Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26.08.2006 року. Від спільного життя сторони мають сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], вказуючи на те, що подружнє життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя та подружні обов»язки, що в подальшому призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного та припинення шлюбно-сімейних відносин між ними. Посилаючись на викладені обставини, позивачка вважає подальше збереження сім»ї неможливим, тому просить розірвати шлюб з відповідачем. Крім того, [PERSON] вказує на те, що по домовленості з відповідачем син [PERSON] залишається проживати з нею. Однак, угоди про добровільну сплату аліментів на утримання дитини між нею та відповідачем не досягнуто, хоча стан здоров»я та матеріальне становище відповідача дозволяють йому утримувати свого сина. Посилаючись на викладені обставини, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, починаючи з дня подання позову і до досягнення сином повноліття, а в разі продовження ним навчання - до досягнення віку 23 років. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав частково. При цьому погодився на розірвання шлюбу з позивачкою, визнаючи, що можливість примирення та збереження їх сім»ї втрачена. Що стосується вимог позивачки про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], то [PERSON] не заперечує проти їх задоволення та стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку до повнолітня дитини. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що різні погляди на сімейні стосунки та подружні обов»язки, відсутність взаєморозуміння, привели до припинення шлюбно-сімейних відносин між ними. На даний час сторони однією сім»єю не проживають, відновлювати шлюбно-сімейні відносини не мають наміру, збереження їх сім»ї вважають неможливим. Враховуючи викладені обставини, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їх сім»ї неможливе, тому позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. При розірванні шлюбу за проханням відповідача суд присвоює йому дошлюбне прізвище - [PERSON]. Що стосується вимог позивачки про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], то суд враховує наступне. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 26.08.2006 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.4,5). Як зазначає позивачка, на даний час вони з відповідачем однією сім»єю не проживають, однак, син [PERSON] проживає з нею та перебуває на її утриманні. Посилаючись на те, що з боку відповідача матеріальна допомога на утримання сина надходить крайнє рідко, позивачка бажає отримувати від відповідача на утримання сина [PERSON] матеріальну допомогу у вигляді аліментів в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку(доходу) відповідача, щомісячно, з дня пред»явлення позову до суду і до повноліття дитини, а в разі продовження ним навчання - до досягнення віку 23 років. Суд вважає вимоги [PERSON] щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] обгрунтованими, оскільки відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відповідач матеріальну допомогу на утримання сина, якщо і надає, то в розмірі, недостатньому для задоволення розумних потреб дитини. При цьому, при визначенні розміру аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], згідно вимог ст. ст.182, 183 Сімейного Кодексу України суд враховує стан здоров»я та матеріальне становище сина сторін, якій проживає разом з матір»ю, позивачкою по справі, яка є працездатною, однак, не працює. Суд також враховує платоспроможність відповідача, який за віком та станом здоров»я є працездатним, на даний час працює в ПрАТ «Нова Лінія» та спроможний надавати допомогу на утримання сина [PERSON]. Враховуючи викладені обставини, суд вважає можливим частково задовольнити позовні вимоги [PERSON] та стягнути з [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку(доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання дитини в разі продовження навчання - до досягнення сином віку 23 років, суд вважає необґрунтованими та передчасними, тому підстав для їх задоволення не вбачає. Оскільки суд частково задовольняє позовні вимоги про стягнення аліментів, то згідно ст.79,88 ЦПК України стягує з відповідача на користь держави судовій збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved