Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 17 квітня 2008 року між ТОВ «ПростоФінанс» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 02011293853, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит в сумі 34350,00 грн., в свою чергу зобов'язувався в порядку і на умовах, що визначені кредитним договором, повертати кредит, виплачувати відсотки за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, передбачених кредитним договором та Додатком №1 до нього - Графіком платежів. 18 травня 2012 року між ТОВ «ПростоФінанс» і ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, згідно із умовами якого ТОВ «Кредитні ініціативи» отримало право грошової вимоги за кредитним договором № 02011293853 від 17 квітня 2008 року. Відповідач належним чином не виконує умови кредитного договору і станом на 10 серпня 2013 року має заборгованість на загальну суму 26463,29 грн.. Позивач відповідно до умов кредитного договору та договору відступлення вправі вимагати дострокового погашення кредиту у разі невиконання чи неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору, а тому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за договором та витрати по сплаті судового збору у сумі 264,63 грн. Представник позивача позов підтримав і просив його задовольнити, посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] та його представник в судове засідання з'явились, проти задоволення позову не заперечували. Відповідач пояснив суду, що він дійсно у 2008 році отримував кредит для придбання автомобіля. Придбаний автомобіль перебував у володінні та користуванні його колишньої дружини [PERSON]. Крім того, зазначив, що між ним та ТОВ «ПростоФінанс» 17.04.2008 укладено договір застави транспортного засобу №02011293853, на підставі зазначеного договору він передав позивачу зазначений автомобіль для врегулювання спору. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, пояснила суду, що 17.04.2008 відповідач (її колишній чоловік) уклав кредитний договір з ТОВ «ПростоФінанс» на придбання автомобіля, на який вона надала свою письмову згоду. Автомобіль, на який отримувався кредит, з 2008 року і до теперішнього часу знаходиться у її користуванні, а вона з травня 2011 року з відповідачем не проживає. Заслухавши сторін та дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 17 квітня 2008 року між ТОВ «ПростоФінанс» та [PERSON] укладено кредитний договір №02011293853, згоду на укладення якого надала [PERSON] (дружина). Відповідно до п. п. 1.1., 1.2., 2.1., 2.2., 2.3., 2.8.3., 7.3. зазначеного кредитного договору кредитодавець зобов'язується надати позичальнику, а позивальник зобов'язується прийняти, належним чином використати і повернути кредитодавцю кредит у сумі 34350,00 грн. Позичальник зобов'язується своєчасно та в повному обсязі повернути суму кредиту, сплатити кредитодавцю всі передбачені цим договором проценти за користування кредитом, комісію за надання кредиту, комісію за управління кредитом та виконати всі інші грошові зобов'язання, передбачені цим кредитним договором. Кредит надається позичальнику в наступних цілях: для оплати позичальником автотранспортного засобу марки FUAH0008_VAZ_Autotechnology, модель 2107, рік випуску 2008, об'єм двигуна 1451, шасі (кузов, рама, коляска) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], серія та номер свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER]. За користування кредитними коштами позичальник сплачує кредитодавцю проценти за користування кредитом в розмірі 12,5 % річних від непогашеної суми кредиту. Згідно із кредитним договором позичальник сплачує разову комісію за надання кредиту в розмірів 1,5 % від початкової суми кредиту та щомісячно сплачує комісію за управління кредитом в розмірі 0,1 % від початкової суми кредиту. Відповідно до ЦК України сторони домовились, що розмір процентної ставки за кредитним договором може бути змінено у порядку встановленому договором. У випадку порушення позичальником зобов'язання щодо сплати простроченої заборгованості та/або усунення істотного порушення умов цього договору (чи договору забезпечення) після отримання вимоги кредитодавця про дострокове погашення заборгованості, в порядку, передбаченому в п.п. 5.1.6, 6.2.3. цього договору, кредитодавець має право вимагати від позичальника сплати кредитодавцю неустойки (штрафу) в розмірі 20% від суми кредиту, який повинен бути сплачений достроково за вимогою кредитодавця. Сплата штрафу не звільняє позичальника від виконання зобов'язання в натурі (а.с. 4-6). Згідно із Додатком №1 до кредитного договору - Графік платежів, загальна сума щомісячних платежів становить 807,15 грн. (а.с.7). З 10.02.2009 процентну ставку змінено на 18,22 % річних, як наслідок графік погашення платежів викладено в новій редакції, про вказані зміни відповідач був повідомлений у встановленому договором порядку (а.с.114-119). 18 травня 2012 року між ТОВ «ПростоФінанс» і ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» отримало право грошової вимоги за кредитним договором № 02011293853 від 17 квітня 2008 року, що підтверджується копією договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 18.05.2012 та витягом з додатку №1 до зазначеного договору, які містяться в матеріалах справи (а.с. 11-15, 18). Позивач звертався до відповідача з вимогою про досудове врегулювання спору (а.с.20-21), однак погашення заборгованості не відбулося. Як наслідок, заборгованість за кредитним договором до теперішнього часу не погашена і станом на 10 серпня 2013 року загальна сума заборгованості становить 26463, 29 грн. із них: 19689,54 гр. - прострочена заборгованість за кредитом; 5620,18 грн. - заборгованість по відсоткам; 458,87 грн. - заборгованість за комісією; 694,70 грн. - неустойка(штраф) (а.с. 19). Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором, а статтею 1084 ЦК України визначено, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. Вказане кореспондується і ст. 514 ЦК України відповідно до якої до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частина 1 ст. 516 ЦК України визначає, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. На підтвердження своєї позиції відповідач зазначає, що між ним та ТОВ «ПростоФінанс» було укладено договір застави транспортного засобу № 02011293853 від 17.04.2008, копію якого він надав суду (а.с.42-46), а тому він вважає, що позивач повинен звернути стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості по кредиту. Крім того, відповідачем надано копію заяви від 15.10.2013, в якій він стверджує, що через фінансову скруту він втратив можливість сплачувати платежі по кредитному договору № 02011293853 і з метою врегулювання спору з приводу кредитної заборгованості він погоджується на добровільну передачу заставного автомобіля ВАЗ 2107 д.н.з. [NUMBER] (а.с.57) та заяви від свідків [PERSON] і [PERSON], які засвідчені секретарем Аджамської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області Мільніченко Л.М. 14.10.2013, про те, що вони підтверджують факт того, що автомобіль ВАЗ 2107 з 2008 року та по теперішній час знаходиться у домоволодінні [PERSON] за адресою: Кіровоградський район, [ADDRESS], а також те, що [PERSON] за цією адресою з травня 2011 року не проживає (а.с.58-59). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. В силу ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором. Ст.525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Пункт 29 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року зазначає, що при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1052 Цивільного кодексу України, у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу, якщо інше не встановлено договором. Заслухавши відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі надані докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Висновок суду ґрунтується на тому, що відповідачем порушені умови договору, в результаті чого утворилась заборгованість. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 264,63 грн. На підставі ст.ст. 514, 516, 525 - 527, 530, 625, 634, 1048, 1050,1052, 1077, 1078, 1080, 1084, ЦК України,

Outcome: approved