Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають 2- х дітей: сина [PERSON], [INFO], який досяг повноліття - [INFO] та неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 03.08.2009 року з позивача було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання двох дітей. Посилаючись на те, що в даний час діти проживають з ним, старший син, починаючи з 01.09.2010 року, а неповнолітній син [PERSON] проживає разом з ним та знаходиться на його утриманні з 01.06. 2012 року, на утримання якого матеріальної допомоги відповідачка не надає, позивач звернувся до суду з наведеним позовом. В своєму позові він просив припинити стягнення аліментів з нього на користь відповідачки, стягнути з неї на його користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, скасувати, накладений на все його майно арешт та заборону його відчуження. 17.10.2014 року позивачка звернулась до суду з зустрічною позовною заявою про стягнення з [PERSON] компенсації та витрат на утримання дітей. В своєму позові (а.с.30) вона просила стягнути з позивача компенсацію витрат ( заборгованість по аліментах) на утримання дітей в розмірі 26966 грн. 64 коп. Додатково вона просила (а.с. 69) стягнути з нього, також, пеню ( неустойку) в сумі 16224 грн. 11 коп.. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, зустрічні позовні вимоги не визнав, стверджуючи, що діти проживають з ним і ніякої заборгованості станом на вересень 2010 року вже не було, а в подальшому на його утриманні був старший син, на той час - ще неповнолітній, а починаючи з червня 2012 року і 2 -й син. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася. В своїй заяві просила розглянути справу в її відсутність, позовні вимоги не визнала, стверджуючи, що діти до 2012 року перебували на її утриманні, не заперечуючи, при цьому, що вони дійсно проживають у батька. Представник третьої особи на стороні відповідача: відділу державної виконавчої служби Любашівського районного управління юстиції Одеської області просив розглянути справу без його присутності. Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов [PERSON] до [PERSON], третьої особи на стороні відповідача: відділу державної виконавчої служби Любашівського районного управління юстиції Одеської області про припинення стягнення аліментів, стягнення аліментів, звільнення майна з-під арешту обгрунтований і повинен бути задоволеним, а зустрічні позовні вимоги не обґрунтовані і задоволенню не підлягають з наступних підстав. Згідно закону відповідачка зобов'язана утримувати своїх дітей та надавати їм матеріальну допомогу, чого добровільно не робить. Відповідно до довідки Ясенівської сільської ради Любашівського району № 666 Д від 20.06.2013 року року діти проживають разом з батьком - з 01.09.2010 року - син [PERSON], [INFO], а з 01.06. 2012 року і син [PERSON], [INFO] /а.с. 3/. Згідно розрахунку та довідки ВДВС (а.с. 79 81) станом на 01.09.2010 року заборгованості у позивача по аліментах немає, переплата становить -3381, 56 грн., станом на 01.11.2014 року заборгованість становить 28772,18 грн.. Згідно ст. 197 СК України з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Згідно ст.ст. 50 та 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить йому, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з-під арешту. Обставиною, що має істотне значення, є знаходження обох дітей на утриманні батька, старшого - починаючи з червня 2010 року, а меншого - з вересня 2012 року, що підтверджується довідкою Ясенівської сільської ради. Відповідачка [PERSON] не надала суду доказів того, що діти перебувають на її утриманні до цього часу, тому підстав для подальшого стягнення аліментів з позивача за рішенням Роздільнянського районного суду від 03.08.2009 року, немає. Зустрічні позовні вимоги не доказані. Тому, належить постановити судове рішення: про стягнення аліментів з [PERSON] в розмірі 14 частини з усіх видів заробітку на утримання дитини [PERSON] - до досягнення ним повноліття, звільнити позивача від подальшої сплати аліментів та звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, яка виникла з обставиною, що має істотне значення, так як один із синів перейшов на утримання до батька ще в 2010 році, а 2 -й - в 2012 році, та скасувати, накладений, в зв'язку несплатою аліментів арешт на все його майно та заборону його відчуження. В задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити. Згідно ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачки слід стягнути судовий збір на користь держави.

Outcome: approved