Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], позовні вимоги якого уточнила заявою від 23.02.2021, та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 09 березня 2002 року Вишківською сільською радою Івано-Франківської області, актовий запис № 1, після розірвання шлюбу неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з нею, прізвище чоловіка їй не змінювати та не стягувати з відповідача понесені нею судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що 09.03.2002 вона уклала шлюб із [PERSON] , який вони зареєстрували у Вишківській сільській раді Долинського району Івано-Франківської області. Від шлюбу у них народилися діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх років їх сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між ними постійно виникають непорозуміння, які не вдається вирішити, та свідком яких нерідко ставали їх знайомі, рідні, що тяжким чином впливає на її психічний стан та кожен раз спричиняє їй душевні страждання, панічний страх. Чоловік не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у них, він не здатний підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Їх шлюб носить формальний характер. На даний час вони проживають окремо. За її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини не має. Подальша реєстрація шлюбу суперечить її інтересам. Поведінка відповідача, яка руйнує психіку дітей, його ставлення до виконання батьківських обов`язків, а також вік дітей в жодному разі не можуть бути підставою для залишення на проживання дітей із ним, хоча не позбавляють його обов`язку, як батька, брати участь у вихованні дітей. Шлюб розривають вперше. Позивачка в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву, в якій просить справу розглядати без неї, позов підтримує, просить шлюб розірвати, неповнолітніх дітей залишити проживати з нею, прізвище не змінювати, понесені судові витрати з відповідача не стягувати. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач у судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву на позов не подав. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 21.01.2021 відкрито провадження у даній справі та призначено провести підготовче судове засідання за участю сторін. 23 лютого 2021 року від позивачки надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, в якій вона також уточнила позовні вимоги, а саме в частині стягнення з відповідача судового збору, зазначивши, що понесені нею судові витрати просить залишити за нею. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач відзиву, будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань, жодних доказів на спростування обгрунтувань позивачки суду не надав, хоча був повідомлений про розгляд даної справи. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Ухвалою суду від 23.02.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач клопотань про відкладення судового засідання суду не надав, в силу положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. Враховуючи, що відповідач, хоча і був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву на позов не подав, позивачка не заперечила проти заочного розгляду справи, а тому ухвалою суду від 15.03.2021 суд постановив провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, розгляд даної справи проводиться у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом на підставі письмових доказів, наявних в матеріалах справи. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: сторони по справі перебувають у шлюбі з 09 березня 2002 року, який зареєстрований в с. Вишків Долинського РАГСу Івано-Франківської області, запис № 1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 09.03.2002 Вишківською сільською радою Долинського району Івано-Франківської області (а.с.18). Як вбачається зі світлокопій свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 24.09.2013 виконкомом Вишківської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, та свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 21.11.2005 Вишківською сільською радою Долинського району Івано-Франківської області, за час шлюбу у сторін народилося двоє дітей відповідно син [PERSON] , [INFO] , актовий запис №6, та дочка [PERSON] , [INFO] , актовий запис №8 (а.с. 19, 20). Сторони проживають окремо, не ведуть спільне господарство та не підтримують подружніх відносин. Спір з приводу визначення місця проживання дітей відсутній. Між сторонами виник спір з приводу розірвання шлюбу, який вони, враховуючи наявність неповнолітніх дітей, не можуть розірвати в позасудовому порядку. Оцінка суду: вивчивши зміст письмових заяв позивачки, дослідивши докази, які надані на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що подружнє життя у сторін не складається, позивачка не бажає зберігати сім`ю за умов, які склалися між подружжям, відповідач заперечень з даного приводу чи будь-яких інших заяв та клопотань не заявляв, тому відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Тому в частині позовних вимог про розірвання шлюбу позов підлягає до задоволення. Крім того, позивачка просить дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з нею. Однак щодо дочки [PERSON] , [INFO] , якій вже виповнилося 15 років, то, враховуючи положення ч. 3 ст. 160 СК України, згідно з якою якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою, вона сама вправі приймати рішення з ким із батьків проживати, тому в цій частині позову суд вважає слід відмовити. Щодо малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , беручи до уваги відсутність заперечень від відповідача з даного приводу та фактичне проживання дитини разом з матір`ю, суд вважає, його слід залишити проживати з позивачкою. Також позивачка просить після розірвання шлюбу прізвище чоловіка [PERSON] їй не змінювати, що, відповідно до ст. 113 СК України, є її правом після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, а саме: шлюб між сторонами слід розірвати, прізвище чоловіка позивачці після розірвання шлюбу не змінювати, малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з матір`ю, позивачкою у справі, а за неповнолітньою дочкою [PERSON] , [INFO] , залишити право визначати з ким з батьків вона бажає проживати, відповідно не визначати в рішенні суду її місце проживання. Розподіл судових витрат: питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивачка понесла у зв`язку з розглядом справи, остання відносить оплату судового збору у розмірі 908 грн, що підтверджується квитанцією (а.с.4),при цьому приймає до уваги заяву позивачки від 23.02.2021 (а.с. 7), щоб з відповідача їх не стягувати. На підставі викладеного, ст.ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113, 114 СК України,

Outcome: partial