Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

ТОВ «Кей-Колект» звернулося до суду з позовом до [PERSON], у якому просить звільнити з-під арешту нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS], що належить [PERSON], накладеного постановою ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві на підставі ухвали Деснянського районного суду м.Києва від 15.09.2008 року по справі № 2-3697, а також накладеного тією ж ухвалою суду від 15.09.2008 року Деснянським районним судом м.Києва. Крім того, позивач просить скасувати арешт, накладений на все нерухоме майно відповідача на підставі постанови ВДВС Деснянського РУЮ у м.Києві від 13.05.2011 року № 106/9, а саме: квартиру за адресою: [ADDRESS]. При цьому позивач вказує на те, що 12.07.2006 року між [PERSON] та ПАТ «Укрсиббанк» було укладено Кредитний договір № 31-8BL/07-2006И. В рахунок забезпечення належного виконання за кредитним договором ПАТ «Укрсиббанк» та [PERSON] уклали Іпотечний договір № 31-8BL/07-2006И, за умовами якого Іпотекодавець передає в іпотеку Іпоткодержателю нерухоме майно - трикімнатну квартиру [ADDRESS] Як зазначає позивач, обтяження згідно даного Іпотечного договору відступлено ТОВ «Кей-Колект» та зареєстровано у Державному реєстрі іпотек. Також, 13.02.2012 року ПАТ «Укрсиббанк» відступило ТОВ «Кей-Колект» відповідно до Договору факторингу № 2 свої права вимоги за зобов»язаннями відповідача за кредитним договором. Проте, 10.03.2015 року при зверненні до нотаріуса позивачу стало відомо, що на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS] накладені арешти, а саме: арешт, накладений постановою ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві на підставі ухвали Деснянського районного суду м.Києва від 15.09.2008 року по справі № 2-3697, а також арешт, накладений тією ж ухвалою суду від 15.09.2008 року Деснянським районним судом м.Києва. Крім того, на підставі постанови ВДВС Деснянського РУЮ у м.Києві від 13.05.2011 року № 106/9 був накладений арешт на все нерухоме майно відповідача, в тому числі на квартиру за адресою: [ADDRESS]. Позивач вважає, що відповідно до ст.ст.1,3, Закону України «Про іпотеку» він має переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна, а накладений на це майно арешт порушує права ТОВ «Кей-Колект». Посилаючись на викладені обставини, позивач просить задовольнити його вимоги та зняти арешт з квартири [ADDRESS], що належить [PERSON] В судовому засіданні представник ТОВ «Кей-Колект» Борисов П.М. позовні вимоги уточнив. Просить зняти арешт з квартири [ADDRESS], що належить [PERSON], накладений на все нерухоме майно відповідача на підставі постанови ВДВС Деснянського РУЮ у м.Києві від 13.05.2011 року № 106/9. При цьому Борисов П.М. вказує на те, що арешт на квартиру [ADDRESS], накладений ВДВС Деснянського РУЮ у м.Києві на підставі ухвали Деснянського районного суду м.Києва від 15.09.2008 року по справі № 2-3697, а також арешт, накладений тією ж ухвалою суду від 15.09.2008 року Деснянським районним судом м.Києва, скасований ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 11.03.2010 року. Відповідач [PERSON] проти позову не заперечує. При цьому пояснив, що арешт на квартиру [ADDRESS], накладений ВДВС Деснянського РУЮ у м.Києві на підставі ухвали Деснянського районного суду м.Києва від 15.09.2008 року по справі № 2-3697, а також арешт, накладений тією ж ухвалою суду від 15.09.2008 року Деснянським районним судом м.Києва, був накладений по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна. На даний час арешт на квартиру по даній справі скасований ухвалою того ж суду від 11.03.2010 року. Вказану ухвалу суду він має намір подати до реєстраційній службі для внесення до відповідного реєстру. Крім того, відповідач зазначив, що за рішенням Дніпровського районного суду м.Києва з нього на користь [PERSON] були стягнути аліменти на утримання сина [PERSON], 2003 року народження. В забезпечення виконання виконавчого листа по стягненню з нього аліментів державним виконавцем ВДВС Деснянського РУЮ у м.Києві 13.05.2011 року було винесено постанову про накладення арешту на все нерухоме майно та автомобіль «Фольксваген». У жовтні 2014 року виконавче провадження було закінчено у зв»язку зі зміною місця його роботи. На даний час виконавчий лист по стягненню аліментів перебуває на виконанні у ВДВС Шевченківського РУЮ у м.Києві, заборгованість по аліментам відсутня. Представник 3-ї особи: ВДВС Деснянського РУЮ у м.Києві Черуха О.М. не заперечує проти заявлених вимог позивача. Заслухавши пояснення представників позивача та 3-ї особи, відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали виконавчого провадження № 2-2084/1 за 2009-2014 рр., суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що 12.07.2006 року між [PERSON] та ПАТ «Укрсиббанк» було укладено Кредитний договір № 31-8BL/07-2006И, згідно якого Банк зобов»язався надати позичальнику, а Позичальник зобов»язався прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 150.000 доларів США, що дорівнює еквіваленту 757.500 грн., та сплатити проценти, комісії в порядку і на умовах, визначених в договорі, зі сплатою процентів у розмірі 11,8 % річних, зі строком повернення кредиту не пізніше 12.07.2027 року. Кредит надається позичальнику для його особистих потреб, а саме: на придбання трикімнатної квартири [ADDRESS] (а.с.8-15). В рахунок забезпечення належного виконання за кредитним договором ПАТ «Укрсиббанк» та [PERSON] уклали Договір іпотеки № 31-8BL/07-2006И, за умовами якого Іпотекодавець передає в іпотеку Іпоткодержателю нерухоме майно - трикімнатну квартиру [ADDRESS] що належить [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу від 12.07.2006 року (а.с.21-24). Судом також встановлено, що 13.02.2012 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» було укладено Договір факторингу № 2, відповідно до якого, до позивача перейшло право грошової вимоги до боржника [PERSON] щодо повернення суми кредиту, а також позивачу було відступлено право вимоги за договорами іпотеки (а.с.25, 26-35). Як вказує представник позивача, при зверненні до нотаріуса позивачу стало відомо про накладення арешту на квартиру [ADDRESS], що належить [PERSON], накладеного постановою ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві на підставі ухвали Деснянського районного суду м.Києва від 15.09.2008 року по справі № 2-3697, а також накладеного тією ж ухвалою суду від 15.09.2008 року Деснянським районним судом м.Києва. Також, арешт на вказану квартиру був накладений на все нерухоме майно відповідача на підставі постанови ВДВС Деснянського РУЮ у м.Києві від 13.05.2011 року № 106/9. Представник ТОВ «Кей-Колект» Борисов П.М. просить суд винести рішення про зняття арешту із заставного майна, а саме: квартири [ADDRESS], що належить [PERSON], посилаючись на те, що ТОВ «Кей-Колект» згідно умов Договору факторингу № 2 від 13.02.2012 року та Договору про відступлення права вимоги за договорами іпотеки від 13.02.2012 року, укладеного з ПАТ «Укрсиббанк», не може скористатися своїм правом на реалізацію заставного майна та за рахунок отриманих коштів погасити заборгованість [PERSON] за кредитом, оскільки на предмет застави накладено арешт, чим порушуються права позивача. Як вказує Борисов П.М., необхідності у вищезазначених арештах на даний час немає. Вищезазначені доводи представника ТОВ «Кей-Колект» суд вважає обгрунтованими, виходячи з наступного. Статтею 151 ЦПК України передбачено підстави для забезпечення позову. Зокрема, передбачено забезпечення позову на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Відповідно пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з»ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв»язку із застосуванням відповідних заходів. Главою 5 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено загальний порядок звернення стягнення на майно боржника. Зокрема, ст.50 Закону передбачено порядок звернення стягнення на грошові кошти та інше майно боржника, а ст.52 цього ж Закону - порядок звернення стягнення на заставлене майно. Як вбачається з ч.5 ст.50 Закону стягнення на майно боржника звертається в розмірах і обсягах, необхідних для виконання за виконавчим документом з урахуванням витрат на виконання та стягнення виконавчого збору. Відповідно до ч.1 ст.52 Закону стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя. Як встановлено судом, у 2008 році в провадженні Деснянського районного суду м.Києва перебувала справа за позовом [PERSON] до [PERSON], 3-я особа: [PERSON] про поділ майна. За заявою позивачки ухвалою Деснянського районного суд м.Києва від 15.09.2008 року в забезпечення позову було накладено арешт на квартиру [ADDRESS], яка зареєстрована на праві власності за [PERSON], а також на інше нерухоме майно, яке знаходиться у зазначеній квартирі та включене в розподіл майна по даній справі. Також, вказаною ухвалою суду було накладено арешт на автомобіль «Фольксваген» р.н. [NUMBER] (а.с.84-86). Ухвала суду була направлення на виконання до П»ятнадцятої київської державної нотаріальної контори та ВДВС Деснянського РУЮ м.Києва. Як вбачається з Витягу Єдиного державного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна, на підставі договору іпотеки № 31-8 ВL/07-2006И від 12.07.2006 року за заявою АКІБ «УкрСиббанк» приватним нотаріусом Васьківською В.С. 12.07.2006 було зареєстровано заборону на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS], власником якої є [PERSON] Крім того, у Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об»єктів нерухомого майна П»ятнадцятою київською нотаріальною конторою 26.09.2008 року було зареєстровано арешт на квартиру [ADDRESS], яка належить [PERSON], накладений на підставі ухвали Деснянського районного суду м.Києва 15.09.2008 року про забезпечення позову по справі про поділ майна, а також 03.11.2008 року зареєстровано арешт на вказану квартиру, накладений на підставі постанови державного виконавця ВДВС Деснянського РУЮ у м.Києві Попик О.В. від 07.10.2008 року (а.с. 6-7, 87). Судом також встановлено, що по справі [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON],3-я особа: АКБ «УкрСиббанк» про визнання права власності на частину квартири та автомобіль ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 11.03.2010 року скасовано ухвалу суду від 15.09.2008 року в частині накладення арешту на квартиру [ADDRESS] та сам арешт на вказану квартиру (а.с.88-89). Проте, до теперішнього часу арешт, накладений на квартиру по справі про поділ майна подружжя, зареєстрований у Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об»єктів нерухомого майна. Як пояснив в судовому засіданні [PERSON], він має звернутися до Державного реєстратора з заявою про скасування арешту та надати відповідну ухвалу Деснянського районного суду м.Києва від 11.03.2010 року. Також, судом встановлено, що у ВДВС Деснянського РУЮ м.Києва перебував на виконанні виконавчий лист № 2-2084/1, виданий 19.12.2008 року Дніпровським районним судом м.Києва про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, починаючи з 14.07.2008 року. З метою забезпечення виконання за даним виконавчим документом, постановою державного виконавця Козлової О.В. від 13.05.2011 року було накладено арешт на все нерухоме майно та транспортний засіб Фольксваген н.з. [NUMBER], а також оголошена заборона його відчуження (а.с.90). Арешт на все нерухоме майно (невизначене майно), накладений на підставі постанови,106/9 від 13.05.2011 року ВДВС Деснянського районного управління юстиції у м.Києві, 19.09.2011 року був зареєстрований у Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об»єктів нерухомого майна (а.с.6-7). Як вбачається з Постанови державного виконавця ВДВ Деснянського РУЮ у м.Києві Петрової А.І. від 08.10.2014 року про закінчення виконавчого провадження, виконавчий лист № 2-2084/1, виданий 19.12.2008 року Дніпровським районним судом м.Києва, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], 2003 р.н., у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, направлений за місцем роботи боржника - до ВДВС Шевченківського РУЮ у м.Києві. При цьому, згідно розрахунку заборгованості по аліментах, виданого державним виконавцем Петровою А.І., заборгованість [PERSON] по аліментах станом на 08.10.2014 року становила 7.512 грн. 78 коп. (а.с.91,92,93). Як вбачається з пояснень [PERSON] та підтверджується листом Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації № 109/02/22-7457 від 28.08.2015 року, направленим на адресу ВДВС Шевченківського РУЮ у м.Києві, станом на 28.08.2015 року заборгованість відповідача по аліментах відсутня (а.с.94). Відповідачем також надана до суду заява [PERSON] від 02.11.2015 року, засвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Васьківською В.С., про надання згоди на укладання та підписання її колишнім чоловіком [PERSON] на будь-яких умовах договору купівлі-продажу кватири [ADDRESS], визначаючи ціну та інші умови на власний розсуд (а.с.95). Враховуючи вищевикладені обставини справи, суд не вбачає підстав для подальшого збереження заходів забезпечення виконання за виконавчим листом № 2-2084/1, виданим 19.12.2008 року Дніпровським районним судом м.Києва, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, а саме: арешту на все нерухоме майно (невизначене майно), накладеного на підставі постанови,106/9 від 13.05.2011 року ВДВС Деснянського районного управління юстиції у м.Києві та 19.09.2011 року зареєстрованого у Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об»єктів нерухомого майна. Крім того, суд враховує, що згідно Витягу з Єдиного державного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна, на підставі договору іпотеки № 31-8 ВL/07-2006И від 12.07.2006 року за заявою АКІБ «УкрСиббанк» приватним нотаріусом Васьківською В.С. 12.07.2006 було зареєстровано заборону на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS], власником якої є [PERSON] На час розгляду справи в суді згідно Договору відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, укладеного 13.02.2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» іпотекодержателем належної [PERSON] квартири [ADDRESS] є ТОВ «Кей-Колект». При таких обставинах, суд вважає обгрунтованими вимоги ТОВ «Кей-Колект» про зняття арешту із заставного майна, тому приходить до висновку про необхідність зняття арешту з квартири [ADDRESS], що належить [PERSON], накладеного 13.05.2011 року постановою №106/9 державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м.Києві Козлової О.В. по виконавчому провадженню № 10921065 на все нерухоме майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved