Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» звернулось до суду з позовом до [PERSON] у якому просить стягнути з відповідача кошти в сумі 226 398,57 грн. та судові витрати. Вимоги мотивує тим, що 24.05.2012 року з відповідачем було укладено кредитний договір № 50004584, відповідно до якого ТОВ «Порше Мобіліті» зобов'язалося надати [PERSON] грошові кошти у розмірі 169 389,23 грн., що еквівалентно 20 912,25 дол. США на дату укладення договору, строком на 60 місяців зі змінною процентною ставкою з цільовим призначенням для придбання автомобіля «Фольксваген Кадді», а відповідач в свою чергу зобов'язався прийняти, належним чином використати і повернути кредит у повному обсязі, а також сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі відповідно до умов договору. Крім того, за додатковою угодою № 1 від 02.06.2013 року до кредитного договору № 50004584 від 24.05.2012 року ТОВ «Порше Мобіліті» надало [PERSON] суму додаткового кредиту для сплати страхових платежів згідно з договором страхування, укладеним на виконання умов кредитного договору у розмірі 49 642,55 грн., що в еквіваленті на дату укладення договору становило 6 082,90 грн. Починаючи із червня 2012 року відповідач почав порушувати умови договору щодо строків сплати щомісячних платежів у погашення кредиту відповідно до Графіку погашення кредиту, сплачуючи їх із значним простроченням, а з серпня 2014 року взагалі перестав виконувати зобов'язання за договором. Загальна сума заборгованості відповідно до договору становить 190 158,54 грн. За письмовою вимогою ТОВ «Порше Мобіліті» про дострокове повернення кредиту, яка була отримана [PERSON] 08.11.2014 року, кошти останнім сплачені не були. Також для забезпечення повернення кредиту з відповідачем було укладено договір застави, відповідно якого було вчинено виконавчий напис. При цьому предмет застави був реалізований при проведенні електронних торгів у межах процедури виконавчого провадження та в рахунок погашення кредитної заборгованості на рахунок позивача 22.10.2015 року надійшла сума 245 113 грн. 84 коп., у зв'язку з чим станом на 05.01.2016 року залишається непогашена сума кредиту за зобов'язаннями відповідача у розмірі 186 768 грн. 69 коп., що еквівалентно 7 765,85 дол. США. Сума боргу по відсоткам за період з 01.11.2015 року по 05.01.2016 року складає у розмірі 3 389,85 грн. Крім того, відповідно до положень ст. 625 ЦК України, з [PERSON] підлягають стягненню за вищевказаний період 3 % річних в сумі 1 013,16 грн. та інфляційні втрати у розмірі 3 735,37 грн. Через порушення відповідачем зобов'язань за договором ТОВ «Порше Мобіліті» заподіяні збитки, які полягають у понесених витратах при зверненні до юридичних компаній з метою супроводження стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет застави, при цьому було сплачено суму 38 907,03 грн. без ПДВ, що з ПДВ складає 46 688,44 грн. При цьому внаслідок звернення стягнення на предмет застави було частково компенсовані зазначені витрати лише у розмірі 21 196,94 грн. Для підготовки даного позову та представництва в суді інтересів позивача сплачена сума 5 000 грн., що з ПДВ становить 6 000 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу без участі представника ТОВ «Порше Мобіліті», у заяві вказав, що позовні вимоги підтримує, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у зв'язку з чим суд з урахуванням заяви представника позивача, вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та відповідно до ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 24.05.2012 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 50004584, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 169 389,23 грн., що еквівалентно 20 912,25 дол. США на дату укладення договору, строком на 60 місяців з процентною 9,90 % з цільовим призначенням для придбання автомобіля «Фольксваген Кадді» (а.с. 9-16). За нормою ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 5.1. кредитного договору, позичальник зобов'язується використовувати кредит відповідно до цільового призначення, визначеного кредитним договором, забезпечити повернення кредиту та сплату плати за користування кредитом у повному обсязі на умовах кредитного договору. Згідно із п. 2.4 кредитного договору, нарахування процентів здійснюється щомісячно 15 числа поточного місяця. Період нарахування процентів починається з першого календарного дня місяця і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. Проценти нараховуються за методом «30/360» (для цілей розрахунку один календарний місяць складається із 30 днів, при цьому умовно в році 360 днів) відповідно до Графіку погашення кредиту. При цьому проценти не нараховуються за період з дати отримання кредиту і до першого календарного дня наступного місяця. Пунктом 1.6 кредитного договору визначено, що виконання зобов'язання позичальника за договором забезпечується заставою майна, відповідно до укладеного сторонами договору застави (та/або з третьою особою, яка надає заставу), а також усім майном позичальника, на яке може бути звернено стягнення за законодавством України. Сторони можуть домовитись про надання позичальником додаткових засобів забезпечення зобов'язання за кредитним договором, в тому числі застави іншого майна та поруки третіх осіб. Відповідач порушував умови кредитного договору щодо строків сплати щомісячних платежів для погашення кредиту та відсотків відповідно до Графіку погашення кредиту, що є додатком до договору. Відповідно до п. 3.2.1 кредитного договору, у випадку порушення позичальником терміну сплати будь-якого чергового платежу (його частини) з повернення кредиту відповідно до Графіку погашення кредиту та/або сплати плати за користування кредитом на строк щонайменше 1 (один) календарний місяць, позивач має право дострокового повернення кредиту. Також між сторонами 02.06.2013 року було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 50004584 від 24.05.2012 року, відповідно якої ТОВ «Порше Мобіліті» надало відповідачу суму кредиту 49 642,55 грн., що еквівалентно 6 082,90 дол. США, для сплати страхових платежів за договором страхування (а.с. 17-23). В забезпечення повернення кредитних коштів 29.05.2012 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та [PERSON] було укладено нотаріально посвідчений договір застави транспортного засобу, предметом якого був автомобіль «Фольксваген Кадді» (а.с. 24-27). Позивачем на адресу відповідача надсилалася вимога від 04.11.2014 року про дострокове повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором за № 50004584 від 04.11.2014 року, яка була отримана відповідачем 08.11.2014 року, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення (а.с. 28, 29). 10 лютого 2015 року приватним нотаріусом КМНО Хижняк А.М. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 198, про звернення стягнення на належний відповідачу предмет застави з метою забезпечення вимог позивача за кредитним договором (а.с. 30). 14 лютого 2015 року державним виконавцем Відділу ДВС Деснянського РУЮ в м. Києві було відкрито виконавче провадження № 46532579 з примусового звернення стягнення на предмет застави на підставі виконавчого напису нотаріуса № 198 від 10.02.2015 року (а.с. 31). Згідно акту опису й арешту майна державного виконавця від 18.03.2015 року предмет застави було вилучено та передано на відповідальне зберігання уповноваженому представнику позивача (а.с. 32-34). Також 18.03.2015 року державним виконавцем ВДВС Деснянського РУЮ в м. Києві було винесено постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні (а.с. 35). 24 березня 2015 року ФОП [PERSON] було проведено оцінку колісного транспортного засобу «Фольксваген Кадді», відповідно якої експертом було встановлено початкову ціну на аукціоні станом на 24.03.2015 року в сумі 282 146 грн. (а.с. 36). Електронні торги по реалізації заставного майна відповідача було проведено 28.09.2015 року та 13.10.2015 року державним виконавцем ВДВС Деснянського РУЮ в м. Києві винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (а.с. 37). Відповідно копії переказу від 22.10.2015 року Відділом ДВС Деснянського РУЮ в м. Києві на рахунок ТОВ «Порше Мобіліті» було перераховано грошові кошти у розмірі 245 113,84 грн. (а.с. 38). Після часткового погашення суми заборгованості за рахунок майна боржника [PERSON] залишок боргу відповідача станом на 05.01.2016 року становить 7 765,85 дол. США, що еквівалентно 186 768,69 грн., згідно складеного позивачем розрахунку. З урахуванням відсоткової ставки за кредитним договором у розмірі 9,90 %, розмір процентів за користування кредитними коштами за заявлений період з 01.11.2015 року по 05.01.2016 року становить в сумі 3 389,85 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Сума 3% річних, що підлягає сплаті через невиконання відповідачем грошового зобов'язання по сплаті тіла кредиту за період з 01.11.2015 року по 05.01.2016 року становить у розмірі 1 013,16 грн. Позивач також просить стягнути з відповідача інфляційні втрати у зв'язку із невиконанням грошових зобов'язань в сумі 3 735,37 грн. Проте у частині стягнення інфляційних втрат вимоги задоволенню не підлягають, оскільки, як зазначено вище, нарахування заборгованості на яку нараховується індекс інфляції проводиться в еквіваленті до долара США, у зв'язку з цим дані вимоги є безпідставними, так як не грутуються на нормах чинного законодавства. Позивач просить також стягнути з відповідача заподіяні йому збитки через порушення [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, які полягають у понесених витратах по оплаті послуг юридичних компаній, що супроводжували стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет застави в сумі 25 491,50 грн., а також стягнути судові витрати по оплаті правової допомоги у розмірі 6 000 грн. Суд вважає, що у цій частині вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Між ТОВ «Порше Мобіліті» та ТОВ «Юридична компанія «Тріпл СІ» було укладено договір від 21.06.2012 року про надання юридично-консультаційних послуг за результатами виконання якого 29.10.2015 року складено акт наданих послуг № 496 у якому зазначено про те, що юридичною компанією надано вказані послуги відповідно до п. 3.5.2 договору відносно клієнта [PERSON], загальна вартість послуг складає 38 907, 03 грн. (а.с. 39-48). За повідомленням позивача внаслідок звернення стягнення на предмет застави відповідачем були частково компенсовані зазначені витрати у розмірі 21 196,94 грн. Відповідно платіжного доручення № 50009581 від 03.11.2015 року ТОВ «Порше Мобіліті» було перераховано ТОВ «Юридична компанія «Тріпл СІ» суму 38 907 грн. 03 коп. (а.с. 49). Отже, різниця між фактично понесеними витратами позивача та отриманою сумою у їх погашення становить у розмірі 17 710 грн. 09 коп., яка підлягає стягненню з відповідача у відшкодування збитків (38 907,03 грн. - 21 196,94 грн.). Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Також позивачем понесені витрати на правову допомогу у розмірі 5 000 грн., відповідно укладеного з ТОВ «Юридична фірма Венер» договору про надання юридичних послуг від 15.10.2010 року та додаткової угоди до нього від 10.08.2015 року, рахунку-фактури № 66 від 05.01.2016 року, що підтверджується перерахуванням коштів згідно платіжного доручення № 50007261 від 20.01.2016 року на суму 5 000 грн. Дана сума підлягає стягненню, згідно положень ст. 84 ЦПК України. У спростування зазначених обставин будь-яких доказів відповідачем суду не надано. Беручи до уваги вищевикладене позов підлягає задоволенню частково, а саме з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором станом на 05.01.2016 року на загальну суму 208 881,79 грн., що включає: заборгованість за кредитом в сумі 186 768,69 грн., відсотки за користування кредитом у розмірі 3 389,85 грн. та три відсотки річних в сумі 1 013,16 грн.; а також стягнути збитки у сумі 17 710 грн. 09 коп. та витрати на правову допомогу в сумі 5 000 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України ще підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог, а саме в сумі 3 133 грн. 23 коп.

Outcome: partial