Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-16 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 05 червня 2003 року виконавчим комітетом Княжолуцької сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис № 10, їх малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , залишити проживати разом з нею та прізвище [PERSON] після розірвання шлюбу їй не змінювати. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Шлюб між ними зареєстровано 05 червня 2003 року. Під час реєстрації шлюбу вона змінила дошлюбне прізвище з [PERSON] на прізвище чоловіка [PERSON] . За час спільного проживання в них народилось двоє синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя у них не склалося. Потягом останніх років відносини між ними поступово погіршувались. З вини відповідача між ними постійно виникали сімейні суперечки, які призводили до конфліктів, в тому числі відповідач застосовував щодо неї фізичне насильство, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Вже більше як пів року, а саме з травня 2020 року, вони проживають окремо, відповідач переїхав проживати до своїх родичів в смт Вигода. Їх неповнолітні діти проживають разом з нею в с. Княжолука. За таких умов збереження шлюбу між ними є неможливим. У відділі ДРАЦСу їй відмовили в реєстрації розірвання шлюбу, повідомивши, що розірвання шлюбу в позасудовому порядку (в органі державної реєстрації актів цивільного стану) можливе тільки за заявою подружжя, яке не має дітей. В зв`язку з чим звертається із даним позовом до суду. У судове засідання позивачка не з`явилася, однак подала заяву, в якій позов підтримала, просила розглядати справу у її відсутності, строк на примирення не надавати, оскільки з травня 2020 року вони разом не проживають, а з липня 2020 року відповідач перебуває за кордоном. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, відзиву на позов не подавав. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 27.11.2020 відкрито провадження у даній справі та призначено провести підготовче судове засідання за участю сторін. 08 грудня 2020 року від позивачки надійшла про розгляд справи без її участі, в якій вона також не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач відзиву, будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань, жодних доказів на спростування обґрунтувань позивача суду не надавав, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Ухвалою суду від 08.12.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також те, що відповідач клопотань про відкладення судового засідання на адресу суду не направляв, в силу положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. Ухвалою суду від17.12.2020 постановлено провести заочний розгляд даної справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, розгляд даної справи проводиться у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом на підставі письмових заяв та доказів, наявних в матеріалах справи. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: сторони по справі перебувають у шлюбі з 05 червня 2003 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Княжолуцької сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис № 10, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 05.11.2020 Долинським РВ ДРАЦС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (а.с.4). Як вбачається зі світлокопій свідоцтва про народження серії [NUMBER] та свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданих повторно 05.11.2020 Долинським РВ ДРАЦС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), за час шлюбу у сторін народилося двоє синів [PERSON] , [INFO] , актовий запис №32 та [PERSON] , [INFO] , актовий запис №6 (а.с.10, 11). Відповідно до довідки №2441 від 16.11.2020 Княжолуцької сільської ради Долинського району Івано-Франківської області про склад сім`ї та зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб та землекористувачів, діти проживають та зареєстровані разом з матір`ю [PERSON] в с. Княжолука в будинку її матері [PERSON] , де також зареєстрований відповідач (а.с.9). Однак, сторони з травня 2020 року проживають окремо, не ведуть спільне господарство та не підтримують подружніх відносин, відповідач проживав у своїх родичів, після чого виїхав за межі України. Спір з приводу визначення місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, відсутній. Між сторонами виник спір з приводу розірвання шлюбу, який вони, враховуючи наявність малолітньої дитини, не можуть розірвати в позасудовому порядку. Оцінка суду: вивчивши зміст позовної заяви, дослідивши докази, які надані на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, між ними виникали суперечки, які призвели до припинення шлюбних відносин. З травня 2020 року вони проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Позивачка не бажає зберігати сім`ю за умов, які склалися між подружжям, відповідач заперечень з даного приводу чи будь-яких інших заяв та клопотань не заявляв, тому відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Позивачка просить визначити місце проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , якому ще не виповнилося 14 років, разом з нею, проти чого від відповідача жодних заперечень не надходило. Щодо сина [PERSON] , [INFO] , якому виповнилося 16 років, такої вимоги не ставить, оскільки він сам праві визначати з ким із батьків проживати, як це передбачено ч. 3 ст. 160 СК України. Також позивачка просить після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] їй не змінювати, що відповідно до ст. 113 СК України, є її правом після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Виходячи з цього, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати, малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з матір`ю, позивачкою по справі, якій прізвище чоловіка після розірвання шлюбу не змінювати. Розподіл судових витрат: питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивачка понесла у зв`язку з розглядом справи, остання відносить оплату судового збору у розмірі 840,80 грн, що підтверджується квитанцією (а.с.3). Враховуючи, що суд прийшов до висновку про задоволення позову повністю, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України та письмової заяви позивачки про стягнення з відповідача понесених судових витрат, слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 840,80 грн сплаченого нею при зверненні до суду судового збору. На підставі викладеного, ст.ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113, 114 СК України,

Outcome: approved