Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

Стислий виклад позицій позивачки-відповідачки [PERSON] та відповідачки-позивачки [PERSON] : Позивачка [PERSON] , просить ухвалити судове рішення, яким визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку кадастровий номер 2622055301:01:001:0602 площею 0.0790 га, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] . Судові витрати віднести за рахунок позивачки. Свої вимоги мотивує тим , що її батьки померли: тато, [PERSON] помер [INFO] , мама, [PERSON] померла [INFO] . Згідно письмового розпорядження на випадок смерті [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] . Даний заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Вигодської селищної ради , зареєстрований в реєстрі за №144. Заповіт ніким не скасований та не оскаржений. У власності померлих на день смерті була земельна ділянка площею 0.0790 га, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] . Житловий будинок за вищевказаною адресою належить [PERSON] (дочці позивачки) . Реалізуючи своє право на спадщину, [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Долинського районного нотаріального округу із відповідною заявою та представила документи, що підтверджують родинні відносини ; документи, що підтверджую право власності спадкодавця на майно і заповіт . У відповідь на своє звернення 25.06.2019 року [PERSON] отримала відмову за №124\\01-16 із-за причин, що вона пропустила встановлений Законом шестимісячний строк для прийняття спадщини. Після смерті матері, [PERSON] фактично вступила в управління спадковим майном (доглядає та обробляє землю) , але оформити свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом в нотаріальній конторі не може , що змушує звернутися з даною позовною заявою до суду. Тобто, реалізувати своє право на спадщину за заповітом в позасудовому порядку, позивачка не має можливості через відсутність правовстановлюючого документу на спадкодавця та пропущення строку для прийняття спадщини (а.с.2-6). В зустрічному позові (а.с. 60-61) [PERSON] , просить ухвалити судове рішення, яким визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку кадастровий номер 2622055301:01:001:0602 площею 0.0790 га, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] . Судові витрати залишити за її рахунок. Свої вимоги мотивує тим, що 20 червня 2009 року між [PERSON] ( з однієї сторони) та [PERSON] , [PERSON] ( з другої сторони) укладено договір довічного утримання , згідно з умовами якого відчужувачі передають у власність набувачу належний їм на праві спільної сумісної власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , а набувач зобов`язується забезпечувати кожного із відчужувачів утриманням довічно. Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 30.06.2009 року реєстраційний № 27589760 здійснено державну реєстрацію за [PERSON] на домоволодіння по [ADDRESS] . Для будівництва та обслуговування вказаного господарства відчужувачам належала земельна ділянка площею 0.0790 га, право власності на яку підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] на прізвище [PERSON] . [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] , [PERSON] приходяться дідусем табабусею по маминій лінії. Будучи власником будинку, [PERSON] бажає володіти та користуватися земельною ділянкою , на якій розташоване вказане будинковолодіння , на праві приватної власності. Ухвалою Долинського районного суду від 22.11.2019 року відкрито провадження у справі (а.с.33). Ухвалою про залучення до участі в справі співвідповідача Долинського районного суду від 27.01.2020 року притягнуто до розгляду справи за позовом [PERSON] до Вигодської селищної ради Долинського району Івано-Франківської області про визнання права власності на спадкове майно в якості співвідповідача - [PERSON] , [INFO] , зареєстровану за адресою [ADDRESS] (а.с.52). Ухвалою про об`єднання позовних вимог в одне провадження Долинського районного суду від 18.02.2020 року об`єднано в одне провадження цивільну справу №343/2395/19 за позовом [PERSON] до Вигодської селищної ради Долинського району про визнання права власності на спадкове майно із зустрічною позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , Вигодської селищної ради про визнання права власності на земельну ділянку, справа №343/291/20 (а.с.78). Ухвалою Долинського районного суду від 02.03.2020 року провадження у справі за позовною заявою [PERSON] до Вигодської селищної ради, Долинського району, Івано-Франківської області про визнання права власності на спадкове майно закрито у зв`язку з відмовою представника позивачки [PERSON] адвоката Бундзяк У.М. від позову та прийняття відмови судом (а.с.83). Представник відповідачки-позивачки [PERSON] - адвокат Пічка Р.П. (ордер серії ІФ №058543 а.с.69) в судовому засіданні позовні вимоги викладені в зустрічній позовній заяві підтримав в повному обсязі, зіславшись на викладені в ній обставини, просив їх задоволити. Представник позивачки-відповідачки [PERSON] - адвокат Бундзяк У.М. (ордер серії ІФ №058488 а.с.7)в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] , за зустрічним позовом визнала в повному обсязі, не заперечила проти їх задоволення. Представник відповідача Вигодської селищної ради Долинського району - Бусленко І.Ю. (довіреність а.с.76) в останнє судове засідання не з`явилася, хоч про дату час та місце слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку, про що свідчить розписка- повідомлення (а.с.79), причини своєї неявки не повідомила. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу,які з`явились в судове засідання, дослідивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважає, що зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , Вигодської селищної ради про визнання права власності на земельну ділянку підлягає до задоволення, виходячи з наступного: Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до вимог ст.392 ЦК України - власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр»,державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами. Згідно положень 21 Закону України «Про Державний земельний кадастр», площа земельної ділянки, її межі та цільове призначення вносяться до державного земельного кадастру з відповідної документації із землеустрою. Відповідно до ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку за заявою: особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи;власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи;органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування (у разі формування земельних ділянок відповідно державної чи комунальної власності);замовником технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель (у разі внесення до Державного земельного кадастру за результатами проведення інвентаризації земель масиву земель сільськогосподарського призначення відомостей про земельну ділянку, що входить до такого масиву). Підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є: розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора;подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини. Згідно ст. 377 ЦК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Відповідно до ч. 1ст. 120 ЗК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначено, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Згідно з ч. 4 ст.334 ЦК України, право власності у набувача, якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації виникає з моменту такої реєстрації. Згідно з правовою позицією Верховного суду України у справі за № 6-253цс16 від 13 квітня 2016 року норма ст. 120 ЗК України закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. При цьому при застосуванні положень ст. 120 ЗК України у поєднанні з нормою ст. 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності. Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у ч.1 ст. 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості. Копія державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданого [PERSON] на підставі рішення Вигодської селищної ради від 15.12.1993р., свідчить , що [PERSON] , який проживає (розміщується) [ADDRESS] є власником земельної ділянки площею 0,0790 га. Земельня ділянка розташована: [ADDRESS] . Цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с.16). Даний факт також підтверджується витягом з Поземельної книги про земельну ділянку № витягу: 002440000842012 від 03.04.2012р. (а.с.27). Згідно копії договору довічного утримання від 20 червня 2009 року укладеного між [PERSON] [INFO] , який перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [PERSON] [INFO] , яка перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , (надалі відчужувачі) та з другої сторони - [PERSON] (надалі набувач) - відчужувані передають у власність набувача належний їм на праві спільної сумісної власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами- надалі домоволодіння за [ADDRESS] , а набувач зобов`язується забезпечувати кожного з відчужувачів утриманням довічно, а у разі втрати здоров?я також довічно доглядом. Копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 15.06.2011 р. підтверджує, що [PERSON] , помер [INFO] (а.с.13). Копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04.07.2013 р. підтверджує, що [PERSON] , померла [INFO] (а.с.14). [PERSON] , зареєструвала право власності на домоволодіння за [ADDRESS] , що підтверджується копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно номер витягу: 23158659 від 30.06.2009 року. Підстава виникнення права власності: договір довічного утримання /1303/ 20.06.2009 (а.с.67). Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у ч.1 ст. 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду, стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості(Постанова ВС від 04.04.18 справа №297/1765/15-ц). Отже, набувши право власності на домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , одночасно набула право власності на земельну ділянку на якому розташоване вказане домоволодіння. З урахуванням усього вищевикладеного, на основі повно та всебічно досліджених доказів, наданих сторонами по справі, виходячи із фактичних обставини справи та виниклих правовідносин, із застосуванням відповідних норм права, суд приходить до висновку, що позовні вимоги за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , Вигодської селищної ради, Долинського району, Івано-Франківської області про визнання права власності на земельну ділянку є доведеними, обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. На підставі ст.ст.120,125 ЗК України, ст.ст. 316, 319, 328, 377, 392 ЦК України,

Outcome: approved