Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (далі - позивач, ТДВ СК «Альфа-Гарант») звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON]), в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача завдану матеріальну шкоду в розмірі 31 743,19 грн. та судовий збір у розмірі 317,44 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 07.09.2010 року між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, згідно якого позивачем застраховано цивільно-правову відповідальність відповідача, пов'язану з експлуатацією автомобіля «SHEVROLET Aveo», державний номер [NUMBER]. 11.07.2011 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «SHEVROLET Aveo», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля «Hyundai», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Постановою суду винним у дорожньо-транспортній пригоді визнано [PERSON] Автомобіль «Hyundai», державний номер [NUMBER], було застраховано Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ЕЙЕМДЖИ ГРУП» за договором добровільного страхування, яке виплатило [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 47 113,94 грн. В подальшому Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ЕЙЕМДЖИ ГРУП» звернулось до ТДВ СК «Альфа-Гарант» з претензією про відшкодування витрат. Вважаючи вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕЙЕМДЖИ ГРУП» частково обґрунтованими, ТДВ СК «Альфа-Гарант» виплатило страхове відшкодування в розмірі 31 743,19 грн. Згідно довідки про дорожньо-транспортну пригоду, [PERSON] керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння та постановою суду його було визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. За таких обставин у позивача виникло право регресу до відповідача після виплати страхового відшкодування. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14.05.2014 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу та справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з викладених в позовній заяві підстав та просив їх задовольнити. Відповідача в судовому засіданні позов визнав повністю та просив розстрочити виконання судового рішення. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту № 110000/71/00117/10 від 04.08.2010 року, укладеного між [PERSON] та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ЕЙЕМДЖИ ГРУП», забезпеченим транспортним засобом у період з 27.08.2010 року по 26.08.2011 року був автомобіль «Hyundai», державний номер [NUMBER]. 11.07.2011 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «SHEVROLET Aveo», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля «Hyundai», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], про що свідчить довідка про дорожньо-транспортну пригоду (а. с. 18). Автомобіль «Hyundai», державний номер [NUMBER], внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено. 11.07.2011 року [PERSON] повідомив Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ЕЙЕМДЖИ ГРУП» про подію (а. с. 14-15). 01.08.2014 року [PERSON] звернувся до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕЙЕМДЖИ ГРУП» із заявою про виплату страхового відшкодування (а. с. 16). Згідно звіту № 030811 про оцінку вартості майнової шкоди, завданої власнику КТЗ, від 04.08.2011 року, вартість майнової шкоди склала 63 345,02 грн. Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно затвердженого Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ЕЙЕМДЖИ ГРУП» страхового акту № 130 від 05.08.2011 року, сума страхового відшкодування склала 47 113,95 грн. (а. с. 11). На виконання умов договору добровільного страхування наземного транспорту № 110000/71/00117/10 від 04.08.2010 року, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ЕЙЕМДЖИ ГРУП» виплатило [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 47 113,95 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1923 від 05.08.2011 року (а. с. 41). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Як визначено ч. 1 та ч. 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Постановою Печерського районного суду м. Києва від 01.08.2011 року винним у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди визнано [PERSON] (а. с. 10). Згідно п. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. Разом з тим, згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВЕ/5012498, цивільно-правова відповідальність у період з 08.09.2010 року по 07.09.2011 року щодо автомобіля «SHEVROLET Aveo», державний номер [NUMBER], була застрахована за типом договору № 1 у ТДВ СК «Альфа-Гарант» (а. с. 6). Відповідно до п. 15.1 ст. 15 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції, що була чинна на час укладення полісу, договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності можуть укладатися на умовах, зокрема, страхування відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу, визначеного в договорі страхування, будь-якою особою, яка експлуатує його на законних підставах (договір I типу). Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції закону від 17.02.2011 року, при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхової суми відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відтак, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ЕЙЕМДЖИ ГРУП» звернулось до ТДВ СК «Альфа-Гарант» із претензією про відшкодування матеріальних збитків в порядку регресу на суму 48 263,95 грн. від 08.06.2012 року (а. с. 7-8). Відповідно до п. 9.1 ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції закону від 17.02.2011 року, обов'язковий ліміт відповідальності страховика - це грошова сума, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Договором страхування на індивідуальних умовах можуть бути визначені ліміти, вищі, ніж зазначені у цьому Законі ліміти. Так, згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВЕ/5012498, ліміт відповідальності ТДВ СК «Альфа-Гарант» за шкоду, заподіяну майну потерпілого, становить 50 000,00 грн., франшиза - 500,00 грн. Як визначено у ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції закону від 17.02.2011 року, після розгляду страховиком наданих йому визначених у статті 35 цього Закону документів про дорожньо-транспортну пригоду страховик приймає рішення про виплату страхового відшкодування або відмову у виплаті страхового відшкодування. Згідно затвердженого ТДВ СК «Альфа-Гарант» страхового акту № ЦВ/11/0283/1 від 06.11.2012 року, сума страхового відшкодування склала 31 743,19 грн. (а. с. 43). Відповідно до платіжного доручення від 30.11.2010 року № 11425, ТДВ СК «Альфа-Гарант» виплатило Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «ЕЙЕМДЖИ ГРУП» суму страхового відшкодування в розмірі 31 743,19 грн. (а. с. 44). Відповідно до пп. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Так, згідно довідки про дорожньо-транспортну пригоду, [PERSON] керував автомобілем «SHEVROLET Aveo», державний номер [NUMBER], у нетверезому стані. Постановою Печерського районного суду м. Києва від 01.08.2014 року встановлено, що 11.07.2011 року [PERSON], керуючи автомобілем «SHEVROLET Aveo», державний номер [NUMBER], відмовився від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння та [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а. с. 45). Отже, оскільки [PERSON] відмовився від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності постановою Печерського районного суду м. Києва від 01.08.2011 року, ТДВ СК «Альфа-Гарант» після виплати страхового відшкодування має право регресної вимоги до [PERSON] Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За таких обставин, враховуючи, що відповідач визнав позов в повному обсязі, що не суперечить чинному законодавству та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Разом з тим, [PERSON] в судовому засіданні просив розстрочити виконання судового рішення. Як визначено у ст.. 217 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Так, розстрочення виконання рішення - це виконання рішення частинами у визначені судом строки. На відміну від відстрочення виконання, розстрочення передбачає поступове часткове виконання. Частини і строки виконання можуть бути нерівними. Проте, відповідач ніде не працює та не зазначає, у які строки та яким чином він буде виконувати судове рішення, відтак, правові підстави для розстрочення виконання судового рішення відсутні. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки суд задовольняє позов повністю, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 317,43 грн. у відшкодування судових витрат. Враховуючи викладене,

Outcome: approved