. Неповнолітній син сторін проживає разом з матір`ю. Між сторонами виник спір з приводу розірвання шлюбу, який вони, враховуючи наявність неповнолітньої дитини, не можуть розірвати в позасудовому порядку. Оцінка суду: вивчивши зміст позовної заяви, дослідивши письмові заяви та докази, які надані позивачкою на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, вони тривалий час проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, позивачка не бажає зберігати сім`ю за умов, які склалися між сторонами, відповідач заперечень з даного приводу чи будь-яких інших заяв та клопотань не заявляв, тому відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Також позивачка просить неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з нею та після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] їй не змінювати, що відповідно до ст. 113 СК України, є її правом після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Виходячи з цього, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати, неповнолітнього сина залишити проживати з матір`ю, позивачкою у справі, якій прізвище [PERSON] після розірвання шлюбу не змінювати. Розподіл судових витрат між сторонами: питання судових витрат суд вирішує за правилами ст.141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивачка понесла у зв`язку з розглядом справи, остання відносить оплату судового збору у розмірі 840,80 грн, що підтверджується квитанціями від 12.06.2020 та від 15.06.2020 (а.с.9), та бере до уваги її заяву про те, щоб з відповідача їх не стягувати, а залишити за нею. На підставі викладеного, ст.ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113, 114 СК України,

Outcome: approved