Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

ТОВ «Росвен Інвест Україна» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 10.05.2011 року між ПАТ «Альфа Банк» та [PERSON] укладено договір кредиту № 600110710, згідно з умовами якого відповідачу надано кредит на принципах поворотності, платності, строковості, у вигляді відновлювальної кредитної лінії в сумі 15000 грн. з кінцевим строком погашення до 10.05.2012 року. Відповідач виконував взяті на себе зобов'язання з істотним порушенням умов Договору кредиту, внаслідок чого ПАТ «Альфа Банк» розпочав процедуру досудового врегулювання заборгованості, надсилаючи письмові повідомлення про необхідність сплати простроченої заборгованості. Однак, відповідач [PERSON] прострочену заборгованість не сплатила. 23.12.2013 року між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» укладено договір факторингу № 2013-1, відповідно до умов якого ПАТ «Альфа Банк» відступив на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна», своє право вимоги заборгованості за Договором кредиту № 600110710 від 10.05.2011 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Альфа Банк», прострочена заборгованість за яким станом на 23.12.2013 року по тілу кредиту склала - 15525,04 грн.; прострочені відсотки за користування кредитом - 10018,4 грн.; прострочена комісія - 0 грн.; пеня - 1714,56 грн. а всього на суму - 27 258 грн. Відповідно до договору факторингу № 2013-1 від 23.12.2013 року, укладеного між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна», останнє набуло статусу нового кредитора за Договором кредиту № 600110710 від 10.05.2011 року, укладеного між ПАТ «Альфа Банк» та [PERSON] Станом на 23.12.2013 року прострочена заборгованість за вищезазначеним Договором кредиту складає 27258 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача на його користь. До початку розгляду справи представник позивача подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилась по невідомій суду причині, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялась належними чином, що підтверджується повідомленням про вручення судової повістки. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 509, 526, 527, 530, 549, 550, 554, 651, 1054, 1055 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 10.05.2011 року між ПАТ «Альфа Банк» та [PERSON] укладено договір кредиту № 600110710, згідно з умовами якого останній надано кредит на принципах поворотності, платності, строковості, у вигляді відновлювальної кредитної лінії в сумі 15000 грн., з кінцевим строком погашення до 10.05.2012 року. Згідно п. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] виконувала взяті на себе зобов'язання з істотним порушенням умов Договору кредиту та розпочав процедуру досудового врегулювання заборгованості, надсилаючи письмові повідомлення про необхідність сплати простроченої заборгованості. (а.с. 24-25). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) та ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 23.12.2013 року між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» укладено договір факторингу № 2013-1, відповідно до умов якого ПАТ «Альфа Банк» відступив на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна», своє право вимоги заборгованості за Договором кредиту № 600110710 від 10.05.2011 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Альфа Банк», прострочена заборгованість за яким станом на 23.12.2013 року по тілу кредиту склала - 15525,04 грн.; прострочені відсотки за користування кредитом - 10018,4 грн.; прострочена комісія - 0 грн.; пеня - 1714,56 грн. а всього на суму - 27258 грн. (а.с. 5-7). Відповідно до договору факторингу № 2013-1 від 23.12.2013 року, укладеного між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна», останнє набуло статусу нового кредитора за Договором кредиту № 600110710 від 10.05.2011 року, укладеного між ПАТ «Альфа Банк» та [PERSON] (а.с. 5-7 ). Судом встановлено, що відповідач належним чином не виконувала взяті на себе зобов'язання та істотно порушила вимоги ст. ст. 526, 527, 530, 536, 549, 550, 554, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України, умови кредитного договору, в зв'язку з чим утворилась заборгованість. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за договором кредиту в розмірі - 27 258 грн. та понесені витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved