Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-02 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , позовні вимоги якого уточнила, та просила шлюб, зареєстрований відділом ДРАЦС Долинського РУЮ Івано-Франківської області між нею та відповідачем, розірвати, дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу змінити їй прізвище на дошлюбне [PERSON] , судові витрати покласти на відповідача. Свої вимоги мотивує тим, що 29 січня 2013 року вона з відповідачем уклали шлюб, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області. У шлюбі в них народився син [PERSON] , [INFO] . Також вони спільно виховують старшого сина - [PERSON] , [INFO] . Спору з відповідачем про місце проживання дітей немає. Діти постійно проживають і будуть проживати разом з матір`ю. Наразі шлюбні відносини між ними фактично припинені, шлюб існує лише формально. Їх з відповідачем спільне життя не склалося через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, ігнорування налагодження сімейних відносин, що призвело до втрати почуття поваги та любові. Наразі вони вже тривалий строк не підтримують сімейно-шлюбних відносин, не живуть однією сім`єю. Відповідач тривалий час проживає за кордоном. Отже, несумісність поглядів на життя, а також їх характерів створюють неможливість подальшого проживання однією сім`єю. Збереження шлюбу, на її думку, безперспективне. Окрім цього, вважає, що застосування заходів щодо примирення подружжя є недоцільним, оскільки подальше сімейне життя не є можливим, даний шлюб існує формально і вона свідомо прийняла рішення про розірвання шлюбу. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, однак подали заяву, в якій просять розгляд справи проводити без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити з підстав, викладених в ньому, всі наявні докази долучені до матеріалів справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву на позов від нього на адресу суду не поступало. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 17.06.2020 відкрито провадження у даній справі та призначено провести підготовче судове засідання за участю сторін. 18 серпня 2020 року в судовому засіданні позивачка подала заяву про збільшення позовних вимог, яку протокольною формою ухвали суд постановив долучити до матеріалі справи. Ухвалою суду від 18.08.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 18 серпня 2020 року від позивачки надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи довідки про склад сім`ї, а також докази направлення заяви про уточнення позовних вимог та вказаної довідки відповідачу (фіскальні чеки), про надання яких вона повідомляла у судовому засіданні 18.08.2020. 3 вересня 2020 року позивачкою подано заяву про розгляд справи у її відсутності, в тому числі про ухвалення заочного рішення у справі, підтриману її представником. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Від відповідача будь-яких заяв, клопотань, письмових пояснень, жодних доказів на спростування обґрунтувань позивачки, які б мали істотне значення для вирішення справи, в тому числі відзиву на позов, не поступало, як і не повідомляв він про причини своєї неявки в судове засідання, хоча був повідомлений про розгляд даної справи. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ухвали суду від 03.09.2020, суд постановив провести заочний розгляд даної справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: сторони по справі перебувають у шлюбі з 29 січня 2013 року, який зареєстрований відділом ДРАЦС Долинського РУЮ Івано-Франківської області, актовий запис № 11, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 29.01.2013 відділом ДРАЦС Долинського РУЮ Івано-Франківської області (а.с.4). Як вбачається зі світлокопій свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.04.2013 та свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.07.2015, виданих відділом ДРАЦС Долинського РУЮ Івано-Франківської області, друге зяких повторно, у сторін є двоє синів: [PERSON] , [INFO] , актовий запис №70, та [PERSON] , [INFO] , актовий запис №237 (а.с.5, 6, 19, 20), які, відповідно до довідки №5016 від 18.08.2020 Долинської міської ради, проживають та зареєстровані разом з матір`ю, позивачкою по справі (а.с.25). Сторони тривалий час проживають окремо та не ведуть спільне господарство, не підтримують подружніх відносин. Між сторонами виник спір з приводу розірвання шлюбу, який, враховуючи наявність у них неповнолітніх дітей, вони не можуть розірвати в позасудовому порядку. Оцінка суду: вивчивши зміст поданих стороною позивача заяв, дослідивши докази, які надані на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, вони проживають окремо та не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин. Позивачка не бажає зберігати сім`ю за умов, які склалися між подружжям, відповідач заперечень з даного приводу чи будь-яких інших заяв та клопотань не заявляв, тому відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Також позивачка просить неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з нею та після розірвання шлюбу змінити їй прізвище на дошлюбне [PERSON] , що відповідно до ст. 113 СК України, є її правом після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Виходячи з цього, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати, неповнолітніх дітей залишити проживати з матір`ю, позивачкою у справі, якій прізвище [PERSON] змінити на дошлюбне [PERSON] . Розподіл судових витрат: питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивачка понесла у зв`язку з розглядом справи, остання відносить оплату судового збору у розмірі 840,80 грн, що підтверджується квитанцією (а.с.3). Враховуючи, що суд прийшов до висновку про задоволення позову повністю, та з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, слід стягнути на користь позивачки з відповідача 840,80 грн понесених нею витрат судового збору. На підставі викладеного, ст.ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113, 114 СК України,

Outcome: approved