Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13.09.1997 року, який укладений у відділі реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції у м. Дніпропетровську за актовим записом №864. Дівоче дошлюбне прізвище позивачки [PERSON]. Від шлюбу мають дитину сина [PERSON], [INFO], про що свідчить «Свідоцтво про народження» серії І-КИ №044796 від 09.08.1999 року. Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з Відповідачем. Звернення до суду мотивує тим, що шлюбні відносини з Відповідачем при припинені ще у вересні 2005 року на підставі відсутності почуттів любові один до одного та духовного єднання. З того часу мешкають окремо один від одного. Спільне господарство не ведеться з вересня 2005 року, спору про розподіл майна немає. Спору про місце проживання сина не має, оскільки той буде проживати з батьком Відповідачем у справі. Вважає, що спільне подальше життя і збереження шлюбу не можливі. На примирення не згодна оскільки вважає, що зберегти сімю неможливо. Тому просить суд розірвати її шлюб з Відповідачем (а.с.2-3). В попереднє судове засідання Позивачка не явилася.Надала заяву про підтримання заявлених позовних вимог і розгляд справи за її відсутності та залишення їй шлюбного прізвища (вх.№21225 від 27.10.2015). В попереднє судове засідання Відповідач неявився. Надіслав до суду заяву про визнання позовних вимог і розгляд справи за його відсутності. Не заперечує проти залишення Позивачці шлюбного прізвища (вх. №21225 від 27.10.2015). Згідно ч.4 ст.130 та ч.4 ст.175 ЦПК України суд може ухвалити судове рішення у попередньому судовому засіданні у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В даному конкретному випадку визнання Відповідачем заявлених позовних вимог не суперечить закону, оскільки сторони є достатньо дорослими людьми Позивачці 39 років, а Відповідачеві 50 років. Дослідивши матеріали справи, додані до неї документи та подані сторонами заяви, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Згідно ст.110СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 13.09.1997 року, який зареєстрований у Відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтневої районної ради м. Дніпропетровська за актовим записом №864. Про це свідчить «Свідоцтво про одруження серії І-КИ №044852 від 13.09.1993. Дошлюбне прізвище Позивача [PERSON] (а.с.7). Від шлюбу мають дитину сина [PERSON], [INFO], який буде проживати з батьком (а.с.2, 4-оберт, 8). Шлюбні відносини між сторонами припинені ще у вересні 2005 року на підставі відсутності почуттів любові один до одного та духовного єднання. З того часу вони мешкають окремо один від одного за різними адресами, спільне господарство не ведеться і спор про розподіл майна відсутній. Сторони вважають збереження шлюбу неможливим і на примирення не згодні. З оглядом суд розриває шлюб сторін, укладений між ними 13.09.1997 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Жовтневої районної ради м. Дніпропетровська за актовим записом №864. Також суд вважає за можливе залишити Позивачці її шлюбне прізвище «Полеонок». На підставі викладеного,

Outcome: approved