Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-13 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25.04.2017. Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що через постійні конфлікти, суперечки, спільне життя стало неможливим та нестерпним. Кожен із подружжя має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. У зв`язку з цим шлюбні стосунки були фактично припинені. Позивач вважає, що надання строку на примирення не виправить стан шлюбних відносин. За таких обставин, збереження шлюбу вважає недоречним і неможливим, а призначення будь-яких строків на примирення недоцільним. Враховуючи наведене, позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 25.04.2017 (актовий запис №30). На підставі повідомлення Вищої ради правосуддя від 12.05.2021 суддю Коваленка К.В. тимчасово відсторонено від здійснення правосуддя. Згідно розпорядження керівника апарату Баришівського районного суду Київської області № 639 від 08.07.2021 проведено повторний автоматичний розподіл судових справ і дану справу розподілено судді Червонопиському В.С.. Ухвалою суду від 09.08.2021 відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження з викликом сторін, призначено підготовче засідання на 14.09.2021. Від відповідача 14.09.2021 надійшло клопотання до суду в якому останній позовні вимоги визнає, просить справу розглянути без його участі. Від позивача 14.09.2021 надійшло клопотання про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено з свідоцтва про шлюб, сторони перебувають у шлюбі з 25.04.2017 (актовий запис № 30).(а.с.4) Позивач та відповідач спільного господарства не ведуть, та припинили сімейні відносини, клопотань про надання часу на примирення до суду від сторін не надходило, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнав. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що подружжя перестало розуміти один-одного, ведуть різні бюджети, фактично припинили шлюбні стосунки. Все це дає підстави вважати, що сім`я фактично розпалася і подальше її збереження стало неможливим. За таких обставин, збереження шлюбу вважають недоречним і неможливим, а призначення будь-яких строків на примирення недоцільним. Відповідно до ч.3 ст.109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу подружжя, оскільки примирення між ними не можливе через небажання зберегти сім`ю. Суд вважає поважними причини розірвання шлюбу, зазначені позивачем, а подальше збереження шлюбу може суперечити інтересам подружжя. За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивач не виявила бажання змінювати прізвище після розлучення.

Outcome: approved