Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-01 00:00:00

ТОВ «Споживчий Центр» звернулося до суду з позовом, в якому зазначає, що відповідно до укладеного 05.03.2019 року договору № 05.03.2019-100005441 відповідач отримав кредит у розмірі 7000 грн. строком на 14 календарних днів, з кінцевим терміном повернення кредиту 18.03.2019 року із сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 1960 грн. Видача відповідачу кредиту підтверджується квитанцією № 135547323 від 05.03.2019 року. Відповідач взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів не виконує. Відповідно до пункту 5.4 договору у випадку невиконання/неналежного виконання позичальником грошових зобов`язань за договором кредитор залишає за собою право нарахування штрафу, розмір якого зростає на 2%, починаючи від 2% у перший день невиконання. Сума штрафу становить 14515,20 грн. З огляду на наведене, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у загальному розмірі 17919 грн., з яких: 7000 грн. заборгованість за кредиту; 1960 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 8959 грн. частина штрафу. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 12 липня 2019 року цивільну справу за позовом Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Споживчий центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості передано за підсудністю до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 липня 2019 року позовну заяву ТОВ\~«Споживчий центр»\~до [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позові просив проводити розгляд справи в його відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, повідомлявся про час і місце розгляду справи, причину неявки не повідомив, відзив на позов не надав, у зв`язку з чим судом проведено заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов ТОВ\~«Споживчий центр»\~підлягає задоволенню з огляду на наступне: Судом встановлено, що 05.03.2019 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 05.03.2019-100005441, відповідно до якого товариство надало відповідачу кредит у розмірі 7000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 1960 грн., що становить 28% у процентному значенні, строком на 14 календарних днів, тобто до 18.03.2019 року включно. Відповідно до п.п. 4.1. договору позичальник зобов`язується забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів за користування ними шляхом внесення в касу кредитора готівкою або перерахування на рахунок кредитора в такі терміни: а) повернення кредиту до 18.03.2019 року; б) проценти за користування кредитом в день повернення кредиту або в останній день строку, на який кредит пролонгований; в) штрафні санкції, які можуть бути нараховані кредитором за несвоєчасне виконання зобов`язань за цим договором, - негайно з моменту пред`явлення кредитором вимоги (усної чи письмової) про нарахування таких санкцій. Пунктом 5.4. договору передбачено, що у випадку невиконання/неналежного виконання позичальником грошових зобов`язань за договором кредитор залишає за собою право нарахування штрафу, розмір якого зростає на 2%, починаючи від 2% у перший день невиконання. Вирішуючи спір між сторонами, суд враховує, що відповідно до частини 1\~статті 509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку За змістом ст. ст. 526, 530\~ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, та у встановлений строк. \~ \~ \~ \~Статтею 627\~ЦК України передбачено, що відповідно до ст.\~6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 ст.\~628\~ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст.\~626\~ЦК України договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України). Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України № 675-VIII від 3 вересня 2015 року «Про електронну комерцію». Згідно із пунктом 6 частини першої вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статти 3 Закону). Відповідно до частини третьої статті 11 цього Закону\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта\~статті 11 Закону). Згідно з частиною шостою статті 11 Закону \~відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; \~вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону в разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 даного Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. На підтвердження укладення кредитного договору та отримання відповідачем кредиту позивачем надано суду копію пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), копію заявки, яка є невід`ємною частиною зазначеної пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), копію підтвердження укладення кредитного договору та квитанції про перерахування коштів у сумі 7000 грн. за договором № 05.03.2019-100005441. Доказів на спростування факту укладення кредитного договору, отримання кредиту чи належного виконання зобов`язань за кредитним договором відповідачем не надано. Відповідно до статті 611 ЦК України в разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Так, згідно зі статтею 549\~ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Як вбачається з матеріалів справи, заборгованість відповідача за кредитним договором складає 8960 грн., з яких: 7000 грн. заборгованість за кредитом та 1960 грн. - проценти за користування кредитом. Крім того, відповідно до умов договору позивачем заявлено до стягнення з відповідача суму штрафу в розмірі 8959 грн. Таким чином, враховуючи, що відповідач належним чином свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, суд вважає можливим позов задовольнити, стягнувши з відповідача на користь ТОВ\~«Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором від 05.03.2019 року в розмірі 17919 грн., з яких: 7000 грн. заборгованість за кредитом; 1960 грн. - проценти за користування кредитом; 8959 грн. штраф. Крім того, позивачем при зверненні до суду був сплачений судовий збір у розмірі 1921 грн. Згідно з частиною 1 статтею 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь ТОВ «Споживчий центр».

Outcome: approved