Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначило, що 04.09.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №ML-007/186/2008, згідно якого Банк надав останньому кредитні кошти в розмірі 88550,00 доларів США зі сплатою плаваючої процентної ставки, що складається з фіксованого у розмірі 5,49% річних та FIDR (процентної ставки по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені в Банку(Позивачу) на строк 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 04 вересня 2008 року між банком та відповідачем був укладений договір іпотеки №PML-007/186/2008, згідно якого останній передав в іпотеку банку нерухоме майно, а саме земельну ділянку площею 0,0602 га., що розташована за адресою: [ADDRESS] кадастровий [NUMBER]. [PERSON] зобов'язання за кредитним договором не виконує, його заборгованість станом на 19 серпня 2015 року складає 11090227,76 грн. Оскільки відповідач на звернення позивача щодо погашення заборгованості не реагує, останній просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки, шляхом проведення прилюдних торгів В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з підстав наведених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилась, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, заяв, клопотань суду не надала. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, знаходить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 вересня 2008 року між ЗАТ «ОП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №ML-007/186/2008, згідно якого Банк надав останньому кредитні кошти в розмірі 88550,00 доларів США зі сплатою плаваючої процентної ставки, що складається з фіксованого у розмірі 5,49% річних та FIDR (процентної ставки по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені в Банку на строк 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору). 28.05.2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, а 07 червня 2010 року укладено договір про відступлення права вимоги. Виконання зобов'язань позичальника за вказаним договором забезпечувалось іпотекою нерухомості - земельна ділянка площею 0,0602 га., що розташована за адресою: [ADDRESS] кадастровий [NUMBER], що належить відповідачу на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 04.09.2008 року посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 3242. Рішенням Дебальцевського міського суду Донецької області від 18.01.2010 року стягнуто з відповідача на користь позивача за даним кредитним договором кошти в розмірі 797158,63 грн. Розрахунком заборгованості, та іншими матеріалами справи підтверджується одержання [PERSON] від позивача кредитних коштів та наявність боргу за кредитним договором від 04.09.2008 року станом на 19 серпня 2015 року в розмірі 11090227,76 грн., що складається з залишку заборгованості за кредитом у сумі 88442,01 доларів США, що еквівалентно 1953451,13 грн., за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості, суми несплачених відсотків за користування кредитом в розмірі 19538.05 доларів США, що еквівалентно 431544,08 грн., за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості, пені за прострочення виконання заборгованості за період з 19.08.2014 року по 19.08.2015 року в розмірі 8705232,55 грн. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Із вищенаведеного вбачається, що всупереч умовам укладеного між сторонами договору відповідач порушив узгоджений сторонами графік погашення суми кредиту та допустила виникнення заборгованості. Статтею 525 ЦК України встановлюється, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлюється, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності тиких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ч.1 ЦК України встановлюється, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Статтею 530 ч.1 п.1 ЦК України визначено сток (термін) виконання зобов'язання, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.11 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. Згідно ст.33 Закону України «Про іпотеку» передбачено підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до положень вказаної статті Закону у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Ст.39 Закону України «Про іпотеку» передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду. При цьому, рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд може встановити спосіб реалізації предмета іпотеки або шляхом проведення прилюдних торгів або застосуванням процедури продажу, встановленої ст.38 цього Закону. Суд вважає, що позов заявлений правомірно, оскільки [PERSON]. всупереч умовам договору не сплачує передбачені ним платежі, чим ухиляється від виконання своїх цивільно-правових обов'язків, до того ж відповідач поручився за виконання вказаних зобов'язань переданим в іпотеку майном, позовні вимоги ґрунтуються на чинному законодавстві, доведені матеріалами справи і підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідачем дані обставини не спростовані належними та допустимими доказами.

Outcome: approved