Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

Стрижавська виправна колонія управління Державної пенітенціарної служби України у Вінницькій області № 81 звернулась до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що відповідач [PERSON], відбуваючи покарання в Стрижавській ВК № 81, 08.07.2013 року втік з місця позбавлення волі. Даний факт було зареєстровано в ЄРДР 08.07.2013 року за № 12013010160000586 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 393 КК України, а слідчим Калинівського районного відділу УМВС України в Вінницькій області розпочато досудове розслідування та оголошено засудженого [PERSON] в розшук. Оперативно-пошуковою групою Стрижавської виправної колонії № 81 були проведені відповідні розшукові заходи, за результатами яких [PERSON] було затримано 20.08.2013 року. В зв`язку з тим, що на розшукові заходи, пов`язані із встановленням місця знаходження відповідача по справі, а саме, на добові співробітників виправної колонії та забезпечення пальним службового автотранспорту було витрачено 5935,77 грн., тому Стрижавська ВК № 81 просить стягнути з відповідача вказані кошти. В судове засідання представник Стрижавської виправної колонії № 81 не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, оскільки відбуває покарання в Личаківській виправній колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Львівській області № 30, надав суду письмове пояснення, згідно якого позовні вимоги Стрижавської ВК № 81 не визнає, так як непрацевлаштований та не має змоги сплатити суму шкоди. Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши думки та позицію сторін щодо позовних вимог, зазначені у поданих ними письмових заявах, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Матеріалами справи доведено, що вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 30.10.2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 393, ч. 2 ст. 263, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання із застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 06.12.2013 року. Цивільний позов в межах розгляду кримінального провадження не заявлявся (а.с. 37 - 41). Вироком встановлено, що [PERSON], відбуваючи покарання у виді позбавлення волі в Стрижавській ВК № 81 за вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 26.11.2010 року та згідно постанови начальника Стрижавської ВК № 81 від 19.02.2013 року, будучи переведеним з колонії середнього рівня безпеки до дільниці соціальної реабілітації Стрижавської ВК № 81, 08.07.2013 року, незважаючи на взяті на себе зобов'язання щодо недопущення порушень правил кордону дільниці соціальної реабілітації, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за порушення кордонів та вчинення інших протиправних дій, втік з місця позбавлення волі, тобто самовільно залишив без законних підстав. Свою вину в скоєнні даних злочинів [PERSON] визнав повністю, що підтверджується вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 30.10.2013 року (а.с. 37 - 41). В зв`язку із втечею відповідача [PERSON] на розшукові заходи для встановлення місця його знаходження начальником Стрижавської ВК № 81 були надані розпорядження про відрядження співробітників установи, на підставі яких неодноразово направлялись розшукові групи до Калинівського району Вінницької області, на які було затрачено витрати на добові, на пальне, що підтверджується відповідними посвідченнями про відрядження, чеками, приймальними актами на товарно-матеріальні цінності, довідкою про витрати розшуку [PERSON] згідно з авансовими звітами працівників СВК № 81 для розшуку засудженого (а.с. 5 - 33). Тому відповідно до розрахунків збитків, витрачених для здійснення розшукових заходів щодо встановлення місць знаходження відповідача по справі, Стрижавською ВК № 81 було витрачено 5935,77 грн., з яких: 3655,77 грн. - забезпечення пальним службового автотранспорту; 2280 грн. - добові працівників. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Дана норма є підставою для звільнення від доказування в частині встановлення вини відповідача, внаслідок якої заподіяно шкоду охоронюваним законом майновим правам позивача. Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Суд критично оцінює пояснення відповідача [PERSON] щодо не визнання позову з підстав його непрацевлаштування та відсутності змоги сплатити суму шкоди, оскільки вина відповідача встановлена вироком суду, що набув чинності у відповідності з законом, а між злочинними діями відповідача та наслідками у вигляді заподіяння шкоди позивачеві наявний причинний зв'язок, тому суд приходить до висновку, що [PERSON] є належним відповідачем та повинен нести цивільну відповідальність за завдану злочином шкоду.

Outcome: approved