Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-29 00:00:00

Стислий виклад позовних вимог. 02 червня 2020 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просив визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням у будинку [ADDRESS] . Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач вказує на те, що спірне помешкання належить їй на праві приватної власності, відповідач зареєстрований в ньому на постійне місце проживання, однак фактично там не проживає з 2018 року, своїх речей в будинку не зберігає, плату за користування житлом не здійснює, будь-якого інтересу до даного житла не проявляє, а його реєстрація призводить до порушення її майнових та немайнових прав, як власника житла, а відтак вона прохає суд ухвалити рішення, яким визнати відповідача таким, що втратив право користування належним їй житлом. Рух справи в суді. Позовну заяву подано до суду 02 червня 2020 року. 03 червня 2020 року до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС у Волинській області скеровано запит про місце реєстрації відповідача. 06.07.2020 року отримано повідомлення про реєстрацію відповідача [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді від 06.07.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 30.07.2020 року. Одночасно, відповідачу надано строк для подачі відзиву на позовну заяву. Позиція учасників судового розгляду. Відзиву на позовну заяву відповідачем не подано. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, звернулися до суду з заявою про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти їх задоволення. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи визнання відповідачем позову, суд відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Фактичні обставини справи. Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Копією свідоцтва про право власності на об`єкти нерухомого майна від 03.02.2003 року, доводиться та обставина, що позивачеві [PERSON] на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS] . Згідно копії будинкової книги, відповідач [PERSON] з 27 липня 2001 року зареєстрований в будинку по [ADDRESS] . Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Позов підлягає задоволенню повністю. За змістом ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Виходячи з загальних положень права власності, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Захист права власності регулюється нормами ЦК України. Зокрема, ст. 405 ЦК України передбачає, що члени сім`ї власника житла, які проживають з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Згідно вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла, або законом. За викладених вище обставин та зважаючи на вказані норми закону, суд визнає доведеним факт відсутності відповідача за вказаною адресою без поважних причин понад один рік. Існування будь-якої домовленості між сторонами про інші строки відсутності за адресою реєстрації відповідача, судом не встановлено. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України). Суд визнає такими, що заслуговують на увагу, доводи позивача про те, що реєстрація місця проживання відповідача в будинку позивача перешкоджає їй вільно володіти, користуватись, розпоряджатись своїм майном на власний розсуд. Таким чином суд визнає порушеним право власності позивача саме відповідачем, а тому це право підлягає захисту судом. Відтак, суд прийшов до висновку, що факт відсутності відповідача понад встановлені строки повністю доведений, а тому останнього слід визнати таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням.

Outcome: approved