Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 вересня 1986 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, оскільки сімейне життя за останні кілька років у них не склалося, вони мають кардинально різні погляди на подальше життя, втратили довіру та порозуміння, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Зазначає, що з кінця 2013 року вони проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують, перспектив для сімї в них вже немає, подальше збереження сімї є неможливим. Шлюб існує лише формально, а тому просить шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявився, однак подав заяву в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] до суду не зявилася, однак подала заяву в якій просила розглянути справу без її участі, позов визнала та надала згоду на розірвання шлюбу між нею та позивачем. Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про шлюб серії I-ФМ № 441972, сторони зареєстрували шлюб 27 вересня 1986 року у відділі запису актів громадянського стану виконавчого комітету Берегівської районної Ради народних депутатів Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 236 (а.с. 8). Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2\~ст. 104 Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1\~ст. 110 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2\~ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена\~Конституцією України\~охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Судом встановлено, що між сторонами припинилися шлюбні відносини, і сімя фактично перестала існувати, що дає для суду підстави вважати, що припинення шлюбних відносин між сторонами носить не тимчасовий, а постійний характер, що унеможливлює їх примирення. За таких обставин, у суду немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам одного з подружжя, а тому відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України такий шлюб розривається судом. Судові витрати по справі відповідно до\~ст.141 ЦПК\~слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved