Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-14 00:00:00

Сутність заявленої до суду вимоги У листопаді 2021 року позивач [PERSON] в особі адвоката Маківського В.В. звернувся до суду з зазначеним позовом, який мотивував тим, що у листопаді 2021 року на адресу позивача надійшло повідомлення від Недригайлівського МР ВДВС про те, що стосовно нього 02 червня 2021 року старшим державним виконавцем Недригайлівського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Глущенком С.А. відкрито виконавче провадження ВП № 65628670 на підставі виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М., який зареєстрований у реєстрі за № 11319, та на підставі якого з нього стягнуто на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», заборгованості за кредитним договором № 0979200923 від 31 січня 2017 року в сумі 20969 грн. 30 коп. Згідно з вищезазначеним виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є. М. № 11319 від 04 березня 2021 року, звернуто стягнення з [PERSON] , який є боржником ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», якому ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу № 250121 ФК від 25 січня 2021 року, якому в свою чергу ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів», відступлено право вимоги на підставі договору факторингу № 25/01/21 від 25 січня 2021 року, якому також у свою чергу ТОВ «Інфінанс» на підставі договору факторингу № 26032019 від 26 березня 2019 року відступлено право вимоги за кредитним договором № 0979200923 від 31 січня 2017 року, укладеного між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] . Зазначав, що зазначений виконавчий напис учинено з порушенням законодавства, оскільки заборгованість позивача перед відповідачем не є безспірною, про її наявність він не був обізнаний, а про існування самого кредитного договору № 0979200923 від 31 січня 2017 року він дізнався лише у листопаді 2021 року з документів копії яких йому були надані у виконавчій службі. Додатково зазначав, що крім постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 65628670 від 02 червня 2021 року, старшим державним виконавцем Недригайлівського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Глущенком С.А. винесено ще ряд інших постанов, а саме: постанова від 02 червня 2021 року про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, якою визначено для боржника [PERSON] розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 260 грн. 00 коп.; постанова від 02 червня 2021 року про стягнення виконавчого провадження, якою стягнуто з боржника [PERSON] виконавчий збір у розмірі 2096 грн. 93 коп.; постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 19 серпня 2021 року, якою звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] , що отримує дохід у СФГ «Кривозуб С.І.» на користь стягувача Недригайлівського ВДВС у Роменському районі Сумської області ПН-СХ МРУМЮ (м. Суми) у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу 23466 грн. 23 коп.; постанова про арешт коштів боржника від 04 серпня 2021 року, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім випадків, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику [PERSON] у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів у розмірі 23416 грн. 23 коп. Позивач також зазначав, що в нього відсутні будь-які кредитні правовідносини з відповідачем, у зв`язку з чим він не вбачає підстав для стягування з нього будь-яких коштів, а вищевказаний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, оскільки вимоги стягувача є неправомірними (в частині розміру заборгованості). Крім цього, нотаріусом порушено процедуру вчинення виконавчого напису, зокрема, виконавчий напис був вчинений за відсутності письмової вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором та як наслідок недотримання вимоги закону щодо вчинення нотаріусом нотаріальних дій лише після спливу 30-ти днів з моменту надсилання такої вимоги; порушення процедури вчинення виконавчого напису; відсутності безспірного характеру заборгованості, як наслідок порушення ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем 04 березня 2021 року, зареєстрованому в реєстрі за № 11319, про стягнення з позивача на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованості за кредитним договором № 0979200921 від 31 січня 2017 року в сумі 20969 грн. 30 коп. та стягнення з відповідача понесених ним судових витрат, які пов`язані з розглядом даної справи. Позиція представника позивача, відповідача по даній справі Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, просив розгляд справи проводити у його відсутності. Представник позивача адвокат Маківський В.В. в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, просив розгляд справи проводити у його відсутності. Представник відповідача повторно в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений. Будучи обізнаним про розгляд справи судом, відповідач подав заяву про визнання позову за його основною вимогою до початку розгляду справи по суті. Третя особа приватний нотаріус Остапенко Є.М. в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений. Третя особа представник Недригайлівського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений. Процесуальні дії суду у даній справі Ухвалою судді Липоводолинського районного суду Сумської області від 18 листопада 2021 року в даній справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 03 грудня 2021 року. 03 грудня 2021 року у зв`язку з неявкою відповідача розгляд справи відкладено до 15 грудня 2021 року. 15 грудня 2021 року спір вирішено по суті. Установлені судом фактичні обставини справи Завіреної фотокопії кредитного договору № 0979200921 від 31 січня 2017 року, укладеного між [PERSON] та первісним кредитором ТОВ «Інфінанс», суду не надано. Заборгованість [PERSON] перед ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» за кредитним договором № 0979200921 від 31 січня 2017 року, укладеного між [PERSON] та первісним кредитором ТОВ «Інфінанс» станом на 04 березня 2021 року складає 20919 грн. 30 коп. та є непогашеною (заборгованість за тілом кредиту - 4120 грн. 00 коп., заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками та комісією - 16799 грн. 30 коп.) (а.с. 12). Докази направлення [PERSON] вимоги про виконання зобов`язання, а також отримання останнім такої вимоги в матеріалах справи відсутні. 04 березня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. з посиланням на статті 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1772, вчинено виконавчий напис про звернення стягнення з [PERSON] , який є боржником ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», якому ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу № 250121 ФК від 25 січня 2021 року, якому також в свою чергу ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу № 25/01/21 від 25 січня 2021 року, якому також у свою чергу ТОВ «Інфінанс», на підставі договору факторингу № 26032019 від 26 березня 2019 року, відступлено право вимоги за кредитним договором № 0979200923 від 31 січня 2017 року, укладеного між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] . Стягнення заборгованості проводиться за період з 25 березня 2019 року по 04 березня 2021 року. Сума заборгованості складає 20969 грн. 30 коп. в тому числі заборгованість за тілом кредиту - 4120 грн. 00 коп., заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами і комісією складає 16799 грн. 30 коп., за вчинення виконавчого напису - 50 грн. 00 коп. Загальна сума, яка підлягає стягненню складає 20969 грн. 30 коп. Правочин зареєстрований у реєстрі за № 11319 (а.с.13). 13 травня 2021 року ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до Недригайлівського МР ВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Суми) направлено заяву про примусове виконання рішення на підставі виконавчого документу, а саме: виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. за № 11319 від 04 березня 2021 року про стягнення із боржника, яким є [PERSON] , заборгованості на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» у розмірі 20969 грн. 30 коп.; накладення арешту на наявні рахунки боржника, що відкриті в АТ «ОТП Банк», АТ КБ «Приватбанк», АТ «Ощадбанк», АТ «Райффайзен Банк», АТ «Альфа-Банк» АТ «УкргазБанк», АТ «Універсал Банк» (а.с.11). Постановою старшого державного виконавця Недригайлівського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Глущенка С.А. від 02 червня 2021 року відкрито виконавче провадження ВП № 65628670 з виконання виконавчого напису № 11319, виданого 24 березня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованості у сумі 20969 грн. 30 коп., зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно, стягнути з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 2096 грн. 93 коп. (а.с.14). Постановою старшого державного виконавця Недригайлівського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Глущенка С.А. від 02 червня 2021 року визначено для боржника [PERSON] розмір мінімальних витрат виконавчого провадження по виконанню виконавчого напису № 11319, виданого 24 березня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованості у сумі 20969 грн. 30 коп., у розмірі 260 грн. (а.с.15). Постановою старшого державного виконавця Недригайлівського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Глущенка С.А. від 02 червня 2021 року по виконанню виконавчого напису № 11319, виданого 24 березня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованості у сумі 20969 грн. 30 коп., стягнуто з боржника [PERSON] виконавчий збір у сумі 2096 грн. 93 коп. (а.с. 16). Постановою виконуючого обов`язки начальника відділу Недригайлівського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Глущенка С.А. 04 серпня 2021 року по виконанню виконавчого напису № 11319, виданого 24 березня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованості у сумі 20969 грн. 30 коп., накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім випадків, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику [PERSON] у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів у розмірі 23416 грн. 23 коп. (а.с.18). Постановою старшого державного виконавця Недригайлівського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Глущенка С.А. 19 серпня 2021 року по виконанню виконавчого напису № 11319, виданого 24 березня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованості у сумі 20969 грн. 30 коп., звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] , що отримує дохід у СФГ «Кривозуб С.І.» здійснюючи відрахування із доходів боржника у відповідності до чинного законодавства на користь стягувача у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу розмірі 23466 грн. 23 коп. (а.с.17). Із 29 червня 2021 року відповідно до наказу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 20 червня 2021 року № 1075/6 діяльність приватного нотаріуса Остапенка Є.М. зупинена у зв`язку з необґрунтованою відмовою нотаріуса надати документи для перевірки організації нотаріальної діяльності, до усунення цієї обставини (а.с. 19). Ухвалою Липоводолинського районного суду Сумської області від 18 листопада 2021 року в порядку забезпечення цивільного позову зупинено стягнення у виконавчому провадженні № 65628670 за виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича від 04 березня 2021 року № 11319 про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованості в розмірі 20969 грн. 30 коп. до набрання рішенням суду законної сили у цивільній справі № 581/650/21 (а.с.24-26). Відповідачем не надано на ухвалу суду завірені належним чином копії документів, які подані приватному нотаріусу та стали підставою вчинення виконавчого напису, в тому числі і документи, які б підтверджували перехід права вимоги за вищенаведеним кредитним договором до ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ». Норми права, які підлягають застосуванню у даній справі Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Конституційний Суд України в своєму Рішенні від 01 липня 2020 року № 7-р(1)/2020 зазначив, що положення частини першої статті 88 Закону України «Про нотаріат», відповідно до яких нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між юридичними особами - не більше одного року, є чіткими, зрозумілими та однозначними, тобто таке нормативне регулювання виключає можливість довільного його трактування, тому застосування оспорюваних положень Закону особами (органами), діяльність яких ґрунтується на принципі верховенства права, жодним чином не призводить до протиправного позбавлення права власності. Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Згідно з ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст. ст. 1080, 1082 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Відповідно до ст. 1083 ЦК України, наступне відступлення фактором права грошової вимоги третій особі не допускається, якщо інше не встановлене договором факторингу. Якщо договором факторингу допускається наступне відступлення права грошової вимоги, воно здійснюється відповідно до положень глави 73 ЦК України. Висновки суду по суті заявленої вимоги Як вбачається із копій документів, відповідно до яких вчинено оскаржуваний виконавчий напис, підставою для вчинення виконавчого напису стали кредитний договір № 0979200921 від 31 січня 2017 року, та подані нотаріусу відомості стягувача про непогашення заборгованості боржником (а.с. 13). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року, відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». До цього, станом на 04 березня 2021 року, дату вчинення спірного виконавчого напису нотаріуса, чинне законодавство не передбачало умов та підстав для вчинення виконавчого напису при поданні оригіналу кредитного договору, викладеного в простій письмовій формі. У даному спорі приватний нотаріус вчинив виконавчий напис на підставі норми (п. 2 вищенаведеного Переліку), який рішенням суду визнано незаконною та нечинною. Учинення виконавчого напису на підставі нотаріально непосвідчених письмових договорів чинним законодавством станом на 04 березня 2021 року також не передбачалось. Таким чином, у момент вчинення виконавчого напису 04 березня 2021 року були відсутні правові підстави для його вчинення. Окрім цього, на думку суду, навіть у разі наявності правових підстав у відповідності до п.2 Переліку документів, за яких стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 для вчинення виконавчого напису нотаріуса, то неможливість вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, визначеної у відповідності до виконавчого напису від 04 березня 2021 року була обумовлена й іншими обставинами, наведеним нижче. Згідно з правовим висновком, викладеним у постановах Верховного Суду України від 05 червня 2017 року у справі №6-887цс17 та в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц, у пункті 34 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Учинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, шляхом надіслання стягувачем письмової вимоги до боржника про усунення порушень. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Учинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Із урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Наведена норма закону спрямована на фактичне повідомлення боржника, аби надати йому можливість усунути порушення, і цим запобігти зверненню стягнення на його майно. Тому повідомлення боржника слід вважати здійсненим належним чином за умови, що він одержав або мав одержати повідомлення, але не одержав його з власної вини. Доказом належного здійснення повідомлення може бути, зокрема, повідомлення про вручення поштового відправлення з описом вкладення. Отже, безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Відповідач свої вимоги щодо заборгованості [PERSON] за кредитним договором обґрунтовує виключно договорами відступлення прав вимог, які у свою чергу не містять інформації про нарахування саме такої суми, її складових, даних про внесення відповідачем платежів та строку розрахунку заборгованості, а фактично є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може бути доказом безспірності розміру грошових вимог відповідача до позивача. Проте у матеріалах справи відсутні письмові докази укладення між позивачем та ТОВ «Інфінанс» самого кредитного договору № 0979200923 від 31 січня 2017 року, а також договору факторингу № 26032019 від 26 березня 2019 року за яким ТОВ «Інфінанс» відступлено право вимоги до нового кредитора ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів», договору факторингу № 25/01/21 від 25 січня 2021 року за яким ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» відступлено право вимоги до нового кредитора ТОВ «Фінансова компанія управління активами», договору факторингу № 250121 ФК від 25 січня 2021 року за яким ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступлено право вимоги до нового кредитора ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» відповідно до якого ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло право нового кредитора до позичальника за кредитним договором, які б підтверджували право ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» стягувати борги, які виникли за участі ТОВ «Інфінанс» та її боржника. Доказами, які можуть підтвердити наявність або відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені згідно з нормами ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та п. 2.1.1 Постанови НБУ «Про затвердження Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України» від 30 грудня 1998 року № 566, оскільки лише первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій та складені під час здійснення господарської операції - є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій. Проте, ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» не надало суду належним чином завірені копії документів, що подавалися приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису № 11319, а саме: первинних бухгалтерських документів стосовно видачі кредиту та його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки та інше), договори відступлення, тому не має підстав вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, а також суми відсотків, зазначені в розрахунку, є правильними. Доведеність наявної суми заборгованості за кредитним договором, є обов`язком стягувача, який у даній справі не довів суду належними та допустимими доказами її розмір. Із досліджених судом документів та змісту виконавчого напису достовірно не вбачається те, що дійсно на момент вчинення нотаріусом оскаржуваного виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, та що вищезазначена заборгованість складалася саме з такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування зазначених доводів позивача в цій частині. Із огляду на це, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Аналогічна правова позиція сформульована Великою Палатою Верховного Суду у справі № 826/20084/14 від 20 червня 2018 року. Із наданих позивачем матеріалів вбачається подання для вчинення виконавчого напису непідписаного сторонами кредитного договору № 0979200923 від 31 січня 2017 року, викладеного у простій письмовій формі, без подання будь-яких претензій чи повідомлень-вимог про попередження боржника про заборгованість, умови та порядок її погашення із доказами направлення та вручення позивачу таких документів. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, не витребував від стягувача додаткових документів, вчинив виконавчий напис в порушення норм ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Також, на думку суду, порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису, так і порушення порядку повідомлення боржника про вимогу про усунення порушення є самостійними і достатніми підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, що також узгоджується з установленими у даній справі фактичними обставинами (аналогічні правові висновки сформульовані у п. 52 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 червня 2020 року по справі № 645/1979/15-ц (№ в ЄДРСР 90458929), у п. 92 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року по справі № 910/10374/17 (№ в ЄДРСР 100428590). Із огляду на вищевикладені доводи та установлені обставини справи, суд дійшов до висновку про вчинення оспорюваного виконавчого напису нотаріусом із порушенням чинного нотаріального законодавства, а тому його слід визнати таким, що не підлягає виконанню, в якості ефективно застосованого судом способу захисту порушеного права власності позивача на належні йому грошові кошти. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі лише 908 грн. за заявленою першою вимогою та судового збору за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 454 грн. 00 коп., які сукупно становлять 1362 грн. 00 коп. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до положень ст.ст.141,142 ЦПК України, врахувавши факт визнання відповідачем позову до початку розгляду даної справи по суті, суд уважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору в розмірі 454 грн. 00 коп., сплаченого [PERSON] при поданні позову, стягнути з відповідача на користь позивача інші 50 відсотків судового збору в розмірі 454 грн. 00 коп., сплаченого при зверненні до суду та судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 454 грн. 00 коп., які сукупно становлять 908 грн. 00 коп.

Outcome: approved