Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-15 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 24 січня 2002 року, їх спільну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , залишити проживати разом з ним, всі витрати по сплаті ним судового збору з відповідачки не стягувати. Свої вимоги мотивує тим, що з 24.01.2002 він перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Під час реєстрації шлюбу остання змінила своє дошлюбне прізвище [PERSON] на його прізвище [PERSON] . За час спільного сімейного проживання в них народилася одна дитина - дочка [PERSON] , [INFO] . В нього з відповідачкою сімейне життя не склалося. В дружини змінився погляд на шлюб та сім`ю, а саме вона нехтує сімейними цінностями, такими як подружня вірність. За таких умов збереження шлюбу між ними є неможливим. В позасудовому порядку він не може розірвати шлюб, оскільки не має можливості подати спільну заяву з відповідачкою у відповідний орган відділу державної реєстрації актів цивільного стану, у зв`язку із чим подає позов про розірвання шлюбу до суду. Їх спільна дочка [PERSON] , [INFO] , проживає разом з ним. Остання і надалі бажає проживати разом з ним. Відповідачка подала заяву про визнання позову. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 01.04.2020 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання за участю сторін. 16 квітня 2020 року від обох сторін надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності та про ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні у зв`язку з визнанням позову відповідачкою. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, розгляд даної справи проводиться без фіксування звукозаписувальним технічним засобом. Відповідачка правом подати відзив на позов не скористалася, однак подала до підготовчого судового засідання письмову заяву про визнання позову. Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що заява відповідача про визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (ч. 4 ст. 200 ЦПК України). Враховуючи, що відповідачка позов визнала, визнання нею позову не суперечить інтересам сторін та їх неповнолітньої дитини, тому суд приймає визнання позову відповідачкою та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 24 січня 2002 року, який зареєстрований виконкомом Старомізунської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис № 1, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с.3). Відповідно до довідки №296 від 17.03.2020, виданої Кропивницьким старостинським округом Вигодської селищної ради Долинського району Івано-Франківської області, склад сім`ї [PERSON] , 1978 р.н., жителя [ADDRESS] , складають: [PERSON] , [INFO] (дружина), [PERSON] , [INFO] (дочка), [PERSON] , 1945 р.н., (батько), [PERSON] , 1952 р.н. (мати) (а.с.7). Між сторонами виник спір з приводу розірвання шлюбу. Оцінка суду: дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази, взявши до уваги заяву відповідачки про визнання позову та заяву позивача про прийняття такого визнання та ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Згідно зі ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічне положення містить ч. 1 ст. 24 СК України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи позивача про те, що між ними припинилися будь-які шлюбні відносини, їхній шлюб носить формальний характер, чого не заперечує відповідачка, визнавши позов. Сторони не бажають зберегти сім`ю, наполягають на розірванні шлюбу, вважають примирення між ними неможливим. Оскільки обидві сторони наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Що стосується вимоги позивача про залишення з ним на проживанні після розірвання шлюбу їх неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , то вона до задоволення не підлягає, оскільки згідно з вимогами ст. 160 ч.3 Сімейного кодексу України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла 14 років, визначається нею самою. Виходячи з цього, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, шлюб між сторонами розірвати, а право визначити своє місце проживання залишити за дочкою сторін [PERSON] , яка вже досягла 14 років. Позивач просить понесені ним судові витрати з відповідачки не стягувати та залишити їх за ним. На підставі викладеного, ст. ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 114 СК України,

Outcome: partial