overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11 серпня 2001 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. У звязку з тим, що відносини між подружжям унеможливлюють подальше спільне проживання, в сім»ї відсутнє взаєморозуміння, часто виникають конфлікти і суперечки, подружжя має різні погляди на життя, не проживає спільно з січня 2018 року, спільне господарство не веде, позивач просить суд розірвати шлюб, примирення позивач вважає недоцільним. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позов, просить шлюб розірвати, відновити її дошлюбне прізвище «Онищук». Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти розірвання шлюбу. Згідно ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності іх визнання. Беручи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, зважаючи на те, що у суду відсутній обґрунтований сумнів щодо достовірності визнаних відповідачем обставин або добровільності іх визнання, за наявності для того законних підстав суд приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі. Як вбачається з ч.2\~ст. 104 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 1\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них. Відповідно до\~ст. 109 СК України\~шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ч. 1\~ст.110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. На підставі\~ст. 113 СК України\~особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2\~ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3\~ст.115 Сімейного кодексу України\~документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11 серпня 2004 р. Від шлюбу мають двох спільних неповнолітніх дітей : сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами були припинені у січні 2012 року. Спільне життя між ними не склалося. Примирення не можливе. Спільне господарство не ведеться. Спору про розділ майна, що є їх сумісною власністю не мають. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. До початку підготовчого судового засідання позивач надала до суду заяву у якій просить розірвати шлюб з відповідачем, справу розглянути у її відсутність, прізвище залишити « [PERSON] », двох неповнолітніх дітей залишити на її вихованні. До початку підготовчого судового засідання відповідач надав суду заяву, де просив розглянути справу без його присутності, позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 3 ст. 105 СК України, визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що сторони не підтримують подружні відносини, загальне господарство не ведеться, у зв`язку з чим, суд вважає, що при таких обставинах родина існує формально, подальше проживання чоловіка і жінки і збереження родини неможливо, тому, що це суперечить інтересам обох сторін. Спору про поділ майна сторонами не заявлено. Неповнолітніх дітей : сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з матір*ю в інтересах дітей. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 112,113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11 серпня 2006 року. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей : доньку - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами були фактично припинені у серпні 2015 року. Позивачка, посилаючись на те, що родиною вони вже не проживають, у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння в сім'ї, у поданій заяві просить суд розірвати шлюб із відповідачем. Позивачка до початку судового засідання надала суду заяву де підтримала позов, просила розглянути справу без її присутності, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач на виклик суду не з'явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи - оголошенням через засоби масової інформації, газета «Урядовий кур'єр» від 08.09.2016 р. № 168(5788), ніяких клопотань або заперечень від нього до суду не надходило. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, тому, що судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини, загальне господарство не ведеться, у зв'язку з чим, суд вважає, що при таких обставинах родина існує формально, подальше проживання чоловіка і жінки і збереження родини неможливо, тому, що це суперечить інтересам обох сторін. Згідно положень ст.21,24 Сімейного Кодексу України - шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно положень ст.3 Сімейного Кодексу України - сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки, сім'я створюється на підставі шлюбу. Судом встановлено, що сторони дійсно, тривалий час спільно не проживають, не підтримують подружні відносини, загальне господарство не ведеться, спільним побутом вони не пов'язані, у зв'язку з чим, суд вважає, що при таких обставинах родина існує формально, відповідач не виконує свої обов'язки в сім'ї, фактично відмовився від існування свого подружжя, в зв'язку із чим, подальше проживання чоловіка і жінки і збереження родини неможливо, тому що це суперечить інтересам обох сторін. За таких обставин подану заяву необхідно задовольнити, розірвати шлюб між сторонами, двох неповнолітніх дітей : доньку [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO], залишити проживати із позивачем. По справі винести заочне рішення. На підставі викладеного, ст.ст.3,21,24, 104-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11 серпня 2012 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину. Позивач посилаючись на те, що вони з відповідачем мають різні погляди на сімейне життя і вона зрадила йому у подружній вірності, звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу. Сторони в судове засідання не зявилися, надавши суду заяви з проханням розглядати справу без їх участі, позивач позовні вимоги підтримав, відповідач їх визнала. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони спільно не проживають з січня 2017 року, згоди щодо подальшого спільного проживання не дійшли, миритися та відновлювати подружні стосунки не бажають, а тому суд приходить до висновку, що збереження сімї стало неможливим. На підставі ст.ст. 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11 серпня 2012 року. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те що спільне життя з відповідачем не склалося, через несумісність характерів та різних поглядів на життя, в даний час шлюбно-сімейні відносини не підтримуються, і поновлювати шлюбно-сімейні відносини сторони не бажають. Мешкають окремо, спільно сімейний бюджет неведуть, шлюбно-сімейні сосунки не підтримують. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив суд позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, до вказаних обставин суд застосовує вимоги ч.1 ст. 61 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ч.2 ст.112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. А тому суд, вважає, що позов доведений та підлягає задоволенню вважає, що причини, що спонукали сторони на розірвання шлюбу є обґрунтованими, оскільки судом достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім»ї не можливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11 серпня 2014 року. Від шлюбу мають малолітню доньку Єву, [INFO]. Позивачка посилаючись на те, що вони з відповідачем мають різні погляди на сімейне життя, з вересня 2015 року проживають окремо, відповідач допомоги на утримання дитини не надає, звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу та стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання доньки Єви в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно. Сторони в судове засідання не зявилися, надавши суду заяви з проханням справу розглядати без їх участі, відповідач в поданій заяві позов визнав, проти розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів на утримання дитини не заперечував. Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки з вересня 2015 року. Миритись і відновлювати подружні стосунки позивачка не бажає, а тому суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сімї неможливе. Крім того, відповідач не утримує свою дитину, яка знаходиться на утриманні позивачки. Відповідно до положень ст. 180, ч. 3 ст. 181, ст. 184 СК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягувати аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави 551 грн. 20 коп. судового збору та на користь позивачки судові витрати по оплаті судового збору в сумі 551 грн. 20 коп. На підставі ст. ст. 110, 112, 113, 180, 181, 182 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11 січня 2012 року, від якого мають дочку [PERSON], [INFO] року. Позивач у підтвердження заявлених вимог, посилається на те, що причиною розпаду сім`ї є їх різні характери та погляди на життя, із-за чого між ними постійно виникали суперечки, які переростали в сварки та скандали. Крім того відповідач не поважає його, часто разом з батьками виганяла з дому. Все це привело до того, що втратив до відповідача почуття поваги та взаєморозуміння. З вересня 2014 року спільно не проживають і не підтримують шлюбні відносини. Ухвалою суду від 22.12.2015 р. сторонам надавався строк для примирення. У судовому засіданні позивач, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, вимоги підтримав. Відповідач позов визнала, суду пояснила, що позивач обманює її, зраджує в подружній вірності, бували випадки, що не ночував вдома. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що вимоги підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав: Сторони на примирення не погоджуються. Строк, який надавався їм для примирення, не приніс бажаних результатів, оскільки ніхто із них не вживав жодних заходів для примирення, сторони спільно не проживають, не підтримують шлюбні відносини і не ведуть спільне господарство. При таких обставинах шлюб носить формальний характер, збереження його є неможливим і недоцільним, суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню- шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11 травня 1978 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. У зв'язку з тим, що відносини між подружжям унеможливлюють подальше спільне проживання, в сім»ї відсутнє взаєморозуміння, сторони спільно не проживають та не підтримують подружніх стосунків близько 19 років, позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила його задоволити, надалі іменувати її прізвищем «[PERSON]». Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений, повідомлення про причини неявки до суду не надіслав. Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення у відсутності відповідача, який не з'явився. Суд, дослідивши письмові докази, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, вважає, що позов підлягає до задоволення. Оскільки сторони не підтримують подружніх стосунків, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, сім'я існує формально, збереження її неможливе. На підставі викладеного, ст. 111, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11 травня 1991 року. Від спільного проживання у них народилося двоє дітей, які на даний час є повнолітніми. Позивач, у підтвердження заявлених вимог, посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, так як не зійшлися характерами. У сім`ї часто виникали непорозуміння та суперечки. Взаємні претензії призвели до зникнення почуттів та довіри один до одного. В даний час сторони не підтримують шлюбні відносини. Все це привело до того, що позивач втратив до відповідача почуття поваги та взаєморозуміння. Ухвалою суду від 14.05.2014 р. сторонам надавався строк для примирення. У сьогоднішньому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач позов визнала та пояснила, що позивач зраджує подружній вірності, проживає з іншою жінкою, а тому примирення не можливе. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази у справі, вважає, що вимоги підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав: Сторони на примирення не погоджуються, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Строк, який надавався їм для примирення не приніс бажаних результатів, так як ніхто не вживав заходів для примирення. При таких обставинах шлюб носить формальний характер, збереження його є неможливим і недоцільним, суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11 травня 1991 року і від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивачка у серпні 2014 року звернулася з позовом у суд про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, покликаючись, що спільне життя у них не склалось, так як між ними немає взаєморозуміння, протягом останніх семи років життя з відповідачем стало нестерпним, він зневажає її, влаштовує безпричинні сварки, застосовує фізичне насильство та що понад два роки вони не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, вона втратила до відповідача хороші почуття, переконана, що їх сім'я розпалась остаточно і примирення між ними неможливе. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, покликаючись на мотиви такого та доповнила, що хоча вони з відповідачем проживають в одній квартирі, проте з грудня 2013 року не підтримують подружніх відносин і не ведуть спільного господарства, вона втратила до відповідача хороші почуття і помиритися з ним не бажає, переконана, що їх шлюб розпався остаточно, а тому просить такий розірвати. Відповідач проти позову заперечив та пояснив, що дійсно між ними виникають сварки, близько року вони не підтримують подружніх відносин, проте він хоче зберегти сім'ю і спільно з позивачкою виховувати неповнолітню доньку. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки між ними тривалий час немає взаєморозуміння, виникали сварки і суперечності, з грудня 2013 року вони не підтримують подружніх відносин і не ведуть спільного господарства, що свідчить про стійкість і тривалість конфлікту між ними. Суд намагався зберегти сім'ю сторін, в травні 2015 року надавав їм термін для примирення, проте вони не помирилися. Суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, оскільки вони вже довгий час не підтримують сімейних відносин, позивачка втратила до відповідача хороші почуття і помиритися з ним не бажає, а тому такий шлюб слід розірвати. На утриманні сторін залишається неповнолітня дитина. На підставі ст.ст.10, 60, 212, 215 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11 травня 1997 року. Шлюб був зареєстрований в виконкомі Чорнівської сільської ради Новоселицького району актовий запис № 06. Від спільного життя у них є син [PERSON] 2000 року народження та донька [PERSON] 1997 року народження які проживають з матір'ю. Позивачка просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що їхня сім'я розпалася в 2010 році. На примирення не згідна, оскільки відповідач має іншу сім'ю. Відповідач позов визнав, на примирення не згідний. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони разом не проживають тривалий час, не бажають збереження сім'ї та наполягають на розірванні шлюбу, який носить формальний характер. Відповідач має іншу сім'ю. Враховуючи наведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить їхнім інтересам, тому він має бути розірваний. На підставі ст. ст. 112, 114 Сімейного Кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11 травня 2003 року. Шлюб перший. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їхня сім»я розпалася по вині відповідача, який зіпсував відносини між ними, постійно влаштовував сімейні скандали. Сторони подружніх стосунків не підтримують. Просила шлюб між ними розірвати. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, пояснивши суду, що під час наданого судом строку примирення між сторонами не сталось, відповідач продовжує зловживати спиртними напоями, ображає її. Просила задовольнити позов. Відповідач позов визнав, пояснівши суду, що подальший шлюб із позивачкою є неможливим. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони разом не проживають тривалий час, не бажають збереження сімї та наполягають на розірвання шлюбу, під час наданого строку примирення між сторонами не сталось. Враховуючи наведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить їхнім інтересам, тому шлюб має бути розірваний. На підставі ст. ст. 112, 114 Сімейного Кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11 травня 2006 року, який був зареєстрований уповноваженим працівником відділу РАЦС міста Павія Італія, актовий запис № 38. Від спільного життя у них є син [PERSON] 2009 року народження, який проживає з матір'ю. Заявники просять розірвати шлюб, посилаючись на те, що їхня сім'я розпалася в 2012 році. На примирення не згідні. В судовому засіданні представник [PERSON] та заявниця [PERSON] заяву підтримали, вважають що, зберегти сім'ю неможливо. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що подружжя разом не проживають тривалий час, не бажають збереження сім'ї та наполягають на розірванні шлюбу, який носить формальний характер. Враховуючи наведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить їхнім інтересам, тому він має бути розірваний. На підставі ст. ст. 112, 114 Сімейного Кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11 травня 2016 року і від спільного подружнього життя мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивачка звернулася з позовом у суд про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, покликаючись, що спільне життя у них не склалось, так як між ними немає взаєморозуміння, вони виявилися людьми з різними поглядами на шлюб і сімю, внаслідок чого постійно виникали сварки і суперечності та що вони проживають окремо один від одного і не підтримують сімейних відносин, чому їх сімя розпалась і примирення між ними неможливе. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, покликаючись на мотиви такого та доповнила, що подружнє життя з відповідачем не склалося, виникали сварки і суперечності, з серпня 2017 року вони проживають окремо і не підтримують сімейних відносин та що вона втратила до відповідача хороші почуття і помиритися з ним не бажає, переконана, що їх шлюб розпався остаточно. Просить позов задовольнити. Відповідач проти позову заперечив та пояснив, що дійсно між ними виникали сварки та суперечності, з серпня 2017 року вони проживають окремо і не підтримують сімейних відносин, проте він хоче зберегти сімю і спільно з позивачкою виховувати малолітнього сина, а тому просить в задоволенні позову відмовити. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки між ними тривалий час немає взаєморозуміння, виникали сварки і суперечності, з серпня 2017 року вони проживають окремо один від одного і не підтримують сімейних відносин, що свідчить про стійкість і тривалість конфлікту між ними. Суд намагався зберегти сімю сторін, у грудні 2017 року надавав їм термін для примирення, проте вони не помирилися. Суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, оскільки між ними немає взаєморозуміння, вони тривалий час проживають окремо один від одного і не підтримують сімейних відносин, позивачка втратила до відповідача хороші почуття і помиритися з ним не бажає, а тому такий шлюб слід розірвати. На утриманні сторін залишається малолітня дитина. На підставі ст.ст.12, 89, 264, 265 ЦПК України,

Outcome: approved