Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову посилається на те, що 23 серпня 2018 року між ТОВ «Фінансова компанія Є гроші», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Преміум Актив», та [PERSON] укладений Договір №2540417871-029201 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, відповідно до якого відповідачу перераховано на картковий рахунок позику у розмірі 3000 грн. зі сплатою процентів за користування позикою у розмірі 2% за кожен день користування, строком повернення позики до 23 год. 00 хв. 05 вересня 2018 року включно. В порушення умов вказаного договору відповідач зобов`язання за договором не виконував, в зв`язку з чим станом на 15 січня 2019 року допустив заборгованість у сумі 14000 грн., яка складається з заборгованості по кредиту - 2000 грн., процентах за користування кредитом - 5280 грн., за пенею - 6720 грн., яку просить стягнути. Представник позивача звернувся до суду із клопотанням про проведення судового розгляду у його відсутність, позов підтримав в повному обсязі, не заперечує заочному розгляду справи та ухваленню заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку за місцем реєстрації, причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи його відсутність та відзив на позов не надав. Згідно з частиною 1 статті 178 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 8 вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Суд дійшов висновку у відповідності до п. 4 ч. 1 ст.\~280\~ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечив проти такого вирішення справи. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. З`ясувавши письмову думку позивача, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.\~627\~Цивільного кодексу\~України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч.1 ст. 638 та ч.1 ст.640\~Цивільного кодексу\~України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 1054 Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Аналіз вищенаведених норм права дає підстави для висновку, що віднесення кредитних договорів до договорів приєднання за тією ознакою, що позичальник позбавлений можливості запропонувати свої умови договору, можливе у разі укладення такого договору між банком (іншою фінансовою установою) та фізичною особою, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності. При цьому предметом такого договору є споживче кредитування. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. (стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Судом встановлено, що на умовах, визначених Законом України «Про електронну комерцію» 06 серпня 2018 року між ТОВ «Фінансова компанія Є гроші», яке діє на підставі Договору співробітництва № 2889 від 28 грудня 2017 року із ПАТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] укладений Договір №2540417871-029201 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, за умовами якого [PERSON] надано споживчий кредит у розмірі 3000 грн. зі сплатою суми процентів за сплатою процентів за користування позикою 2% за кожен день такого користування (730 процентів річних), що є фіксованою процентною ставкою, зі строком повернення позики - не пізніше 23:00 05 вересня 2018 року включно. Згідно п. 7.1 Договору у випадку порушення (прострочення) позичальником строку повернення позики та/або оплати суми процентів за користування позикою, позикодавець має право додатково, крім процентів за користування позикою за кожен день прострочення, стягнути з позичальника пеню у розмірі 3,00% від залишку суми позики за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення. 06 серпня 2019 року на рахунок [PERSON] ТОВ «Фінансова компанія Є гроші» було перераховано 3000 грн., що підтверджено платіжним дорученням №5466. 15 січня 2019 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Є гроші» укладено Договір про надання фінансових послуг факторингу № 1501/1, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» отримало право вимоги за Договором №2540417871-029201 надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, укладеним із відповідачем. Згідно ст.ст. 526, 530, 610\~Цивільного кодексу\~України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 Цивільного кодексу України). За змістом ст.\~629\~Цивільного кодексу\~України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом відповідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України. Відповідно ч. 2 ст.\~615\~Цивільного кодексу\~України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів на суму кредиту у розмірах і в порядку, що встановлені договором. Якщо договір не містить умови про розмір процентів, він визначається обліковою ставкою банківського процента (ставкою рефінансування), встановленою Національним банком України. У разі відсутності іншої угоди проценти виплачуються щомісяця до дня повернення суми кредиту. Відповідно до ст.\~1050\~ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний оплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання, а тому на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням пені, розмір якої встановлений договором, тобто у розмірі 3,00% від залишку суми позики за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення. Згідно наданого позивачем розрахунку, перевіреного судом та не оспореного відповідачем, станом на 15 січня 2019 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 14000 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом - 2000 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом - 5280 грн. та пені - 6720 грн. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» до [PERSON] про стягнення заборгованості, підлягає до задоволення. При наявності таких доказів, суд вважає доведеним отримання відповідачем [PERSON] кредиту від позивача. Не викликає сумніву і факт неповернення відповідачем кредиту в зазначеній позивачем сумі, оскільки в справі відсутні будь-які об`єктивні дані про це. Відсутні також докази, які б заперечували вказаний договір за його безгрошовістю відповідно до ст. 1051 ЦК України. За таких обставин та при наявності таких доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки вимоги позивача ґрунтуються на законі та договорі, при тому, що відповідачем [PERSON] допущено прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України суд знаходить стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved