Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-16 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» (далі - позивач) звернулось до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій вказує, що Товариство з обмеженою відповідальністю «СС ЛОУН» (надалі - «Товариство» чи «Кредитор») є юридичною особою, основний вид діяльності - «Інші види звання». Також ТОВ «СС ЛОУН» є фінансовою установою та має ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів). 25 червня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СС ЛОУН» (надалі - кредитор) та [PERSON] (надалі - відповідач чи позичальник) було укладено Договір про споживчий кредит № 592690-А (надалі - Кредитний договір). Кредитний договір було укладено на підставі Правил надання споживчих кредитів ТОВ «СС ЛОУН», затверджених наказом ТОВ «СС ЛОУН» № 2205-1 від 22 травня 2019 року (надалі - «Правила»). Правила розміщені у вільному доступі на Веб-сайті ТОВ «СС ЛОУН» www.ccloan.ua. в розділі https://www.ccloan.ua/yuridichna-informatsiya/, і будь-яка особа, яка бажає отримати кредит, в тому числі відповідач, мав та має можливість ознайомитись з цими та іншими документами перед укладанням Кредитного договору. Згідно п. 2.1 Кредитного договору кредитодавець надав позичальнику кредит в сумі 10000,00 гривень. Строк кредиту 30 календарних днів. Плата за користування кредитом у вигляді процентів є фіксованою та складає 1,5% в день. Надалі, 19 липня 2019 року позивач уклав з Товариством додаткову угоду № 1 до Кредитного договору щодо продовження строку користування кредитом на 13 (тринадцять) календарних днів. Строк дії додаткової угоди було встановлено з 25 липня 2019 року до 06 серпня 2019 року (надалі - Додаткова угода № 1). Пунктом 3.2. Кредитного договору передбачено, що кредит надається позичальнику у безготівковій формі (шляхом зарахування суми кредиту на платіжну картку позичальника). Надання кредиту позичальнику було здійснено за допомогою сервісу ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ». В свою чергу ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» (надалі - Фінансова компанія) співпрацює з ТОВ «СС ЛОУН» (надалі - Підприємство) на підставі договору про організацію переказу грошових коштів № ВП-03106-2 від 03.10.2016 року, з додатками. Згідно розділу 1 Предмет договору: 1. 1.Предметом цього Договору є:- Організація та здійснення переказів грошових коштів від підприємства на банківські картки Клієнтів (для видачі кредитів або позик, або інших пов`язаних з цим оплат); - Забезпечення проведення верифікації банківської картки Клієнта Підприємства. Кредит за Кредитним договором було надано відповідачу в сумі 10000,00 гривень, шляхом перерахування коштів на її платіжну картку [NUMBER] , що підтверджується: витягом ТОВ «СС ЛОУН» від 06.02.2020 року з реєстру виданих кредитів, здійснених за допомогою сервісу ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» згідно Договору № ВП 03106-2 від 03.10.2016 року; - обороти рахунку 376 «Розрахунки за виданими кредитами» ТОВ «СС ЛОУН» за період з 25.06.2019 року по 06.02.2020 року за Договором № 592690-А від 25.06.2019 року станом на 06.02.2020 року; - довідкою ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ»; - договором про організацію переказу грошових коштів № ВП-03106-2 від 03.10.2016 року, з додатками. Згідно п.2.2. Кредитного договору встановлена плата за користування кредитом у вигляді процентів є фіксованою та складає 1,5% в день. Відповідно п. 5.1. Кредитного договору нарахування процентів здійснюється за фактично кількість календарних днів користування кредитом, починаючи з дня надання кредиту позичальнику і припиняється в останній день строку користування кредитом (включно), за умови вчасного повернення позичальником суми кредиту та нарахованих процентів, а також відсутності укладеної сторонами додаткової угоди щодо пролонгації продовження Строку користування кредитом. Тобто сторони Кредитного договору передбачили в ньому умову щодо пролонгації строку Кредитного договору з відкладальною обставиною, застосування якої врегульовано частиною 1 статті 212 Цивільного кодексу України. Розрахунок процентів: строк, на який було надано кредит (з урахуванням пролонгації) складав з 25.06.2019 року по 06.08.2019 року. За цей період кредитодавець нарахував позичальнику проценти в розмірі 6450,00 гривень (10000x1,5% (в день) = 150,00 гривень (в день). 150,00 х 43 (днів користування кредитом) = 6450,00 гривень. Враховуючи, що позичальник не повернув суму кредиту та нарахованих процентів в строк передбачений Кредитним договором (Термін платежу), кредитодавець, у відповідності до умов п. 5.4 кредитного договору, продовжив нарахування позичальнику процентів за користування кредитом протягом наступних 30 календарних днів, що слідують за Терміном платежу (06.08.2019 року), в зв`язку з чим позичальнику було нараховано 4500,00 гривень процентів, за період з 07.08.2019 року по 05.09.2019 року (включно) користування кредитом, а саме: (150,00 грн. (в день) х 30 днів) = 4500,00 гривень. За весь час строку дії Кредитного договору відповідач сплатив лише частину нарахованих процентів у розмірі 1950,00 гривень. Пункт 8.3. визначає, що у разі виникнення у позичальника простроченої заборгованості, з першого дня прострочення позичальнику нараховується штрафна санкція у розмірі 1,66% від суми загального розміру наданого кредиту за кожен день прострочення. При цьому сумарна кількість днів нарахування штрафної санкції за крам не перевищує 30 днів включно. Згідно п. 8.4., загальний розмір штрафних санкцій, що підлягає нарахуванню позичальникові за прострочення виконання грошового зобов`язання, не може перевищувати 50 (п`ятдесят) відсотків від суми загального розміру наданого кредиту. За весь період прострочення кредитодавець нарахував позичальнику штрафну санкцію в розмірі 4980,00 гривень, а саме: (10000,00 х 1,66% = 166,00 гривень в день 166,00 х 30 (днів -прострочки) = 4980,00 гривень. Зі своєї сторони ТОВ «СС ЛОУН» повністю виконало свої зобов`язання щодо надання відповідачу суми кредиту. Натомість відповідач не виконав свої зобов`язання за Кредитним договором, в зв`язку з чим в останнього виникла прострочена заборгованість перед ТОВ «СС «ЛОУН» за Кредитним договором зі сплати тіла кредиту, нарахованих процентів та штрафних санкцій у розмірі: - Сума основного зобов`язання (сума кредиту) - 10000,00 гривень; - проценти за користування кредитом - 9000,00 гривень = (6450,00 + 4500,00 - 1950,00);- штрафна санкція - 4980,00 гривень. Всього: 23980,00 гривень (довідка ТОВ «СС ЛОУН» вих.№ 29/07-2 від 29.07.2021 року щодо заборгованості відповідача за кредитним договором. В зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за Кредитним договором 12.09.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СС ЛОУН» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» було укладено Договір факторингу № 40071779-16 від12.09.2019 року (надалі - «Договір факторингу»), за яким право грошової вимоги до відповідача Кредитним договором № 592690-А від 25.06.2019 року в розмірі 23980,00 гривень було відступлено ТОВ «Фінфорс». Згідно реєстру прав грошових вимог від 22 липня 2021 року до Договору факторингу (додаток № 1 до Договору факторингу), заборгованість відповідача за Кредитним договором станом на 12.09.2019 року становить: - сума основного зобов`язання (сума кредиту) - 10000,00 гривень; - проценти - 9000,00 гривень; - штрафна санкція - 4980,00 гривень. Всього: 23980,00 гривень. 12.09.2019 року на адресу відповідача ТОВ «СС ЛОУН» направило повідомлення № 3170/643 09.2019 про відступлення прав грошової вимоги за Кредитним договором ТОВ «Фінфорс» на загальну суму заборгованості відповідача, яка станом на 12.09.2019 року складає 23980,00 гривень. Також в Повідомленні було зазначено, що всі подальші платежі необхідно буде здійснювати на користь Фактора (Третьої особи) із зазначенням банківських реквізитів ТОВ «Фінфорс». Доказами відправки вищевказаного Повідомлення є: список № 21488 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих поданих в Києв-1 від 16.09.2019 року (ф. 103) про відправлення ТОВ «СС ЛОУН» на адресу [PERSON] повідомлення про відступлення прав вимоги за Кредитним договором та фіскальний чек від 16.09.2019 року про оплату відправлення рекомендованих листів за списком № 21488 та оплату послуг з формування. Станом на 22.07.2021 року право вимоги ТОВ «Фінфорс» до відповідача за Кредитним договором складає 23980,00 гривень, які відповідач і досі не сплатив на користь ТОВ «Фінфорс». Також повідомляють , що з метою уникнення цивільно-правової відповідальності за Кредитним договором відповідач намагався визнати Кредитний договір нікчемним в зв`язку з чим Попільнянським районним судом Житомирської області 16.06.2020 року винесено рішення по справі № 288/1609/19, яким в задоволенні позовних вимог [PERSON] до ТОВ «СС ЛОУН» про захист порушеного права споживача фінансових послуг та встановлення нікчемності кредитного договору було відмовлено. Також постановою Житомирського апеляційного суду по справі № 288/1609/19 від 02.09.2020 року рішення суду було залишено без змін. В касаційному порядку рішення та постанова Житомирського апеляційного суду від 02.09.2020 року не оскаржувались. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Договором про споживчий кредит № 592690-А від 25.06.2019 року у розмірі 23980 гривень 00 копійок, судовий збір у розмірі 2270 гривень 00 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5500 гривень 00 копійок. Надали клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Ухвалою суду від 27 серпня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справі з викликом (повідомленням сторін). Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме: щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту не заперечує, щодо стягнення процентів за користування кредитом просить задовольнити частково в розмірі 4500 гривень та зменшити розмір правової допомоги, також надав пояснення /а.с. 133-135/. Справу судом розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження, згідно з вимогами ст. ст. 274-279 ЦПК України. Суд, вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між ТОВ «СС ЛОУН» надалі - кредитодавець, та [PERSON] надалі - позичальник, укладено Договір про споживчий кредит № 592690-А від 25 червня 2019 року, згідно якого кредитодавець надає позичальнику споживчий кредит у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та проценти за користування кредитом на умовах встановлених договором /п.1.1./. Строк на який надається кредит - 30 календарних днів /п. 1.2./. Загальний розмір наданого кредиту 10000,00 гривень /п. 2.1./. Плата за користування кредитом у вигляді процентів є фіксованою та складає 1,5% в день /п. 2.2./. Строк користування кредитом розпочинається з дня надання кредиту позичальнику, і закінчується в останній день строку користування кредитом (включно), що визначений п.1.2. цього договору /п. 4.1./. Пункт 5.1 договору передбачає, що нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом, починаючи з дня надання кредиту позичальнику, і припиняється в останній день строку користування кредитом (включно), за умови вчасного повернення позичальником суми кредиту та нарахованих процентів, а також відсутності укладеної сторонами додаткової угоди щодо пролонгації (продовження) строку користування кредитом. Реальна річна процентна ставка за кредитом становить 547,5% обчислення якої було здійснено на припущенні, що Договір залишатиметься дійсним протягом погодженого строку та що сторони виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені у цьому договорі /п. 5.7/. Також вказаний Графік платежів до договору про споживчий кредит. Даний Договір відповідач підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором «169828»/а.с. 59-62/. Як вбачається з Додаткової угоди № 1 до Договору про споживчий кредит № 592690-А від 25 червня 2019 року укладений 19 липня 2019 року, ТОВ «СС ЛОУН» надалі - кредитодавець та [PERSON] надалі - позичальник, укладено дану угоду про продовження строку користування кредитом та п. 1.2 Договору викладено в наступній редакції: «1.2 строк, на який продовжується строк користування кредитом становить - 13 календарних днів, який розпочинає свою дію з 25.07.2019 року». Викласти Графік платежів, який є невід`ємною частиною Договору, в новій редакції /а.с. 63 на звороті/ . Інші положення договору залишити без змін. Вказану угоду відповідач також підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором «387810» /а.с. 63/. Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «СС ЛОУН» визначені всі умови надання споживчих кредитів /а.с. 26-41/. Як вбачається з заявки на позику: в розділі «Реєстрація», вказано: електронна адреса - [INFO] ; мобільний телефон - [NUMBER] ; ідентифікаційний код - [NUMBER]; стать - жіноча; дата народження - [INFO] ; введено sms код - 276253 /а.с. 47/; в розділі «Паспортні дані», вказано: [PERSON] ; серія паспорта [NUMBER] , виданий Попільнянським РВ УМВС України 14 липня 2015 року / а.с. 48/; в розділі «Зайнятість», вказано: вид діяльності - роздрібна торгівля продуктами, номер телефону - [NUMBER] ; стаж на останньому місці роботи - 4-6 місяців; - займана посада - спеціаліст/робочий; - освіта - повна вища; В розділі «Доходи», вказано: основний дохід в місяць - 4000; поточні витрати в місяць - 2000; дохід - від особистого сільського господарства; непогашені кредити відсутні; щомісячні витрати по непогашеним кредитам - 1800 /а.с. 49/; в розділі «Адреса реєстрації вказано: область реєстрації -Житомирська область, населений пункт реєстрації - [ADDRESS] /а.с. 50/. В розділі «Загрузити фото з паспортом в руках» відображено обличчя Позивача з копією паспорта громадянина України в розгорнутому стані /а.с. 52/. В розділі «Заявка на кредит», вказано: сума - 10000 гривень, строк - 30 днів, проценти за користування - 4500 гривень. Згода (дозвіл) суб`єкта персональних даних, Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «СС ЛОУН» поставлена відмітка, яка підтверджує що вона ознайомлена та приймає умови правил надання грошових коштів в борг ТОВ «СС Лоун» та підтверджує свою згоду - дозвіл на обробку її персональних даних, також надано інформацію, передбачену частиною другою статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» /а.с. 54/. В розділі «Заявка на кредит» стоїть відмітка - підпис, в розділі «Профіль» вказано: Паспорт продукту «Споживчого кредиту» /а.с. 55/; в розділі «Профіль» вказано Договір про споживчий кредит, для підпису договору внесено 6-значний код підтвердження в графі: 169828 /а.с. 56/. Як вбачається з Паспорту продукту «Споживчий кредит» підписаного відповідачем 25 червня 2019 року електронним підписом одноразовим ідентифікатором «125987», вказана інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача, а саме: процентна ставка, відсотків річних - 547,5% (базова процентна ставка: 1,5% в день), тип процентної ставки - фіксована. Визначені основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, визначений порядок повернення кредиту, вказана додаткова інформація. Зазначена штрафна санкція - 1,66% в день від суми виданого кредиту (при цьому сумарна кількість днів нарахування штрафної санкції за Договором не перевищує 30 днів включно), пеня відсутня, процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту - 1,5% в день, інші платежі відсутні /а.с. 57-58/. Відповідно до Довідки щодо заборгованості № 29/07-2 від 29 липня 2021 року виданої ТОВ «СС ЛОУН», [PERSON] станом на 12.09.2019 року має заборгованість: сума кредиту - 10000 гривень, проценти за користування кредитом - 9000 гривень (1950 гривень сплачені проценти) та штрафні санкції - 4980 гривень. Дана довідка також містить розрахунок нарахувань відсотків та розрахунок нарахування штрафних санкцій /а.с. 64/. Згідно п. 2.2. Кредитного договору встановлена плата за користування кредитом у вигляді процентів є фіксованою та складає 1,5% в день. Відповідно до п. 5.1. Кредитного договору нарахування процентів здійснюється за фактично кількість календарних днів користування кредитом, починаючи з дня надання кредиту Позичальнику і припиняється в останній день Строку користування кредитом (включно), за умови вчасного повернення Позичальником суми кредиту та нарахованих процентів, а також відсутності укладеної сторонами додаткової угоди щодо пролонгації продовження Строку користування кредитом. Згідно пункту 5.4. Кредитного договору у випадку несплати кредиту, процентів та інших платежів, якщо такі матимуть місце, в останній день строку користування кредитом (включно), Кредитодавець продовжує нарахування процентів суму несплаченого кредиту протягом наступних 30 календарних днів, що слідують за останнім і строку користування кредитом (Терміном платежу). Як вбачається з обороту розрахунку 376 «Розрахунки за виданими кредитами» [PERSON] за договором № 592690-А від 25.06.2019 року згідно Договору факторингу № 40071779-16 від 12.09.2019 року, станом на 06.02.2020 року має початкове сальдо 10000 гривень /а.с. 65/. Згідно Договору про організацію переказу грошових коштів № ВП -03106-2 від 03 жовтня 2016 року з додатками, укладеного між ТОВ Фінансова Компанія «ВЕЙ ФО ПЕЙ» - фінансова компанія та ТОВ «СС ЛОУН» - підприємство, предметом даного договору є - організація та здійснення переказу грошових коштів фінансовою компанією на користь підприємства - держателями електронних платіжних засобів з використанням електронних способів обробки платежів на підставі укладених з підприємством угод; організація та здійснення переказів грошових коштів від підприємства на банківські картки клієнтів (для видачі кредитів або позик, або інших, пов`язаних з цим оплат) та інше /а.с. 67-75/. Відповідно до повідомлення ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» № 6731-ВП від 06 лютого 2020 року, ТОВ «СС ЛОУН» повідомлялось що ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків. Відповідно до договору ВП -051016-3 від 05.10.2016 року було здійснено за дорученням ТОВ «СС Лоун» переказ коштів на картки клієнтів: 25 червня 2019 року на суму 10000 гривень, власник картки - [PERSON] , маска картки [NUMBER] , код авторизації [NUMBER] /а.с. 76/. Дана інформація підтверджується також Витягом з реєстру виданих кредитів, здійснених за допомогою сервісу ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» згідно Договору № ВП 03106-2 від 03.10.2016 року /а.с. 66/. Як вбачається з Договору Факторингу № 40071779-16 (про відступлення права грошової вимоги за цивільно - правовими угодами, укладеними з боржниками з використанням положень Закону України «Про електронну комерцію») від 12 вересня 2019 року, укладеного ТОВ «Фінфорс» надалі - Фактор та ТОВ «СС ЛОУН» надалі - Клієнт, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату (далі - Винагорода), а Клієнт зобов`язується відступити Факторові Право грошової вимоги, строк виконання зобов`язання за яким настав до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (сума наданого кредиту чи позики), проценти, комісію, неустойку (пеня, штраф) та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі прав грошових вимог, який формується згідно Додатку № 1 та є невід`ємною частиною Договору. Перехід від Клієнта до Фактора прав грошової вимоги заборгованості до боржника відбувається в момент підписання сторонами реєстру прав грошових вимог згідно Додатку № 1, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права грошових вимог. Що підтверджується також Додатками до Договору Факторингу № 40071779-16 від 12 вересня 2019 року /а.с. 77- 84/. Згідно Реєстру прав грошових вимог до Договору Факторингу № 40071779-16 від 12 вересня 2019 року, у списку боржників під № 733 вказана [PERSON] , угода № 592690-А від 25.06.2019 року /а.с. 85/. Відповідно до листа ТОВ «СС Лоун» № 3170/643 від 12 вересня 2019 року, позичальник [PERSON] повідомлялась, що між ТОВ «СС ЛОУН» та ТОВ «Фінфорс» укладено Договір факторингу № 40071779-16, згідно з яким відбулося відступлення права грошової вимоги за її договором № 592690-А від 25.06.2019 року на загальну суму її заборгованості станом на 12 вересня 2019 року у розмірі 23980 гривень 00 копійок та надані нові реквізити /а.с. 86/. Даний лист направлявся на адресу боржника [PERSON] рекомендованим листом /а.с. 87-88/. Довідкою № 22/07-3 від 22 липня 2021 року ТОВ «Фінфорс» передбачено, що [PERSON] має заборгованість станом на 22 липня 2021 року в розмірі 23 980 гривень, а саме: тіло кредиту - 10000 гривень, проценти - 9000 гривень, штрафні санкція - 4980 гривень /а.с. 89/. Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 16 червня 2020 року по справі № 288/1609/19-2/288/58/20 в задоволенні позову [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «СС ЛОУН» про захист порушеного права споживача фінансових послуг та встановлення нікчемності кредитного договору - відмовлено /а.с. 90-102/. Згідно Постанови Житомирського апеляційного суду від 02 вересня 2020 року апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 16 червня 2020 року залишено без змін /а.с. 103-104/. Як вбачається з Статуту ТОВ «Фінфорс», Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи та Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи, ТОВ «Фінфорс» є юридичною особою зареєстрованою в передбаченому Законом порядку. Частиною першою статті 4 ЦПК України, визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Частина 2 статті 11 ЦК України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Отже, вказаний вище Договір породив певні права та зобов`язання сторін. За правилом ч.1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно статті 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Стаття 546 ЦК України передбачає, що одним з видів забезпечення виконання зобов`язання є неустойка. Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Нормами статті 552 ЦК України визначено, що сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі. Сплата (передання) неустойки не позбавляє кредитора права на відшкодування збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Як вбачається з частини 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частина 1 статті 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного Кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Як вбачається із матеріалів справи оспорюваний договір укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19; від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 3 вказаного Закону, у цьому Законі нижченаведені терміни вживаються в такому значенні: електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення частини 1 статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до частин 1, 2 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Нормою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Також, приписами статті 12 цього Закону, передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Суд встановив, що між сторонами існують цивільні правовідносини, та у зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язання за договором порушено майнові права ТОВ «Фінфорс». Згідно, з огляду на положення частини 1 статті 612 ЦК України, станом на 22 липня 2021 року відповідач порушила умови договору, належним чином не виконавши взяті на себе зобов`язання, що підтверджується розрахунком заборгованості, який міститься в матеріалах справи. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною першою статті 81 Цивільного Процесуального Кодексу України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини другої статті 89 Цивільного Процесуального Кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. В даному випадку позивач надав суду достатньо доказів про невиконання відповідачем зобов`язання за договором, що знайшло своє підтвердження в матеріалах справи і тому суд вважає позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за Договором про споживчий кредит обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Представник позивача при зверненні до суду також просить стягнути з відповідача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу. Згідно статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Пунктом 1, 2 частини другої статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (частина третя статті 137 ЦПК України) Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина 8 статті 141 ЦПК України). До матеріалів справи додано Договір про надання правової допомоги від 01 березня 2021 року /а.с. 105-106/, укладений між адвокатським бюро «Олександром Шкребтієнком» та ТОВ «Фінфорс». Також адвокат Шкребтієнко О.І. надав додаток до договору про надання правової допомоги від 05 квітня 2021 року, в якому визначено обсяг та вид наданої правничої допомоги: 1. Збір та аналіз доказів, формування правової позиції, визначення підсудності справи та платіжних реквізитів для сплати судового збору: ціна 1 години гонорару (винагороди) виконавця - 600 гривень, кількість часу на надання правової (правничої) допомоги - 2 години, розмір гонорару (винагороди) виконавця, що підлягає сплаті - 1200 гривень. 2. Оформлення ордеру на надання правничої (правової) допомоги: ціна 1 години гонорару (винагороди) виконавця - 600 гривень, кількість часу на надання правової (правничої) допомоги - 30 хвилин, розмір гонорару (винагороди) виконавця, що підлягає сплаті - 300 гривень. 3. Складає позовної заяви, її друк та підписання: ціна 1 години гонорару (винагороди) виконавця - 600 гривень, кількість часу на надання правової (правничої) допомоги - 5 годин, розмір гонорару (винагороди) виконавця, що підлягає сплаті - 3000 гривень. 4. Формування додатків (доказів) до позовної заяви (для суду та інших учасників справи), перевірка належного їх засвідчення, засвідчення додатків (доказів) до позовної заяви: ціна 1 години гонорару (винагороди) виконавця - 600 гривень, кількість часу на надання правової (правничої) допомоги - 40 хвилин, розмір гонорару (винагороди) виконавця, що підлягає сплаті - 400 гривень. 5. Складання опису вкладення до цінного листа, відправка позову (з додатками) до суду (цінним листом з описом вкладення), формування матеріалів справи: ціна 1 години гонорару (винагороди) виконавця - 600 гривень, кількість часу на надання правової (правничої) допомоги - 1 година, розмір гонорару (винагороди) виконавця, що підлягає сплаті - 600 гривень, всього 5500 гривень 00 копійок /а.с. 107/. Згідно платіжного доручення № 662 від 15 квітня 2021 рок, ТОВ «Фінфорс» сплатив АБ «Олександра Шкребтієнка» 5500,00 гривень за послуги правової допомоги згідно договору № б/н від 01 березня 2021 року /а.с. 9/, які на підставі пункту 1 частини другої статті 133 ЦПК України, відносяться до витрат на професійну правничу допомогу. Представник відповідача подав до суду пояснення /а.с.133-135/ в якому вказав, що до позовної заяви не подано належних та допустимих документів, які б підтверджували укладення договору правової допомоги, оплату правничої допомоги, в тому числі акт виконаних робіт та інші докази та просив зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 2500 гривень. При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у рішенні у справі «East/West Alliance Limited» v. Ukraine» («Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України) від 23 січня 2014 року в § 268 зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим, вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19). Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону). Частиною четвертою, п`ятою статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. В постанові Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 211/1674/19 визначено, що суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. Представник відповідача скористався своїм правом заявити клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу та вказав, що розмір гонорару є завищеним. Щодо співмірності витрат на правову допомогу, суд враховує позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 01 вересня 2020 року в справі № 640/6209/19, відповідно до якої розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним із ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову, а тому враховуючи критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката та конкретні обставини справи, зокрема ціну позову, тривалість судових засідань, час витрачений адвокатом на участь в судових засіданнях і заявлених ним клопотань, складність справи, ціну позову та враховуючи заявлене Представником відповідача клопотання про зменшення витрат, суд з огляду на розумну необхідність судових витрат, обмежує їх розмір з 5500,00 гривень до 2500,00 гривень. Таким чином, позов в частині заявлених вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає до часткового задоволення. Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із ухваленням суду рішення про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати понесені ним і документально підтверджені в розмірі 2270 гривень 00 копійок.

Outcome: partial