Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

Територіальна громада м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради звернулася до суду із позовом до [PERSON] ,\~ [PERSON] \~про скасування\~свідоцтва про\~право власності\~на житло\~та реєстрації\~права власності\~на житло,\~визнання договору\~купівлі-продажу\~недійсним,\~скасування реєстрації\~права власності\~на квартиру,\~витребування квартири\~з чужого\~незаконного володіння\~та користування\~і передачу\~квартири законному\~власнику \~територіальній громаді\~м.\~Запоріжжя в\~особі Запорізької\~міської ради,\~треті особи\~ Районна\~адміністрація Запорізької\~міської ради\~по Комунарському\~району,\~Департамент реєстраційних\~послуг Запорізької\~міської ради,\~в якому\~просить суд\~визнати недійсним\~та скасувати\~свідоцтво про\~право власності\~на житло\~№ [NUMBER] \~від 27.09.2012\~року,\~видане Районною\~адміністрацією Запорізької\~міської ради\~по Комунарському\~району на\~квартиру за\~адресою:\~ [ADDRESS] , скасувати реєстрацію\~права власності\~на вказану\~квартиру на\~ім`я [PERSON] ,\~що проведена\~на підставі\~свідоцтва про\~право власності\~на житло\~№ [NUMBER] \~від 27.09.2012\~року,\~визнати недійсним\~договір купівлі-продажу\~зазначеної квартири,\~укладений між\~ [PERSON] \~і [PERSON] ,\~посвідчений приватним\~нотаріусом Дніпровського\~міського нотаріального\~округу Кононенко\~С.А.\~22.11.2017\~року за\~р.№917,\~скасувати реєстрацію\~права власності\~на вищевказану\~квартиру на\~ім`я [PERSON] ,\~проведену приватним\~нотаріусом Дніпровського\~міського нотаріального\~округу Кононенко\~С.А.,\~на підставі\~договору купівлі-продажу\~квартири від\~22.11.2017\~року р.№917\~(індексний\~номер 38286577),\~витребувати у\~ [PERSON] \~квартиру за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~і передати\~її у\~власність територіальній\~громаді м.\~Запоріжжя в\~особі Запорізької\~міської ради, виселити [PERSON] разом з проживаючими в квартирі особами із зазначеної квартири, а також стягнути з відповідачів судовий збір. В обґрунтування\~своїх позовних\~вимог позивач\~посилається на\~те,\~що в\~ході розгляду\~Комунарським районним\~судом м.\~Запоріжжя цивільної\~справи №333/7765/17\~за позовом\~ [PERSON] \~до [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~треті особи\~ Районна\~адміністрація Запорізької\~міської ради\~по Комунарському\~району,\~Шоста Запорізька\~державна нотаріальна\~контора м.Запоріжжя,\~Реєстраційна адміністрація\~Запорізького міського\~управління юстиції\~Запорізької,\~про скасування\~свідоцтва про\~право власності\~на житло\~та реєстрації\~права власності,\~про встановлення\~факту проживання\~однією сім`єю\~та визнання\~права користування\~квартирою,\~Запорізькій міській\~раді стало\~відомо про\~підробку документів\~щодо приватизації,\~а саме:\~свідоцтва про\~право власності\~на житло\~№ [NUMBER] \~від 27.09.2012\~року по\~квартирі за\~адресою:\~ [ADDRESS] .\~Вказана квартира\~є власністю\~територіальної громади\~міста Запоріжжя\~в особі\~Запорізької міської\~ради.\~Приватизація цієї\~квартири не\~здійснювалася. Наймачі квартири\~ [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] і\~ [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] ,\~вселилися в\~квартиру на\~підставі ордеру\~№3886\~від 07.10.1993\~року,\~виданого згідно\~з рішенням\~виконавчого комітету\~Запорізької міської\~ради народних\~депутатів від\~30.09.1993\~року №391/3,\~до районної\~адміністрації із\~заявою щодо\~приватизації квартири\~за життя\~не зверталися\~і права\~власності на\~вказану квартиру\~не набули. Ні міській\~раді,\~ні районній\~адміністрації не\~була відома\~інформація про\~смерть цих\~наймачів та\~вивільнення квартири\~у зв`язку\~із їх\~смертю.\~Скориставшись цим\~невідомі особи,\~шляхом підроблення\~документів,\~а саме:\~свідоцтва про\~право власності\~на житло\~№ [NUMBER] \~від 27.09.2012\~року,\~яке нібито\~було видано\~на підставі\~розпорядження Районної\~адміністрації по\~квартирі за\~адресою:\~ [ADDRESS] \~(бланк\~САЕ 172601),\~здійснили реєстрацію\~права власності\~за [PERSON] \~В районній\~адміністрації (починаючи\~з 2002\~року)\~наявні дві\~книги обліку\~витрачання спеціальних\~бланків документів\~інформаційної системи\~Міністерства юстиції\~України.\~Згідно із\~записами,\~які містяться\~в цих\~книгах,\~свідоцтво серії\~ [NUMBER] \~ні Комунарська\~районна адміністрація\~Запорізької міської\~ради (ліквідована\~без правонаступництва\~у 2011\~році),\~ні Районна\~адміністрація Запорізької\~міської ради\~по Комунарському\~району (утворена\~у 2011\~році)\~не отримували.\~Крім того,\~в районній\~адміністрації наявний\~належним чином\~оформлений журнал\~реєстрації заяв\~громадян на\~приватизацію державного\~майна та\~видачі свідоцтв\~про право\~власності,\~в якому\~відсутній запис\~щодо приватизації\~квартири за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~а всі\~номери виданих\~у 2012\~році свідоцтв\~про право\~власності на\~житло мають\~тризначні цифри,\~на відміну\~від свідоцтва\~про право\~власності на\~житло № [NUMBER] \~від 27.09.2012\~року,\~який має\~в номері\~двозначну цифру. Комунарським ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області 23.03.2018 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12018080040000912 про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 358 КК України, і розпочато досудове розслідування. Особою,\~яка підписала\~свідоцтво №97\~від 27.09.2012\~року,\~вказано голову\~районної адміністрації\~ [PERSON] .\~Згідно з\~висновком експерта\~№494/495-20\~від 22.06.2020\~року підпис\~від імені\~ [PERSON] ,\~який розміщений\~у графі\~«Голова районної\~адміністрації В.В.\~Яковенко» на\~оригіналі свідоцтва\~про право\~власності на\~житло,\~серія та\~номер 97\~від 27.09.2012\~року,\~виконаний не\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~який працював\~на посаді\~голова районної\~адміністрації у\~період з 23.12.2011\~року по\~11.12.2015\~року,\~а іншою\~особою.\~Отже,\~у зв`язку\~з тим,\~що Районною\~адміністрацією Запорізької\~міської ради\~по Комунарському\~району розпорядження\~щодо приватизації\~спірної квартири\~не приймалося,\~відповідно і\~свідоцтво про\~право власності\~на цю\~квартиру не\~видавалося,\~а невідомими\~особами підроблено\~документи єдиного\~органу приватизації\~міської ради\~у Комунарському\~районі на\~спірну квартиру,\~тому свідоцтво\~про право\~власності на\~житло № [NUMBER] \~від 27.09.2012\~року є\~незаконним та\~підлягає скасуванню. Вказане свідчить\~про те,\~що реєстрація\~права власності\~на спірну\~квартиру за\~ [PERSON] ,\~яка була\~здійснена на\~підставі незаконного\~свідоцтва про\~право власності\~на житло,\~також є\~незаконною та\~підлягає скасуванню.\~В подальшому,\~у 2017\~році зазначену\~квартиру було\~продано за\~договором купівлі\~-\~продажу [PERSON] \~(договір\~купівлі-продажу,\~посвідчений приватним\~нотаріусом Дніпровського\~міського нотаріального\~округу Кононенко\~С.А.\~22.11.2017\~року за\~р.№917).\~Тобто,\~поза волею\~власника квартири\~ територіальної\~громади в\~особі Запорізької\~міської ради,\~в результаті\~шахрайській дій\~невідомих осіб,\~спірна квартира\~перейшла у\~чуже незаконне\~володіння та\~користування,\~а тому\~правочин \~договір купівлі-продажу\~спірної квартири,\~посвідчений приватним\~нотаріусом Дніпровського\~міського нотаріального\~округу Кононенко\~С.А.\~22.11.2017\~за р.№917,\~є недійсним. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України, а тому територіальна громада в особі Запорізької міської ради вправі витребувати спірну квартиру з чужого незаконного володіння останнього набувача - [PERSON] . Ухвалою суду від 25.09.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. 05.01.2021\~року до\~канцелярії суду\~надійшли пояснення\~представника третьої\~особи \~Районної адміністрації\~Запорізької міської\~ради по\~Комунарському району,\~згідно з\~якими він\~просить суд\~задовольнити позовні\~вимоги у\~повному обсязі,\~а також\~підтвердив фактичні\~обставини викладені\~у позовній\~заяві.\~Крім того,\~представник третьої\~особи зазначив,\~що наймачами\~спірної квартири\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~ (до\~часу зняття\~з реєстрації\~місця проживання\~з причини\~смерті \~ [INFO] )\~були [PERSON] \~та [PERSON] ,\~які вселилися\~у квартиру\~у 1993\~році на\~підставі ордеру\~на жиле\~приміщення №3886\~від 07.10.1993\~року,\~виданому виконавчим\~комітетом Запорізької\~міської ради\~народних депутатів\~на підставі\~рішення №391/3\~від 30.09.1993\~року.\~Ніколи,\~в тому\~числі і\~на період\~датування підробленого\~свідоцтва (2012\~рік)\~ [PERSON] \~не був\~зареєстрований за\~даною адресою,\~як член\~родини подружжя\~ [PERSON] \~та [PERSON] ,\~і відповідно\~не мав\~право на\~приватизацію цієї\~квартири. Крім цього,\~до районної\~адміністрації,\~як єдиного\~органу приватизації\~у районі,\~ніколи не\~надходило заяв\~ні від\~ [PERSON] ,\~ні від\~будь-яких\~інших осіб\~щодо приватизації\~зазначеної квартири. В журналі\~реєстрації заяв\~громадян на\~приватизацію державного\~майна та\~видачі свідоцтв\~про право\~власності (архівна\~справа №11),\~який розпочато\~14.04.2011\~року (закінчено\~вересень 2020\~року)\~відсутні записи,\~які свідчили\~про звернення\~ [PERSON] \~з приватизації\~житла та\~отримання ним\~свідоцтва про\~право власності. У приватизаційних\~справах на\~житло том\~№13\~(за\~період з\~30.08.2012\~по 04.10.2012року,\~архівна справа\~№25)\~не має\~розпорядження про\~приватизацію житла\~(квартири\~за адресою:\~ [ADDRESS] ).\~Дата прийняття\~головою районною\~адміністрацією розпорядження\~завжди є\~датою в\~свідоцтві про\~право власності\~на житло.\~27.09.2012\~головою районної\~адміністрації було\~прийнято два\~розпорядження щодо\~приватизації житла,\~але іншими\~адресами і\~відносно інших\~осіб.\~Це також\~свідчить про\~те,\~що від\~ [PERSON] \~або будь-яких\~інших осіб\~щодо приватизації\~зазначеної квартири\~до районної\~адміністрації заяв\~не надходило\~і відповідно\~головою районною\~адміністрацію розпорядження\~про приватизацію\~цієї квартири\~не приймалося\~і свідоцтво\~про право\~власності не\~видавалося. Бланк підробленого свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 27.09.2012 року на ім`я [PERSON] серії САЕ 172601 районна адміністрація ніколи не отримувала (а.с.76-79). Ухвалою суду від 18.05.2021 року за заявою представника позивача позов в частині позовних вимог про виселення [PERSON] разом з проживаючими в квартирі особами із квартири за адресою: [ADDRESS] , залишено без розгляду. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно і належним чином, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, викладене в позовній заяві підтримав, а також просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Представники третіх осіб у судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені судом своєчасно і належним чином. Представник третьої особи Районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. У судове засідання відповідачі, будучи належним своєчасно і чином повідомленими судом про час і місце розгляду справи, не з`явилися і не повідомили суд про причини неявки, відзиву до суду не надавали. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідачів, повідомлених належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. Згідно з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.\~\~ Положеннями ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтями 12, 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст.76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, від 18.05.2021 року, право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , зареєстроване за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кононенко С.А. 22.11.2017 року за р.№917. Згідно з ордером на жиле приміщення №3886 від 07.10.1993 року, виданим виконавчим комітетом Запорізької міської ради народних депутатів на підставі рішення №391/3 від 30.09.1993 року, наймачами квартири за адресою: [ADDRESS] , були [PERSON] та [PERSON] , які вселилися у квартиру у 1993 році (а.с.80). Відповідно до свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] (а.с.11). Згідно зі свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] (а.с.11). В районній адміністрації (починаючи з 2002 року) наявні дві книги обліку оприбуткування спеціальних бланків для видачі свідоцтв про право власності на житло. Згідно із записами, які містяться в цих книгах, свідоцтво серії [NUMBER] ні Комунарська районна адміністрація Запорізької міської ради (ліквідована без правонаступництва у 2011 році), ні Районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району (утворена у 2011 році) не отримували (а.с.100-103). Згідно з висновком судово-почеркознавчої експертизи №494/495-20 від 22.06.2020 року підпис, виконаний від імені [PERSON] і розміщений у графі «Голова районної адміністрації В.В. Яковенко» на оригіналі свідоцтва про право власності на житло, серія та номер 97 від 27.09.2012 року, виконаний не [PERSON] , [INFO] , який працював на посаді голова районної адміністрації у період з 23.12.2011 року по 11.12.2015 року, а іншою особою (а.с.122-131). Відповідно до частини першої статті 202 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України. Тобто, зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасників правочину має бути вільним і відповідати його волі. Частиною першою статті 216 ЦК України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Статтею 236 ЦК України визначено, що нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Відповідно до ч.2 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч.2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку встановлених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України). Відповідно до ст. 330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Відповідно до закріпленого у статті 387 ЦК України загального правила власник має право витребувати майно із чужого незаконного володіння. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, зокрема від добросовісного набувача, шляхом подання віндикаційного позову, з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України. Таким чином, положення статті 388 ЦК України можуть застосовуватись як підстави позову про повернення майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом, і було відчужене третій особі за умови, що між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин. Відповідно до ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбано у особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублено власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадено у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. За викладеного вище, підлягають задоволенню вимоги позивача про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на житло і договору купівлі-продажу квартири, витребування у [PERSON] квартири і передання її у власність позивачу. Вирішуючи позовні вимоги в частині застосування наслідків недійсності оскаржуваного правочину, у зв`язку з чим представник позивача просить суд скасувати реєстрацію права власності набуту на підставі недійсного правочину, суд виходить з наступного. Вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як одночасно з вимогою про визнання оспорюваного правочину недійсним, так і у вигляді самостійної вимоги в разі нікчемності правочину та наявності рішення суду про визнання правочину недійсним. Відповідно до абзацу другого ч.3 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом а пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а отже у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом а пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Виходячи з вищезазначеного, зважаючи на визначену законом процедуру скасування права власності та відсутності і спору з цього питання, суд вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні позовної вимоги про застосування наслідків недійсності договору, шляхом скасування набутого права власності. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, так як задоволена основна вимога позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідачів.

Outcome: partial