Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

Так, 17.08.2016 р. [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] з вимогою про розірвання договору довічного утримання, який був укладений між [PERSON] та [PERSON] 04.10.2013 р., поновлення прав власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS]. [PERSON] в своїй позовній заяві вказала, що [PERSON] неналежним чином виконує договір довічного утримання, за весь період існування договору не надав їй матеріальної допомоги, не надавав побутових послуг, не придбавав ліки, не забезпечував продуктами харчування, в зв'яжу із чим вона була змушена звернутися до служби соціальної допомоги з проханням про виділення соціального працівника, але їй було відмовлено. Ухвалою суду від 12.12.2016 року у справі було замінено позивача [PERSON], яка померла [INFO] на позивача [PERSON] В судовому засіданні [PERSON] просив позов задовольнити в повному обсязі та пояснив, що [PERSON] він знає з дитинства, його мати [PERSON] дружила з [PERSON] В кінці 2014 року його мати попросила, щоб він відвідав [PERSON] в м. Полтаві та відвіз їй продукти. Коли він приїхав до [PERSON] та стала казати, що її опікун [PERSON] неналежним чином виконує умови договору довічного утримання, купляє їй продукти та ліки за її власні кошти. Після того [PERSON] разом із дружиною стали приїжджати в м. Полтаву та привозити продукти, інші речі, коли не могли поїхати в м. Полтаву, просили своїх знайомих відвідати [PERSON] та передати їй продукти. З моменту, коли [PERSON] переїхала в квартиру [ADDRESS], вона стала казати, що взагалі [PERSON] до неї не приходить, не бажає їй допомагати в лікуванні, тому в серпні 2016 року вона звернулася з позовом до суду, 19.11.2016 року зробила заповіт на користь [PERSON] Він займався похованням [PERSON] За весь час спілкування з [PERSON] він [PERSON] не бачив, побачив перший раз біля моргу в день поховання [PERSON], але [PERSON] в похованні та поминках не брав участі, на кладовище не поїхав. Відповідач [PERSON] позов не визнав та пояснив, що він познайомився з [PERSON] приблизно в 2009-2010 роках, коли приїхав по виклику до [PERSON], на той час він працював травматологом. У них склалися дружні стосунки та [PERSON] сама запропонували укласти договір довічного утримання, який був укладений 04.10.2013 року. На час укладення договору [PERSON] проживала в мікрорайоні Дублянщина в м. Полтаві, біля неї жила її дальня родичка [PERSON], з якою вона посварилася та продала свій будинок за 50 000 грн. та переїхала жити в квартиру [ADDRESS]. Він допомагав перевозити речі, робив ремонт, привозив продукти, але чеків або будь-яких підтверджуючих документів у нього немає. Також у нього відсутні будь-які книжки за оплату комунальних послуг, так як вони були у [PERSON], спільні фото з [PERSON] В липні 2016 року уїхав у відрядження в м. Дніпропетровськ на 20 днів та коли приїхав дізнався, що [PERSON] не бажає з ним спілкуватися. [INFO] узнав, що вона померла. Медичну довідку про смерть не отримав, так як її отримав [PERSON], в похованні участі не приймав. Вважає, що він належним чином виконував умови договору довічного утримання. Третя особа Кривенко Н.В. в судовому засіданні підтвердила, що в дійсності вона посвідчувала договір довічного утримання між [PERSON] та [PERSON] відповідно до вимог діючого законодавства, також вона в вересні 2016 року посвідчувала довіреність, яку надала [PERSON] на представництво інтересів в суді, 19.11.2016 р. посвідчувала заповіт [PERSON] на користь [PERSON] [PERSON] з інших підстав до неї не зверталась. Суд, вислухавши сторони, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення за наступних підстав. Судом встановлено, що в дійсності між [PERSON] та [PERSON] 04.10.2013 р. був укладений договір довічного утримання на квартиру [ADDRESS], який був нотаріально посвідчений нотаріусом Кривенко Н.В. 04.10.2013 р. Право власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS] було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 04.10.2012 р, приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Кривенко Н.В., номер запису 2726460. Та [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Похована [PERSON] була [PERSON] в с. Решетилівка, що підтверджується довідкою, накладними, чеками. Після смерті [PERSON] 03.12.2016 р. приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Кривенко Н.В. була відкрита спадкова справа № 59915918, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Спадкоємцем померлої [PERSON] є [PERSON] на підставі нотаріально посвідченого заповіту від 19.11.2016 р. Згідно ч.1 ст. 37 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу. Постановою Верховного суду України від 23.12.2013 р. по справі № 6-142цс13 встановлена правова позиція: смерть відчужувача за договором довічного утримання допускає правонаступництво його спадкоємців, якщо відчужувач за договором довічного утримання пред'явив позов при житті. В постанові ВСУ від 23.12.2013 р. зазначено, що оскільки позов про розірвання договору довічного утримання та визнання права власності на квартиру за відчужувачем пред'явлено за життя Відчужувача, факт смерті відчужувача до вирішення справи судом допускає правонаступництво у спірних правовідносинах, то судом обґрунтовано, відповідно до статті 37 ЦПК України, залучено до участі у справі правонаступника відчужувача, до якої унаслідок розірвання договору довічного утримання згідно зі статтею 1218 ЦК України перейшли всі права та обов'язки. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 12.12.2016 р. був замінений позивач по справі з [PERSON] на [PERSON]. На час укладення договору довічного утримання [PERSON] проживала по [ADDRESS], де познайомилась при наданні медичної допомоги із [PERSON], з яким у неї спочатку склалися добрі стосунки. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно житловий будинок по провул. Грабинівський, 22 в м. Полтава був відчужений 14.04.2015 р. Після чого [PERSON] переїжджає для проживання квартиру [ADDRESS], яка належить їй на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане 6-а Дистанція цивільних споруд ст. Полтава-ПЗ НГЧ-6 від 15.05.1993 року. Згідно із пунктом 1 частини першої статті 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду, зокрема, на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини. Правовим наслідком розірвання договору довічного утримання у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором є повернення до відчужувача права власності на майно, яке було ним передане (частина перша статті 756 ЦК України). Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно п. 2.2 договору довічного утримання «Утримання Відчужувача з боку Набувача повинно відбуватися у вигляді щомісячного (не пізніше 10 числа місяця) надання йому грошової суми в розмірі не менш 300 грн.; надання побутових послуг (лагодження одягу та взуття, надання перукарських послуг, прання та прасування білизни), витрат на придбання Відчужувача лікарських засобів на підставі виданих лікарями рецептів та на його лікування; забезпечення наданні Відчужувачеві медичної допомоги удома лікарями загального профілю, а також лікарями спеціалістами (діагностичне обстеження, процедури, маніпуляції, консультування, уколи, масаж та ін.); щотижневого забезпечення Відчужувача продуктами харчування шляхом організації їх доставки за місцем його проживання та оплати їх вартості; забезпечення у разі потреби демісезонним та зимовим пальтом, взуттям, одягом.» Згідно п.2.3 договору довічного утримання «Набувач зобов'язаний поховати Відчужувача у випадку його смерті в Решетилівському районі Полтавської області.» Суд дійшов до висновку про те, що всупереч укладеного між сторонами договору відповідач як набувач майна не виконував зобов'язань щодо забезпечення позивача їжею, ліками, необхідною медичною допомогою та доглядом, не надавав грошових коштів, не поховав [PERSON] Відповідач [PERSON] не заперечував проти факту, що в дійсності він не приймав участі у похованні, з літа 2016 року посварився з [PERSON] та після цього не здійснював за нею догляд. Судом встановлено, що [PERSON] протягом 2015-2016 року неодноразово зверталася за наданням матеріальної допомоги до Полтавської міської ради, депутатів, різні органи, установи, організації. Ухвалою Колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у справі № 6-53388св13 від 29 січня 2014 року, зазначено, що з урахуванням підстав позову (обставин, які вказують на неналежне виконання договору), саме відповідач зобов'язаний довести належне виконання умов договору довічного утримання, що ним не здійснено. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Крім того, згідно з ч. 2 ст. 614 ЦК України особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх належних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність свої вини доводить особа, яка порушила зобов'язання (ч. 2 ст. 614 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Отже, з урахуванням підстав позову, саме відповідач зобов'язаний довести належне виконання умов договору довічного утримання, що ним не здійснено, зокрема, не подано жодного доказу надання [PERSON] щомісячного матеріального забезпечення у розмірі 300 грн, а також іншого догляду визначеного умовами договору. Відповідачем належних доказів на підтвердження витрат на утримання [PERSON] суду не надано. Згідно з ч.1 ст.179 ЦК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відсутні також докази про витрати на придбання для позивача лікарських засобів, надання медичної допомоги удома лікарями загального профілю, а також лікарями - спеціалістами (діагностичне обстеження, процедури, маніпуляції, консультування, уколи, масаж та ін.). Посилання відповідачем на покази свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], як на доказ про належне виконання договору довічного утримання, не може бути прийнято до уваги, так як їх свідчення носили загальний характер, не уточнювали конкретну дату, час, місце та грошову оцінку наданих послуг. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона знає [PERSON] з 2012 року познайомилась з ним у [PERSON], коли вона жила в м. Полтаві в мікрорайоні Новобудови, то часто бачила [PERSON], який доглядав за [PERSON] та вона знає, що він продовжував доглядати за [PERSON] після переїзду останньої на квартиру по [ADDRESS], але вона особисто в квартирі не була, так як вона народила дитину та переїхала в с. Дружба Решетилівського району. Суд критично відноситься до показів свідка, так як згідно довідки Шевченківської сільради Решетилівського району Полтавської області від 18.04.2017 р. [PERSON] зареєстрована з 18.12.1995 р. по даний час в с. Дружба Решетилівського району Полтавської області з реєстраційного обліку не знімалася, тому вона не могла бачити чи виконував [PERSON] умови договору довічного утримання. Крім того згідно пояснень відповідача [PERSON] [PERSON] посварилася з [PERSON] перед переїздом на квартиру, тобто в 2015 році, тому вона не могла бути свідком подій про які вона зазначила в своїх поясненнях. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона та її чоловік надавали допомогу [PERSON] відповідно до умов договору, почали надавати допомогу ще до укладення договору довічного утримання, її похованням не займалися, чеків та будь-яких документів, які би підтверджували виконання договору довічного утримання не зберіглося. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] знає близько 20 років Суд критично відноситься до показів свідка, так як вона є дружиною відповідача, її покази не співпадають з іншими доказами, зокрема вона повідомила суд, що її малолітній син самостійно приходив до [PERSON], чого він зробити не міг, так як під'їзд, в якому проживала [PERSON], обладнений домофоном та вхід на 2-й поверх зачинений на замок, [PERSON] із-за стану свого здоров'я сама не могла відкрити двері. Відповідач [PERSON] не заперчував в судовому засіданні факт обладнання під'їзду домофоном та обладнанням входу на 2-й поверх окремим замком. Не змогла в судовому засіданні вказати точних дат подій. Свідок [PERSON] пояснила, що вона ходила до [PERSON] та надавала їй послуги перукаря, [PERSON] знає як лікаря, один раз він привозив до неї в перукарню [PERSON], коли та жила на Дублянщині. Останній раз бачила [PERSON] у вересні 2016 року та дізналася, що [PERSON] не задоволена тим, як її доглядає [PERSON] та бажає подати позов до суду про розірвання договору. Завжди [PERSON] з нею розраховувалася власними грошима, зверталася до неї за отриманням послуг по телефону. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він працює в 3-й Полтавській міській лікарні стоматолого. Знає [PERSON] на протязі 20 років, так як вона користувалася її послугами по протезуванню. Протезування здійснювалося раз в рік згідно страхового медичного полісу на 1000 грн., коли не вистачало [PERSON] страхових коштів, вона доплачувала за лікування власними грошими. До нього [PERSON] привозив [PERSON], зі слів [PERSON] знає, що [PERSON] возив продукти, надавав їй допомогу, що в них добрі відносини. Останній раз бачив [PERSON] в грудні 2016 року, а може в осені. Суд критично відноситься до показів даного свідка, так як його покази не співпадають з іншими доказами по справі та показами інших свідків та [PERSON] В грудні 2016 року [PERSON] померла, тому не могла відвідати лікаря [PERSON], свідок не міг пригадати, коли [PERSON] точно зверталася до нього за медичною допомогою, крім того [PERSON] не підтвердив покази свідка в тій частині, що привозив в осені 2016 року [PERSON] до лікаря, не був за місцем проживання [PERSON], коли останній раз [PERSON] була у [PERSON], вона подала даний позов до суду та сам [PERSON] підтвердив, що влітку 2016 року у них виник конфлікт. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що з осені 2015 року до смерті постійно відвідувала [PERSON], в цей період [PERSON] не бачила, купляла продукти харчування для [PERSON], допомагала їй. [PERSON] постійно їй казала, що [PERSON] не виконує умови договору довічного утримання не дає їй гроші, не забезпечує ліками, не надає побутових послуг. Бачила, що [PERSON] та його родина привозили продукти харчування для [PERSON] та саме вони останній час допомагали [PERSON] та здійснювали за нею догляд. Також свідок [PERSON] повідомила, що [PERSON], коли знаходилася на стаціонарному лікуванні, то лікувалася за рахунок медичного страхового полісу, який надавався пенсіонерам працівникам залізничної дороги Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона проживала з [PERSON] в одному будинку з моменту його заселення, вони разом працювали та підтримували дружні стосунки. З 2015 року постійно бачила, що до [PERSON] періодично приїжджав [PERSON] разом із своєю жінкою на машині та привозить їй продукти, овочі, фрукти, консервацію, допомагав в ремонті, виконував інші прохання В 2015 році [PERSON] почала скаржитись [PERSON], що [PERSON] перестав її відвідувати, повідомила їй, що [PERSON] ніколи не давав їй ніяких грошових коштів, не бажає їй надавати медичну допомогу, раніше, коли [PERSON] її відвідував, то все придбавав їй за кошти [PERSON] На початку 2016 р. [PERSON] була вимушена брати у своїх знайомих гроші в борг. Свідок [PERSON] стверджувала, що вона кожний день знаходиться біля будинку, де проживала [PERSON] та з весни 2015 року відповідача [PERSON] та його дружину не бачила. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона підтримували дужі близькі дружні стосунки з [PERSON] з 1963 року, так вона була родичкою її чоловіка. В грудні 2014 року отримала лист від [PERSON], в якому та її просила зателефонувати по дуже важливому питанню. В телефонній розмові вона повідомила, що здійснила помилку уклавши договір довічного утримання с [PERSON] та просила їй допомогти. Крім того [PERSON] повідомила, що весь догляд за нею [PERSON] здійснює за її рахунок, так як спочатку [PERSON] здавала в найом свою квартиру на вул. Леніна. [PERSON] попросила свого сина [PERSON] поїхати до [PERSON] та привезти їй продукти та надати необхідну допомогу. Потім [PERSON] потім продала свою частину будинку по [ADDRESS], зробила за свій рахунок ремонт, в якому їй допомагав [PERSON]. Після чого її син [PERSON] періодично привозив [PERSON] овочі, фрукти, продукти, інші речі за просьбою [PERSON] З 2015 року [PERSON] постійно спілкувалася з [PERSON] по телефону та їй розказувала, що [PERSON] ніколи їй гроші не надавав, за нею не піклувався, а тільки навмисно її дратував, ображав. Поховали [PERSON] за кошти її родини. Аналогічні покази надала в судовому засіданні свідок [PERSON]. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що за просьбою [PERSON] в 2016 році неодноразово привозила [PERSON] продукти. Таким чином, оцінивши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про невиконання зобов'язаннь [PERSON] за договором довічного утримання. На підставі викладеного,

Outcome: approved