overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

Сторони у судове засідання не явилися, їх неявка не перешкоджає розгляду питання про ухвалення додаткового рішення суду. Заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, зазначивши, що рішенням Ренійського районного суду Одеської області від 05 листопада 2012р. було задоволено позовні вимоги [PERSON] до неї., а саме, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Лєфтєрова) [PERSON], зареєстрований 17.11.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ренійського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 123, що не мають неповнолітніх дітей. Вищевказане судове рішення не оскаржувалось, набрало чинності та підлягало виконанню. При зверненні до суду із позовною заявою, [PERSON] серед інших позовних вимог, просив суд (в разі задоволення позову) залишити за відповідачкою після розірвання шлюбу її шлюбне прізвище «Воробйова». На заявлених позовних вимогах [PERSON] наполягав, від них не відмовлявся. Відповідачка у судове засідання не зявилась. При ухваленні судового рішення за позовом [PERSON], судом в резолютивній його частині було зазначено, що позовні вимоги позивача задоволені, однак вимога щодо прізвища відповідачки вирішена не була. У звязку із цим, в даний час виникла необхідність у зверненні [PERSON] із заявою про ухвалення додаткового рішення в частині позовних вимог, щодо яких не було ухвалено рішення суду від 05.11.2012р. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] обґрунтовані, заява про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, у т.ч. якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Як вже зазначалося вище, 05.11.2012р. Ренійським районним судом було ухвалено рішення у цивільній справі № 1523/1452/2012р. за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного між ними 17.11.2009р. При ухваленні рішення судом не були враховані вимоги позивача щодо прізвища відповідачки після розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У наданому суду позові позивач просив після розірвання шлюбу з відповідачкою залишити за нею її шлюбне прізвище - «Воробйов». На підставі вищевказаних положень законодавства, з метою недопущення обмеження особистих прав сторін, суд задовольняє вимоги [PERSON] щодо її прізвища після розірвання шлюбу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

Сторони у судове засідання не явилися, їх неявка не перешкоджає розгляду питання про ухвалення додаткового рішення суду. Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, зазначивши, що рішенням Ренійського районного суду Одеської області від 20 лютого 2013р. було задоволено позовні вимоги [PERSON] до неї, а саме, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 05.11.1982 року примерією Гура-Галбєна району Чимішлія Республіки Молдова, актовий запис №53, що не мають неповнолітніх дітей. Вищевказане судове рішення набрало законної сили і підлягало виконанню. При зверненні до суду із позовною заявою, [PERSON], серед інших позовних вимог, просив суд (в разі задоволення позову) залишити відповідачці після розірвання шлюбу її шлюбне прізвище - «[PERSON]». На заявлених позовних вимогах [PERSON] наполягав, від них не відмовлявся. Відповідачка позовні вимоги визнала в повному обсязі, щодо них не заперечувала. При ухваленні судового рішення за позовом [PERSON], судом в резолютивній його частині було зазначено, що позовні вимоги позивача задоволені, однак вимога щодо прізвища відповідачки вирішена не була. У зв'язку із цим, в даний час виникла необхідність у зверненні [PERSON] із заявою про ухвалення додаткового рішення в частині позовних вимог, щодо яких не було ухвалено рішення суду від 20.02.2013р. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] обґрунтовані, заява про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, у т.ч. якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Як вже зазначалося вище, 20.02.2013р. Ренійським районним судом було ухвалено рішення у цивільній справі № 510/122/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного між ними 05.11.1982р. При ухваленні рішення судом не були враховані вимоги позивача щодо прізвища відповідачки після розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У наданому суду позові позивач просив після розірвання шлюбу з відповідачкою залишити їй її шлюбне прізвище - «[PERSON]», сама відповідачка щодо цього не заперечувала. На підставі вищевказаних положень законодавства, з метою недопущення обмеження особистих прав сторін, суд задовольняє вимоги [PERSON] щодо прізвища відповідачки після розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

сторонни перебували в зареєстрованому шлюбі до 12.06.2001 року по 26.11.2010 року, від якого мають сина-[PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу, сторони проживають окремо. Дитина знаходиться на повному утриманні позивача, якій відповідач не надає матеріальної допомоги. У зв*язку з цим, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 33 його заробітку, щомісячно до повноліття сина ,але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивач надала письмову заяву,в якій, просить розмір аліментів встановити до стягнення-25% заробітку(доходів відповідача і справу розглянути зв її відсутності. Відповідач надав письмову заяву, в якій просить зменшити розмір аліментів, який просить справу розглянути за його відсутності, встановив до стягнення з нього на користь позивача 25% або 1 / 4 частки його заробітку(доходів). Дослідивши матеріали справи , суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково з наступних підстав. Із копії рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 26.11.2010 року,свідоцтва про народження дитини вбачається ,що сторони дійсно з 12.06.2001 року по 26.11.2010 року перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина- [PERSON],[INFO], у якого вони записані батьками.. Згідно довідки виконкому Великоновосілківської селищної ради Великоновосілківського району Донецької області за № 02-28-0889 від 24.02.2015 року вищевказана дитина знаходиться на утриманні позивача. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов*язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.і згідно роз*ясень законодавця ,визнання батьків( чи когось із них) недієздатними не припиняє їх обов*язку утримувати дитину. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує і стан здоров*я та матеріальне становище відповідача та іші обставини,але у відповідності до ч.2 цієї ж статті розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ст.183 СКУкраїни,з урахуванням матеріального стану відповідача, суд встановлює розмір аліментів до стягнення з відповідача на користь позивача-1 / 4 частину його заробітку ( доходів),щомісячно до повноліття сина. У зв*язку з звільненням позивача державою від сплати судових витрат і прийняття рішення на її користь,суд вважає за необхідне віднести ці витрати на відповідача у порядку ч..3. ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

сторонни перебували у цивільному шлюбі, від якого мають спільну дитину- [PERSON], [INFO].. З початку лютого місяця 2015 року сторони проживають окремо. Дитина знаходиться на повному утриманні позивача, якій відповідач не надає матеріальної допомоги. У зв*язку з цим, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1 / 4 частки його заробітку (доходів), щомісячно до повноліття сина ,але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивач надала письмову заяву,в якій, підтримуючи свої вимоги, просить про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з*явився, хоча був повідомлений про нього належним чином і не надав пояснень своєї поведінки. Дослідивши матеріали справи , суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити з наступних підстав. Із копії свідоцтва про народження [PERSON],[INFO] вбачається, що його батьками є сторони у справі. Згідно довідки виконкому Костянтинопільської сльської ради Великоновосілківського району Донецької області вищевказана дитина знаходиться на утриманні позивача. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов*язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.і згідно роз*ясень законодавця ,визнання батьків( чи когось із них) недієздатними не припиняє їх обов*язку утримувати дитину. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує і стан здоров*я та матеріальне становище відповідача та іші обставини,але у відповідності до ч.2 цієї ж статті розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У зв*язку з звільненням позивача державою від сплати судових витрат і прийняття рішення на її користь,суд вважає за необхідне віднести ці витрати на відповідача у порядку ч..3. ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

Сторонни перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13 жовтня 1990 року. Мають неповнолітнього сина [PERSON],[INFO]. Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що, сім'я розпалася з 2012 року з причини взаємного непорозуміння, сумісне господарство не ведеться, примирення бути не можливо. Між ними вирішено питання, щодо проживання неповнолітнього сина, який мешкає з позивачем. У судове засідання позивач не з'явився, але звернувся до суду з письмовою заявою у якій просить розглянути справу за його відсутності та розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач у судового засідання не з'явилася, засоби зв'язку з нею відсутні, яка на даний час знаходиться в зоні АТО. Суд вирішуючи питання про прізвище відповідача після розірвання шлюбу вважає за необхідне залишити шлюбне прізвище [PERSON] у зв'язку с тим, що в шлюбі народився син,який носить прізвище [PERSON]. Суд, вивчивши заяву позивача та матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України,особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Враховуючи викладене, та на підставі ст.ст. 105 ч.3, 112, 113, 114 ч.2 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Страхова компанія звернулась в суд з вказаним позовом. Вимоги обґрунтовані тим, що 28 червня 2013 року сталася дорожньо-транспортна пригода з участю транспортного засобу «Форд Транзит», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Фольксваген Гольф», державний номер [NUMBER], яким керував відповідач. Позивач виплатив [PERSON] страхове відшкодування в сумі 3068 грн. і просить його стягнути в порядку регресу з відповідача, який постановою судді визнаний винним у вчиненні пригоди і керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння. Відповідач позов не визнав, вважаючи, що в дорожньо-транспортній пригоді винен також і [PERSON] Позов слід задовольнити повністю. Постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської обл. від 09.08.2013 року в справі №159/4228/13-п встановлено, що вказана пригода сталася з вини відповідача і він перебував за кермом в стані алкогольного сп'яніння. Внаслідок пригоди завдано механічні пошкодження автомобілю «Форд Транзит», власником якого є [PERSON] Оскільки на момент пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/2150443, позивач на підставі заяви потерпілої сторони від 15.07.2013 року, відповідно до страхового акту № 00119891 від 26.07.2013 року, виплатило власнику пошкодженого автомобіля «Форд Транзит» [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 3068 грн., що підтверджується платіжним дорученням №026342 від 30.07.2013 року. Згідно ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Таким чином позивач вправі вимагати в порядку регресу стягнення з відповідача виплаченого ним страхового відшкодування. Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вказаною постановою суду винним в пригоді визнаний лише відповідач, тому нести відповідальність в порядку регресу має він один.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Страхове товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки, в т.ч. матеріальної шкоди в розмірі 3045,14 грн., в порядку регресу та судових витрат в сумі 229,40 грн. Як зазначено в обґрунтування позову, позивач - страхова компанія - на підставі договору страхування та документів, що підтверджують настання страхового випадку, виплатила [PERSON] страхове відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 3045,14 грн. Оскільки у вчиненні даної пригоди винен відповідач [PERSON], виплачена сума підлягає стягненню з нього в порядку регресу згідно з умовами договору страхування. Відповідач в судові засідання двічі не з'явився, хоча своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, у зв'язку з чим судом постановлено заочне рішення на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку про наявність підстав для повного задоволення позовних вимог. Так, встановлено, що 19 березня 2014 року відповідач [PERSON], керуючи автомобілем «ЗАЗ» д.н.з. [NUMBER] в м.Київ на проспекті Героїв Сталінграду порушив п.16.11 ПДР, а саме на перехресті нерівнозначних доріг, не надав переваги у русі автомобілю, який рухався по головній дорозі, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER], яким керувала [PERSON]. Факт дорожньо-транспортної пригоди та вина [PERSON] у його вчиненні підтверджений схемою ДТП, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями його учасників, постановою Оболонського районного суду від 26 квітня 2013 року, якою водій [PERSON] визнаний винним за ст.124 КУпАП та притягнутий до відповідальності у вигляді штрафу в сумі 340 грн. У відповідності до ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Аналогічно, як вбачається зі ст.27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Позивачем документально підтверджено факт відшкодування [PERSON] шкоди, заподіяної їй з вини відповідача внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 3045,14 грн., і ця сума підлягає стягненню в порядку регресу в користь страховика з відповідача [PERSON]. Також підлягають задоволенню позовні вимоги Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія» про стягнення судових витрат, виходячи з наступного. До числа судових витрат у відповідності до ст.85,86 ЦПК України можуть бути віднесені витрати, пов'язані з наданням правової допомоги та сплатою судового збору. Враховуючи, що ці итрати в сумі 229,4 грн. позивачем документально підтверджені, вони підлягають стягненню з відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

Страховик Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна» звернувся в суд з позовом до відповідача, як до особи відповідальної за збитки, завдані майну страхувальника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON], що було\~ застраховане у позивача, з вимогами про стягнення страхового відшкодування в розмірі 16166 гривень 40 копійок в порядку регресу.\~ Позовні вимоги обґрунтовує тим, що в результаті бездіяльності відповідача 17.09.2015 року було затоплене належне [PERSON] приміщення квартири №112 в будинку №16 по мікрорайону Перемоги в місті Кузнецовську та пошкоджено наявні у приміщенні цієї квартири меблі, покриття стелі, стін, підлоги, згідно договору добровільного страхування майна №3126/256/000046 від 21.10.2011 року (далі-договір страхування), укладеного між позивачем і третьою особою [PERSON], позивач виплатив застрахованій особі передбачене договором страхове відшкодування в розмірі 16166 гривень 40 копійок. Представник позивача в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] та представник Кузнецовського МКП в судове засідання повторно не з»явились, хоча були повідомлені належним чином про дату, час і місце судового засідання. Відповідач та його представник в судовому засіданні, що відбулось 10.02.2017 року просили відмовити у задоволенні позову та пояснили, що затоплення квартири [PERSON] сталось з вини балансоутримувача будинку 16 по мікрорайону Перемоги в місті [PERSON]. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та оцінивши у сукупності докази по справі,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

Стрийська місцева прокуратури в інтересах Стрийської районної ради, Львівської обласної клінічної лікарні звернувся в суд з позовною заявою та просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави в особі Стрийської районної ради на рахунок місцевого бюджету Стрийського району №31418544700623 в ГУ ДКСУ у Львівській області, МФО 825014, ЄДРПОУ 37969195, код платежу 24060300 - 802,92 грн. понесених витрат Стрийською центральною районною лікарнею на лікування потерпілого від кримінального правопорушення та на користь держави в особі Львівської обласної клінічної лікарні на рахунок обласного бюджету №31558201120945 в ГУ ДКСУ у Львівській області, МФО 825014, ЄДРПОУ 01996711, код платежу 25010100 - 1169,07 грн. понесених витрат Львівською обласною клінічною лікарнею на лікування потерпілого від кримінального правопорушення. Написання мотивованого тексту рішення вимагає додаткового часу, а тому в силу ст. 218 ЦПК України суд вважає за можливе оголосити вступну і резолютивну частину рішення. Повний текст рішення у відповідності до ч.3 ст. 209 ЦПК України буде виготовлено протягом п'яти днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

Стрийський міжрайонний прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Управління праці та соціального захисту населення Стрийської міської ради, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь Управління праці та соціального захисту населення Стрийської міської ради шкоду в розмірі 24 176 грн. 40 коп. та судові витрати. В обґрунтування позову покликається на те, що [PERSON] з липня 2007 року по вересень 2011 року незаконного отримала грошові кошти у загальній сумі 24 176 грн. 40 коп., завдавши збитків Управлінню праці та соціального захисту населення Стрийської міської ради на зазначену суму, що встановлено досудовим розслідуванням по кримінальній справі відносно [PERSON] за ч.1 ст. 190 КК України та постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 17.05.2013 року, якою кримінальну справу про обвинувачення [PERSON] за ч.1 ст.190 КК України закрито у зв'язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. На даний час [PERSON] не відшкодувала завдані підприємству - Управлінню праці та соціального захисту населення Стрийської міської ради збитків, а тому вважає, що дані обставини є достатньою правовою підставою для пред'явлення прокурорського позову на захист інтересів держави, в порядку ст.121 Конституції України та ст.36-1 Закону України «Про прокуратуру». В судовому засіданні прокурор Івасівка О.З. позовні вимоги підтримала та зазначила, що досудовим розслідування по кримінальній справі №1323/1929/2012 про обвинувачення [PERSON] за ч.1 ст.190 КК України встановлено, що [PERSON],

Outcome: approved