Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-24 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» звернулось до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивує наступним. 02.06.2016 р. Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» та відповідач уклали кредитний договір № V01.196.71771. Відповідно до вищевказаного договору, відповідач отримав кредит у сумі 27 328,00грн. зі сплатою 32% річних. Відповідно до умов договору, відповідач зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит в сумі 27 328,00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером. У порушення умов договору, відповідач, свої зобов`язання належним чином не виконав в результаті чого станом на 17.11.2016р. має заборгованість на загальну суму 30 327,71грн. 17.11.2016року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантьє» та Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» уклали договір факторингу № 17/11-1. Згідно умов договору факторингу клієнт відступив факторові з 17.11.2016року, а позивач, відповідно до договору факторингу та вимог чинного законодавства, набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Також, 28.02.2017року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантьє» та Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СЕРЕТ», яке змінило найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС», відповідно до чинного законодавства України, був укладений договір факторингу № 28/02-1, за умовами якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № V01.196.71771 від 02.06.2016року, за яким відповідач являється боржником. Станом на 28.02.2017року загальна заборгованість за кредитним договором № V01.196.71771 від 02.06.2016року становить 29 327,71грн.. Після відступлення права вимоги відповідачем здійснено сплату на загальну суму 1000,00 грн. Останній платіж здійснено 15.12.2016року. Станом на 30.10.2017року заборгованість за кредитним договором становить: за тілом кредиту - 26659,64грн., за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями - 2668,07грн., що становить загальну суму заборгованості - 29327,71грн.. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по кредиту, заборгованість за відсотками та комісією. Представник позивача у судове засідання не з`явився, до суду подана заява про розгляд справи за їх відсутності, проти проголошення заочного рішення суду не заперечують. В судове засідання відповідач, [PERSON] , не з`явилася. Відзив на позовну заяву та будь-які заяви, клопотання відповідача [PERSON] до суду не надходили. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином через розміщення оголошення на офіційному сайті Судової влади України. За даних обставин суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи на підставі Глави 11 Розділу ІІІ ЦПК України. Вивчивши матеріали позовної заяви, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, судом встановлено наступне. 02.06.2016 р. Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» та відповідач уклали кредитний договір № V01.196.71771. Відповідно до вищевказаного договору, відповідач отримав кредит у сумі 27 328,00грн. зі сплатою 32% річних. Відповідно до умов договору, відповідач зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» свої зобов`язання за договором виконало, надавши відповідачеві кредит в сумі 27 328,00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером. У порушення умов договору, відповідач, свої зобов`язання належним чином не виконав в результаті чого станом на 17.11.2016р. має заборгованість на загальну суму 30 327,71грн. 17.11.2016року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантьє» та Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» уклали договір факторингу № 17/11-1. Згідно умов договору факторингу клієнт відступив факторові з 17.11.2016року, а позивач, відповідно до договору факторингу та вимог чинного законодавства, набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Також, 28.02.2017року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантьє» та Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СЕРЕТ», яке змінило найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС», відповідно до чинного законодавства України, був укладений договір факторингу № 28/02-1, за умовами якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № V01.196.71771 від 02.06.2016року, за яким відповідач являється боржником. Станом на 28.02.2017року загальна заборгованість за кредитним договором № V01.196.71771 від 02.06.2016року становить 29 327,71грн.. Після відступлення права вимоги відповідачем здійснено сплату на загальну суму 1000,00 грн. Останній платіж здійснено 15.12.2016року. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язувався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Судом встановлено, що відповідач взяті на себе зобов`язання по виплаті кредитних коштів у строки визначені Кредитним договором не виконує. Станом на 30.10.2017року заборгованість за кредитним договором становить: за тілом кредиту - 26659,64грн., за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями - 2668,07грн., що становить загальну суму заборгованості - 29327,71грн.. Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Статтею 629 ЦК України, передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з вимогами ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Так, відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 ст. 612 ЦК України, передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Аналізуючи положення вищезазначених процесуальних норм, під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача. Проаналізувавши та оцінивши зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд вважає вимоги позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 29 327,71 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 26 659,64 грн., за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями - 2668,07грн., такими, що підлягають задоволенню повністю. Суд вирішує питання про розподіл судових витрат на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600,00 грн. На підставі ст.ст. 11, 526, 530, 610, 612, 625, 629, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved