Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-17 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. Позивач АТ АКБ «Львів» просить стягнути з відповідачки [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором № 06677/102/2019 від 10.06.2019 в розмірі 40874,88 грн, з яких: 31002,20 грн заборгованість за основним боргом; 9297,28 грн заборгованість за відсотками; 575,40 грн пеня за період з 01.11.2019 по 29.02.2020 та з 01.05.2020 по 13.05.2020 включно, та судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 10.06.2019 між АТ АКБ «Львів» та [PERSON] укладено кредитний договір № 06677/102/2019, відповідно до умов якого Банк зобов`язався надати Позичальникові грошові кошти у розмірі 35000,00 грн зі сплатою 48% річних за користування кредитом та терміном повернення до 09.06.2021 включно. Згідно з п. 1.4 кредитного договору видача банком кредиту здійснюється одноразово безготівково на поточний рахунок Позичальника. Факт перерахування Позичальнику кредитних коштів підтверджується меморіальним ордером від 10.06.2019 № 194089. Всупереч п. 5.1, 3.6, 5.2 кредитного договору та взятим на себе зобов`язанням Позичальник систематично не виконує взяті на себе кредитні зобов`язання, своєчасно кредит не погашає. Станом на 14.05.2020 заборгованість за кредитним договором № 06677/102/2019 від 10.06.2019 становить 40874,88 грн, з яких: 31002,20 грн заборгованість за основним боргом; 9297,28 грн заборгованість за відсотками; 575,40 грн пеня за період з 01.11.2019 по 29.02.2020 та з 01.05.2020 по 13.05.2020 включно, що підтверджується розрахунками заборгованості та випискою по рахунках, які додаються. Враховуючи наведене, а також те, що на даний час відповідачка продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за кредитним договором у добровільному порядку, що є порушенням законних прав та інтересів АТ АКБ «Львів», а тому позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Відповідачка не скористалася правом на подання відзиву. Процесуальні рішення, постановлені по справі. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 20 травня 2020 року матеріали справи передано судді Гулі Л.В. На запит суду щодо доступу до персональних даних відповідачки 04 червня 2020 року на адресу суду надійшла відповідь. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 05.06.2020 позовну заяву Акціонерного товариства Акціонерно-комерційний банк «Львів» до [PERSON] про стягнення заборгованості прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 01.07.2020. Роз`яснено сторонам їх процесуальні права щодо подачі відзиву та доказів у справі /а.с. 24/. Ухвалою суду від 30.11.2020 судове засідання відкладено на 18.12.2020 /а.с. 38/. Розгляд справи по суті відбувся 18.12.2020 без участі сторін. Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти проведення судом заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, повторно на виклик суду не з`явилася, про причину неявки не повідомила, відзив на позов не подала. В попередніх судових засіданнях наявність заборгованості не заперечила, проте зазначила, що намагається добровільно врегулювати спір з позивачем. У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ст.\~247\~ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, врахувавши відсутність з боку позивача клопотань про закриття провадження чи залишення позову без розгляду, суд дійшов висновку, що неявка відповідачки не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін і позов слід задовольнити. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 10.06.2019 сторони уклали кредитний договір № 06677/102/2019, відповідно до якого позивач надав відповідачці кредит у сумі 35000,00 грн з умовою повернення до 09.06.2021 в порядку та відповідно до умов цього договору /а.с. 10-12/. Відповідно до меморіального ордеру № 194089 від 10.06.2019 року позивач перерахував кредитні кошти на рахунок [PERSON] згідно з кредитним договором № 06677/102/2019 від 10.06.2019 /а.с. 15/. Згідно з п. 3.2 та 3.3 кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує Банку фіксовану процентну ставку в розмірі 48 процентів річних і загальна вартість кредиту становить 56062,05 грн /а.с. 10 на звороті/. Згідно з розділом 5 цього Договору позичальник зобов`язаний повернути Банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені цим Договором та/або додатками до нього. Повернення суми кредиту, сплата нарахованих процентів здійснюється за ануїтетною схемою згідно з Додатком № 1 (платіжним календарем), що є невід`ємною частиною цього Договору /а.с. 10 на звороті/. Згідно з п. 5.6 цього Договору погашення заборгованості відповідно до умов цього Договору здійснюється у такій черговості: прострочені платежі зі сплати процентів; прострочені платежі з повернення Кредиту (основного боргу); строкові платежі зі сплати нарахованих процентів, термін сплати яких наступає в поточному місяці; строкові платежі з повернення кредиту (основного боргу), термін сплати яких наступає в поточному місяці; пеня, штраф; строкові платежі з повернення кредиту(основного боргу) на наступний місяць /а.с. 11/. Згідно з п. 6.1. розділу 6 Договору сторони погодили, що за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за цим Договором Банк вправі нарахувати Позичальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення. Розмір нарахованої пені обмежується 15 відсотками суми простроченого платежу. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня), нарахована за порушення Позичальником зобов`язань за цим Договором, обмежується половиною суми отриманого Позичальником Кредиту /а.с. 11/. Згідно з п. 2.3.2 розділу 2 цього Договору Банк має право, зокрема, вимагати дострокового повернення Кредиту, процентів, комісій та інших платежів за Договором у разі: несвоєчасної сплати процентів та/або неповернення суми кредиту (частини кредиту); наявності обставин, які свідчать про те, що наданий кредит не буде повернуто у строки, визначені цим Договором. Відповідно до п. 2.4 Договору в разі прийняття Банком рішення щодо вимоги про дострокове повернення Кредиту, сплату процентів, комісій та інших платежів з підстав, обумовлених цим Договором, Банк письмово повідомляє про це Позичальника. У такому випадку позичальник зобов`язаний впродовж 30 календарних днів з моменту отримання письмової вимоги Банку повністю повернути суму кредиту та сплатити проценти на день повернення /а.с. 10/. Також, згідно з п. 6.2 та 6.3 Договору за невиконання взятих на себе зобов`язань з повернення кредиту, окрім сплати пені, Банк вправі вимагати від Позичальника відшкодування заподіяних збитків у повному обсязі, в тому числі й упущену вигоду. Сторони погодили, що строк позовної давності для стягнення неустойки (штрафу, пені) за цим Договором прирівнюється до строку позовної давності, встановленої законом для основної вимоги за цим Договором /а.с. 11/. Умови вищевказаного кредитного договору [PERSON] не виконувала, не сплачувала заборгованість за кредитом та відсотками за його використання, у зв`язку з чим 09 січня 2020 року Банком було направлено лист-вимогу про виконання порушеного зобов`язання, а саме: у тридцятиденний термін з дати отримання даної вимоги повністю погасити прострочену заборгованість за кредитним договором, яка станом на 09 січня 2020 року становила 34984,04 грн /а.с. 13-14/. Однак [PERSON] не виконала вказану вимогу, в зазначений строк заборгованість за кредитним договором не сплатила. Із розрахунку заборгованості за кредитним договором судом встановлено, що станом на 14 травня 2020 року загальна заборгованість відповідачки за кредитним договором складає 40874,88 грн., з яких: 31002,20 грн заборгованість за основним боргом; 9297,28 грн заборгованість за відсотками; 575,40 грн пеня за період з 01.11.2019 по 29.02.2020 та з 01.05.2020 по 13.05.2020 включно відповідно до п. 6.1 кредитного договору борг за пенею становить 15 % розміру простроченого платежу) /а.с. 6-7/. При вирішенні позовних вимог судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5\~ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При вирішенні даного спору суд виходить з того, що між сторонами існували договірні правовідносини, що виникли на підставі кредитного договору на спеціальних умовах. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію (сплатити гроші). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст.\~527\~Цивільного кодексу\~України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Однак відповідачка даного обов`язку не виконала. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього\~Кодексу,\~яка нараховується\~від дня,\~коли речі\~мали бути\~повернуті,\~до дня\~їх фактичного\~повернення позикодавцеві,\~незалежно від\~сплати процентів,\~належних йому\~відповідно до\~статті 1048\~цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч. 1 ст. 81 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. Відповідно до ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів. Таким чином, у справах про невиконання умов будь-яких договорів позивач має довести, що у відповідача є зобов`язання, яке ним не виконано, а відповідач, відповідно, що зобов`язання ним виконано відповідно до умов договору або не виконано не з його вини. Судом встановлено, що позивачем на підтвердження позовних вимог подано розрахунок заборгованості, в якому відображено всі операції щодо отримання позичальником [PERSON] кредиту, виписку по особових рахунках [PERSON] , вичерпну інформацію про отримання коштів позичальником та наявність заборгованості /а.с. 6-9/. Надані позивачем докази суд визнає належними та допустимими, достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення заборгованості. Всупереч вищенаведеному, відповідачкою не подано жодного доказу на спростування розрахунку, поданого позивачем, та неналежного виконання зобов`язань за договором. Не надано доказів і щодо здійснення реструктуризації заборгованості, на яку позивачка покликалась у попередніх судових засіданнях. Таким чином, судом встановлено, що відповідачка не виконала взятих на себе за кредитним договором зобов`язань, внаслідок чого утворилася заборгованість перед банком у сумі 40874,88 грн, з яких: 31002,20 грн заборгованість за основним боргом; 9297,28 грн заборгованість за відсотками; 575,40 грн пеня за період з 01.11.2019 по 29.02.2020 та з 01.05.2020 по 13.05.2020 включно. Враховуючи, що зазначена заборгованість на даний час залишається непогашеною, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними і такими, що підлягають до задоволення. Щодо судових витрат. Крім того, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Так, понесені позивачем документально підтверджені судові витрати, а саме: сплачений судовий збір у розмірі 2102,00 грн, підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Outcome: approved