Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

ТОВ «ОТП Факторинг Україна»» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 1 633 381 (один мільйон шістсот тридцять три тисячі триста вісімдесят одну) гривню 90 копійок, що включає в себе : заборгованість по тілу кредиту в розмірі 20 223,82 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 227 466 (двісті двадцять сім тисяч чотириста шістдесят шість) гривень 46 копійок; заборгованість по відсоткам в розмірі 11 006,80 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 123 798 (сто двадцять три тисячі сімсот дев'яносто вісім) гривень 46 копійок; пеню за прострочене виконання зобов'язань в розмірі 113 991,77 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 1 282 117 (один мільйон двісті вісімдесят дві тисячі сто сімнадцять) гривень 08 копійок. Також, позивач просить стягнути з відповідача 3 654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) гривні 00 копійок судового збору. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав в заяві, що згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю № б/№ від 05 листопада 2010 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» у відповідності до ст.ст. 512,514,1077-1079,1082,1084 Цивільного кодексу відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № СL-005/313/2006 від 01 листопада 2006 року, укладеним між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк»(надалі Банк), та [PERSON]. Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), згідно з ст. 514 вказаного кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Таким чином, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» щодо права вимоги до Відповідача за кредитним договором № СL -005/313/2006 від 01 листопада 2006 року. Згідно Кредитного договору № СL -005/313/2006 від 01 листопада 2006 укладеного між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк» правонаступником якого є Публічне Акціонерне Товариство «ОТП Банк» надав Відповідачу кредит в сумі 23 113,00 доларів США на купівлю автомобіля із остаточним терміном повернення кредиту 01 листопада 2012 року. Банк виконав взяті на себе зобов'язання щодо видачі кредиту, що підтверджується платіжним дорученням № 1 від 01 листопада 2006 року про оплату вартості автомобіля кредитними коштами. В свою чергу, Позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути Банку зазначені кошти у строки, передбачені Кредитним договором, а також сплатити відповідну плату за користування кредитними коштами та виконати всі інші зобов'язання, визначені кредитним договором. Погашення відповідної частини кредиту та нарахованих відсотків повинно було здійснюватися позичальником щомісяця у розмірі та у строки визначені у графіку платежів, який є невід'ємною частиною кредитного договору. У строки передбачені Кредитним договором, Позичальник зобов'язаний був здійснити повернення суми кредиту та сплачувати відсотки у валюті, що відповідає валюті кредиту. За умовами Кредитного договору Позичальник зобов'язався своєчасно та повністю сплатити кредит, проценти за користування кредитом, однак порушив вказані зобов'язання. За порушення строків повернення кредиту, відсотків за користування кредитом, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 1 % від суми несвоєчасно виконаних боргових зобов'язань за кожен день прострочки, що передбачено в кредитному договорі. Враховуючи ту обставину, що Позичальник порушує умови кредитного договору, та не виконує належним чином, в обумовлені строки зобов'язання щодо оплати кредиту і відсотків в сумі, передбаченій кредитним договором, Банк вимушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте надав на адресу суду заяву, в якій просить слухати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на їх задоволенні, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про день та час слухання справи, в судове засідання не з'явився без поважних причин. При цьому суд бере до уваги положення ч. 5 ст. 74 ЦПК України, в якій вказано, що судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. В позовній заяві зазначено, що відповідач [PERSON] зареєстрований в с. Болган Піщанського району Вінницької області. Проте конверти з судовими повістками та копіями відповідних документів, надіслані [PERSON] на вказану адресу про виклик його в судові засідання призначенні на 12 червня 2014 року, 23 червня 2014 року, 04 липня 2014 року, повернулися до Піщанського районного суду Вінницької області з довідками в яких вказано, що він за зазначеною адресою не проживає. Відповідно до абзацу 2 частини 5 статті 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до відомостей, що містяться в довідці Піщанського РС УДМС у Вінницькій області № 285 від 13 червня 2014 року, яка надійшла у відповідь на запит суду, [PERSON], [INFO], уродженець м. Коростишів Житомирської області з 18 серпня 2006 року зареєстрований [ADDRESS]. А тому суд, беручи до уваги положення абзацу 3 частини 5 статті 74 ЦПК України, де передбачено, що у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за зареєстрованою в установленому законом порядку адресою їхнього проживання, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином, вважає, що відповідач [PERSON] був належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, а в судові засідання не з'явився без поважних причин. Відповідно до положень ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, а тому, суд, вважає, можливим слухати справу у відсутності відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов необхідно задовольнити повністю. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу кредитного портфелю № б/№ від 05 листопада 2010 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» у відповідності до ст.ст. 512,514,1077-1079,1082,1084 Цивільного кодексу відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № СL-005/313/2006 від 01 листопада 2006 року, укладеним між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк»(надалі Банк), та [PERSON]. Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), згідно з ст. 514 вказаного кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Таким чином, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» щодо права вимоги до Відповідача за кредитним договором № СL -005/313/2006 від 01 листопада 2006 року. Згідно Кредитного договору № СL -005/313/2006 від 01 листопада 2006 укладеного між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк» правонаступником якого є Публічне Акціонерне Товариство «ОТП Банк» надав Відповідачу кредит в сумі 23 113,00 доларів США на купівлю автомобіля із остаточним терміном повернення кредиту 01 листопада 2012 року. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до п.1.1. Частини № 2 Кредитного договору № СL -005/313/2006 від 01 листопада 2006 року, банк надає позичальнику кредит в розмірі та валюті визначеній в частині № 1 цього договору, а позичальник приймає кредит, зобов'язується належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплати відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобов'язання, як вони визначені в цьому договорі. Банк виконав взяті на себе зобов'язання щодо видачі кредиту, що підтверджується платіжним дорученням № 1 від 01 листопада 2006 року, з призначенням платежу : кінцевий розрахунок за автомобіль згідно договору № 068 від 27 жовтня 2006 року та кредитного договору № СL -005/313/2006 від 01 листопада 2006 року, отримувачем якого являється ТОВ «Арма Моторс». В свою чергу, Позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути Банку зазначені кошти у строки, передбачені Кредитним договором, а також сплатити відповідну плату за користування кредитними коштами та виконати всі інші зобов'язання, визначені кредитним договором. Відповідно до п. 1.2 вказаного кредитного договору, позичальник зобов'язаний використати кредитні кошти на придбання автомобіля згідно з договором купівлі-продажу, укладеного між позичальником і продавцем. В пункті 1.4 кредитного договору встановлено, що за користування кредитом позичальник зобов'язаний сплатити банку відповідну плату в порядку та на умовах визначених договором,а саме сплатити відсотки. Сторони домовилися, що для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватися фіксована процентна ставка, яка становить 12, 99 % річних, яка є незмінною на весь строк дії цього договору. Згідно з п. 1.4.1.2 кредитного договору, проценти нараховуються щомісячно у день сплати процентів, але не пізніше дати платежу, на фактичну суму непогашених кредитних коштів і за фактичний час користування такими коштами, включаючи день видачі та виключаючи день повернення. Відповідно до п. 1.5.1 кредитного договору, повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником щомісяця в розмірі платежу та не пізніше дати платежу, шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок. Відповідно до умов договору датою внесення платежу є перше число кожного календарного місяця. В пункті 3.1 Кредитного договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання прийнятих на себе зобов'язань по цьому договору позичальник несе відповідальність в порядку і на умовах, визначених в цьому договорі, а саме: За порушення прийнятих на себе зобов'язань щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами у визначені цим договором строки, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 1% (одного відсотка) від суми несвоєчасного виконаного зобов'язання за кожний день прострочки. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум, що підлягають сплаті згідно цього договору; За прострочення виконання боргових зобов'язань понад 15 (п'ятнадцять ) календарних днів позичальник, крім пені передбаченої п.3.1.1. цього договору, додатково сплачує на користь банку штраф у розмірі 0,01% від суми прострочених боргових зобов'язань, але не менше 25 гривень; За прострочення виконання боргових зобов'язань понад 30 (тридцять) календарних днів позичальник, крім пені та штрафу передбачених п. п. 3.1.1,3.1.2. цього договору, додатково сплачує на користь банку штраф у розмірі 0,02% від суми прострочених боргових зобов'язань, але не менше 50 гривень. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. Таким чином, у порушення умов кредитного договору Відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. А тому, станом на 22 квітня 2014 року, загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором № СL -005/313/2006 від 01 листопада 2006 року складає 1 633 381 (один мільйон шістсот тридцять три тисячі триста вісімдесят одну) гривню 90 копійок, та включає в себе : заборгованість по тілу кредиту в розмірі 20 223,82 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 227 466 (двісті двадцять сім тисяч чотириста шістдесят шість) гривень 46 копійок; заборгованість по відсоткам в розмірі 11 006,80 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 123 798 (сто двадцять три тисячі сімсот дев'яносто вісім) гривень 46 копійок; пеню за прострочене виконання зобов'язань в розмірі 113 991,77 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 1 282 117 (один мільйон двісті вісімдесят дві тисячі сто сімнадцять) гривень 08 копійок. Тому, зважаючи на порушення відповідачем зобов'язання стосовно виконання грошових зобов'язань, позивач вправі достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Вищезазначене стверджується: копією кредитного договору № СL -005/313/2006 від 01 листопада 2006 року (а.с.4-9), копією графіку повернення кредиту та сплати відсотків до кредитного договору № СL -005/313/2006 від 01 листопада 2006 року (а.с.8), копією платіжного доручення №1 від 01 листопада 2006 року (а.с.10), копією договору купівлі-продажу кредитного портфелю (а.с.11-17), копією витягу№1 з Додатку до договору купівлі-продажу кредитного портфелю (а.с.18), копією розрахунку заборгованості по клієнту [PERSON] за кредитним договором № СL -005/313/2006 від 01 листопада 2006 року (а.с.19), копією свідоцтва серії А 01 № 215694 про державну реєстрацію юридичної особи ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (а.с.20), копією статуту ТОВ «ОТП «Факторинг України» (а.с.21-23), довіреністю (а.с.24). Правовідносини які склалися між сторонами регулюються ст. 509 ЦК України, відповідно до якої зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. В статті 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно вимог ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. В статті 549 ЦПК передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. При цьому мається на увазі, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ст.. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). В частині 2 статті 615 ЦК України вказано, що одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. З положень статті 628 ЦК України слідує, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). Норми статті 629 вказують, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частина 1 ст. 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (про договір позики), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Тобто положення ч.1 ст. 1049 ЦК України вказують, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Частиною 1 статті 1048 ЦК України, передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальників процентів від суми позики, якщо інше не встановлене договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України, встановлено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до норм ст.. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Також, суд керується положеннями ч.1 ст.88 ЦПК України, відповідно до якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Таким чином, судовий збір в розмірі 3 654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) гривні 00 копійок підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved