Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» звернулося до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 29 липня 2015 року ФОП [PERSON] та [PERSON] (далі - Відповідач) уклали Договір № 121336056 (далі - Договір 1), про отримання товарів в системі ПлатиПізніше, відповідно до положень якого [PERSON] отримала на умовах прямого лізінгу Спальню дитячу Дісней, загальною вартістю 6 664 грн. Відповідно до п. 1.2. Договору 1? визначено порядок отримання товарів (послуг) Клієнтом визначається Правилами отримання товарів (послуг) в системі ПлатиПізніше і редакції згідно Наказу №1 від 13.03.2015 р. (далі - Правила), які є невід'ємною частиною цього Договору 1. Копія Правил надається для ознайомлення Клієнту і електронному вигляді на веб - сайті Процесинг-центру. Передача Товару Відповідачу засвідчена підписом Відповідача на Договорі 1. З метою забезпечення належного виконання [PERSON] зобов'язань за Договором 1 між Позивачем та [PERSON] 29 липня 2015 року укладено Договір поруки клієнта в системі ПлатиПізніше №121336056 за умовами якого [PERSON] прийняв на себе зобов'язання разом з [PERSON] нести солідарну відповідальність за належне та у повному обсязі виконання останнім своїх зобов'язань. Також, 01.09.2015 року між [PERSON] та ФОП [PERSON] було укладено інший Договір 2 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше №121031040, відповідно до положень якого, вона отримала на умовах прямого лізінгу Надставку для столу та Крісло Поло Україна №8, загальною вартістю 2 407,00 грн. Незважаючи на обов'язок своєчасно та в розмірі, згідно умов пакету фінансування, сплачувати місячні платежі за Договором 1 та Договором 2, [PERSON] в якості оплати вартості отриманих Товарів, станом на 12 квітня 2017 року, було здійснено наступні платежі: за Договором 1 всього сплачено 5 764,00 грн., за Договором 2 всього сплачено 1 880,00 грн. Приймаючи до уваги вищевикладене, станом на 12 квітня 2017 року заборгованість [PERSON] перед Позивачем складає 9 010,95 грн., з яких за Договором 1 - 5 857,06 грн. 06 коп.; за Договором 2 - 3 153,89 грн. Зазначені обставини і стали підставою для подачі даного позову до суду. В судове засідання представник позивача не з'явився, про день слухання справи повідомлений вчасно та належним чином, надав до суду письмову заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, а також розглянути справу в його відсутність, Відповідачі в судовому засіданні позов не визнали, заперечували проти його задоволення. Крім того, вважають, що позивачем пропущено строк позовної давності. На підставі ухвали суду від 01.08.2017 року 02.08.2017 року судове засідання відбулося в режимі відеоконференції з представником позивача, який надав пояснення щодо поданого ним позову та надав відповіді на запитання відповідачів. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та відповідачів, вивчивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статті 546, 549 ЦК України передбачають можливість забезпечення виконання зобов'язання неустойкою. Згідно ст. 552 ЦК України сплата неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов'язку в натурі, а також не позбавляє кредитора права на відшкодування збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Судом встановлено, що 29 липня 2015 року ФОП [PERSON] та [PERSON] уклали Договір 1 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше № 121336056 , відповідно до положень якого вона отримала на умовах прямого лізингу товар - Спальня дитяча Дісней, загальною вартістю 6 664,00 грн. (а.с.5). Пунктом 2.1. Договору визначено, що умови, за якими товари (послуги) надаються Клієнту, визначаються обраним Клієнтом Пакетом фінансування, який є невід'ємною частиною Договору. З метою забезпечення належного та повного виконання [PERSON] зобов'язань за Договором 1 між позивачем та [PERSON], 29 липня 2015 року укладено Договір поруки за клієнта в системі ПлатиПізніше №121336056 за умовами якого [PERSON] прийняв на себе зобов'язання разом з [PERSON] нести солідарну відповідальність за належне та у повному обсязі виконання останнім своїх зобов'язань, що виникають за Договором 1. Також, судом встановлено, що 01.09.2015 року між [PERSON] та ФОП [PERSON], було укладено Договір 2 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше №121031040, відповідно до положень якого [PERSON] отримала на умовах прямого лізингу товар - Надставку для столу та крісло Поло Україна №8, загальною вартістю 2 407,00 грн. Крім того, судом з'ясовано, що в момент підписання Договору всі існуючі та майбутні права Постачальника за Договором відступаються на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп». Відповідачі, заперечуючи позов ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп», не погоджувалися в повному обсязі із самим фактом наявності заборгованості по договору 1 та договору 2, зазначаючи, що вони з 29.07.2015 року по 30.12.2015 року постійно сплачували кошти на користь позивача за даними договорами, хоча із порушенням строків проплати і тому виникнення заборгованості в сумі 9 010 гривень їм не зрозуміло. Суд критично оцінює позицію відповідачів з урахуванням наступного. Згідно з п. 9.1. Договору №121336056 від 29.07.2015 року - Договір 1 та Договіру №121031040 від 01.09.2015 року - Договір 2, ці Договори набувають чинності з моменту їх підписання сторонами і діютьпротягом строку, визначеного періодом та кількістю періодичних платежів, якщо інше не вказано в Пакеті фінансування, але в кожному разі до повного виконання сторонами своїх зобов'язань. Відповідно до п. 9.4. Договорів порядок і підстави дострокового припинення і розірвання договорів встановлені цими договорами, Правилами та чинним законодавством України. Станом на день розгляду справи, жоден з Договорів, що укладались між позивачем та відповідачами достроково не припинений та не розірваний, а тому є чинними та мають бути виконані належним чином. Відповідно до п. 5.6. Правил отримання товарів (послуг) в системі Плати Пізніше грошові кошти, що надійшли від Клієнта на рахунок Процесинг- центра позивача, в першу чергу зараховуються в рахунок погашення нарахованої неустойки (штрафів, пені) та витрат на обслуговування заборгованості Клієнта: в другу чергу - на погашення плати за розстрочення, процентів, комісій за надання фінансування; в третю чергу - на погашення основної суми заборгованості за товари (послуги). ' Так, як вбачається з матеріалів справи, станом на 12 квітня 2017 року відповідачем [PERSON] було здійснено наступні платежі: -за Договором 1 : 29.07.2015 року - 1 200,00 грн.; 25.08.2015 року - 1820,00 грн.; 25.09.2015 року - 500,00 грн.; 22.10.2015 року - 644,00 грн.; 11.12.2015 року - 1 000,00 грн.; 05.01.2016 року - 1 800,00 грн. Всього сплачено 5 764,00 грн. -за Договором 2 : 01.09.2015 року - 240,70 грн.; 30.10.2015 року - 380,00 грн.; 05.01.2016 року - 1500,00 грн. Всього на суму 1 880,00 грн. Таким чином, станом на 12 квітня 2017 року, заборгованість відповідача [PERSON] перед Позивачем становить: -за Договором 1 - 5 857,06 гривень, в тому числі: 2 556,00 грн. - сума заборгованості з оплати вартості товару; 3 301,06 грн. - сума штрафних санкцій. -за Договором 2 - 3 153,89 (три тисячі сто п'ятдесят три грн. 89 коп.), в тому числі: 1 462,17 грн. - сума заборгованості по оплаті вартості товару; 1 691,72 грн. - сума штрафних санкцій. Отже, враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач [PERSON] не виконала прийнятих на себе зобов'язань щодо своєчасної, повної та належної оплати вартості отриманих товарів, що і стало в подальшому підставою для нарахування заборгованості по договорах. Крім того, згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпечення порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Отже, відповідач [PERSON] несе солідарну відповідальність разом із відповідачем 1. Суд також враховує положення статті 611 ЦК України, де зазначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Щодо посилань відповідачів на пропущення позивачем строку позовної давності, то дана позиція не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду з огляду на наступне. Статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. В ч. 1 ст. 259 ЦК України зазначено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Положеннями п. 1.1., 1.2. та 2.2. Договору 1 та Договору 2 визначено, що порядок отримання Товару визначається Правилами отримання товарів (послуг) в системі ПлатиПізніше в редакції згідно Наказу №1 від 13.03.2015 р., що є невід'ємною частиною Договору 1 та Договору 2. Товар передано Постачальником Відповідачу у відповідності до умов обраного останнім Пакету фінансування в момент підписання Договору 1 та Договору 2 між Постачальником та Відповідачем 1. Власноручним підписом на Договорі 1 та Договорі 2 Відповідач 1 засвідчив про те; що він був ознайомлений з Правилами, в тому числі, підтвердив факт приймання - передачі від Постачальника Товару в належній якості, кількості та комплектації. Крім цього, відповідач 2, підписуючи Договір поруки 1, підтверджує, що він ознайомлений з Договором 1, усіма додатковими угодами до Договору 1, Правилами отримання товарів в системі ПлатиПізніше та Пакетами фінансування, їх зміст і умови йому зрозумілі, та усвідомлює зобов'язання Клієнта, що виникають із вищезазначених документів. Поручитель підтверджує, що зміст ст.ст. 553-559 ЦК йому відомий. Пунктом 14.2. Правил передбачено, що Сторони Договору погодили, що на підставі ст. 259 Цивільного кодексу України позовна давність за всіма зобов'язаннями, що виникають з умов Договору, в тому числі щодо сплати неустойки та відшкодування збитків, збільшується і становить 20 (двадцять) років. Таким чином, відповідачі, підписавши Договір 1, Договір 2 та Договір поруки своїми підписами засвідчили, що вони ознайомилися та повністю погодилися з вищезазначеними положеннями Правил, а тому їх посилання на ст. 258 ЦК України суд вважає безпідставними та необґрунтованими. Враховуючи положення частини 1 статті 88 ЦПК України, яка передбачає, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача судовий збір в сумі 1 600,00 грн., що підтверджено платіжним дорученням (а.с.7). Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved