Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-12 00:00:00

Стислий зміст вимог заявника. [PERSON] (далі - [PERSON] , позивач) звернулась до суду із позовом до Голобської селищної ради Ковельського району Волинської області (далі - відповідач) провизначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті тітки [PERSON] , яка померла [INFO] , - два місяці з моменту набранням законної сили рішенням суду.. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , і бажає прийняти спадщину. Із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори у визначений законодавством строк вона не звернулася, оскільки про існування заповіту дізналася лише в березні 2021 року. За таких обставин вважає, що пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, і просить суд визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини - два місяці після вступу рішення в законну силу. Стислий виклад позиції інших учасників справи. Відповідач Голобська селищна рада Ковельського району Волинської області подав заяву про розгляд справи у її відсутності, Позовні вимоги визнає повністю, не заперечує щодо задоволення позову. Рух справи в суді. Позовна заява надійшла до суду 23.04.2021. 28.04.2021 ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання, а також витребувано докази в нотаріальній конторі. В підготовче засідання сторони не з`явились, подали клопотання про розгляд справи у їх відсутності, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України. Враховуючи визнання відповідачем позову суд відповідно до положень частини третьої статті 200 ЦПК України у підготовчому засіданні ухвалив рішення. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що [INFO] в місті Луцьку Волинської області померла [PERSON] , про що видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. 21.05.2001[PERSON] склала заповіт, яким заповіла належний їй земельний сертифікат [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах. Подати заяву до нотаріальної контори, у встановлений законом строк, спадкоємець [PERSON] не встигла, оскільки не знала про існування заповіту. Про існування заповітуРожищенська державна нотаріальна контора Волинської області повідомила [PERSON] листом від 19.03.2021 №120/02-14. Відповідно до роз`яснень державного нотаріусаПершої державної нотаріальної контори Волинської області Ковальчук Т.Б. від 14.04.2021 №669/01-16, адресованого [PERSON] , останній рекомендовано звернутися до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини та подальшого оформлення спадкових прав після смерті [PERSON] . Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Суд, вивчивши матеріали справи у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно достатті 1216 ЦК Україниспадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В силустатті 1223 ЦК Україниправо на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.. Відповідно дочастини першої статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною першою статті 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно із частиною першою статті 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Як орієнтує Пленум Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій (пункт 24 постанови). Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини мають відноситися причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не реалізував право на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкове майно, то правові підстави для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Згідно із позицією Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у справі № 306/27/15-ц від 01.02.2017 незнання про існування заповіту слід вважати поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вказані обставини та позов також визнаються відповідачем по справі. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. Оцінивши наявні докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, а також враховуючи що причина пропуску позивачем строку є поважною, позовні вимоги є обґрунтованими, тому позов підлягає задоволенню. Судові витрати у справі слід залишити за позивачем.

Outcome: approved