Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що 13.03.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та права вимоги останнього за кредитними договорами у зв`язку з укладенням договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 10.12.2010 року передано ТОВ «ОТП Факторинг Україна», та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № МL - B02/027/2008, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 304 500, 00 грн. та взяв на себе відповідні зобов'язання щодо порядку його повернення. В забезпечення виконання зобов'язань за вищезазначеним кредитним договором 13.03.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № SR- B02/027/2008, відповідно до якого, поручитель зобов'язується відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобов'язань перед кредитором в повному обсязі. Також, в забезпечення виконання зобов'язань за вищезазначеним кредитним договором між ЗАТ «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] 13.03.2008 року було укладено договір іпотеки № PМL - B02/027/2008 (майнова порука), згідно якого в іпотеку було передано земельну ділянку, площею 0, 1856 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер земельної ділянки 0520681003:02:006:0150, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка належить [PERSON] В зв'язку з неналежним виконанням своїх зобов'язань за кредитним договором № МL - B02/027/2008 від 13.03.2008 року, заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем станом на 20.05.2014 року становить 540 831, 14 грн. з яких: 299 428, 55 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 56 520, 23 грн. - заборгованість по відсоткам; 184 882,36 - пеня. Намагання позивача врегулювати спір в досудовому порядку не дало позитивних наслідків, в зв'язку чим позивач звернувся до суду з даним позовом, яким просить солідарно стягнути з відповідачів: [PERSON], [PERSON] існуючу заборгованість за зазначеним вище кредитним договором та в рахунок погашення даної заборгованості звернути стягнення на зазначений вище предмет іпотеки шляхом реалізації його на прилюдних торгах, за початковою ціною, яку визначить суб'єкт оціночної діяльності в ході виконавчого провадження. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. В разі неявки відповідачів не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились з невідомих суду причин, хоча про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки суд не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково з наступних підстав. Так, дійсно 13.03.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та права вимоги останнього за кредитними договорами у зв`язку з укладенням договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 10.12.2010 року та договору про відступлення права вимоги передано ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (а.с. 12-22) та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № МL - B02/027/2008, згідно якого останній отримав кредит на споживчі цілі у розмірі 304 500, 00 грн. з кінцевим терміном його повернення до 15.03.2023 року та, в свою чергу, взяв на себе зобов'язання щодо порядку його повернення, шляхом здійснення платежів кожного календарного місяця рівними частинами, а також сплати відповідної плати за користування кредитними коштами (а.с. 4 - 7). В забезпечення виконання зобов'язань за вищезазначеним кредитним договором 13.03.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № SR- B02/027/2008, відповідно до умов якого, вона зобов'язалась в повному обсязі відповідати за повне та своєчасне виконання [PERSON] своїх боргових зобов'язань перед кредитором за кредитним договором № МL - B02/027/2008 від 13.03.2008 року (а.с. 8). Також, в забезпечення виконання зобов'язань за вищезазначеним кредитним договором між ЗАТ «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] 13.03.2008 року було укладено договір іпотеки № PМL - B02/027/2008, згідно умов якого [PERSON] передав в іпотеку нерухоме майно, а саме земельну ділянку, площею 0, 1856 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер земельної ділянки 0520681003:02:006:0150, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка належить [PERSON] згідно Державного Акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 382883 (а.с. 9 -10). В зв'язку з порушенням умов кредитного договору № МL - B02/027/2008 від 13.03.2008 року, відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 20.05.2014 року розмір заборгованості [PERSON] становить 540 831, 14 грн. з яких: 299 428, 55 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 56 520, 23 грн. - заборгованість по відсоткам; 184 882,36 - пеня (а.с. 27). З метою досудового врегулювання спору позивачем на адреси відповідачів були направлені письмової вимоги про усунення порушення та досторокове повне повернення заборгованості (а.с. 23 - 25), які залишились невиконаними, в зв'язку з чим порушене право позивача підлягає захисту в судовому порядку. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ст. 526, 530, 623, 624, 625 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений у ньому строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані збитки. Згідно ст.ст. 553, 554 ЦК України, поручитель поручається перед кредитором за виконання ним свого обов'язку, відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. В разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, поручитель і боржник відповідають перед кредитором як солідарні боржники та поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник. Одночасно суд враховує, що відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Тому враховуючи, що кошти відповідачу надавалися на споживчі цілі, сума пені підлягає зменшенню до розміру, який на думку суду об'єктивно відповідатиме обставинам справи, а саме до розміру 50 % від решти заборгованості відповідача (а саме 50 % від сум заборгованості за кредитом та відсотками за користування кредитом), що становить 177 974, 39 грн. Тому вимога позивача про солідарне стягнення суми заборгованості за кредитом з [PERSON], [PERSON] підлягає частковому задоволенню, а саме з врахуванням зменшеної судом заявленої суми пені (неустойки). Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до вимог ст. 35 вказаного Закону, банк надіслав іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення основного зобов'язання, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 24). Крім цього, згідно ч. 2 ст. 35 вказаного Закону, положення частини першої цієї статті щодо письмової вимоги про усунення порушення, не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Зважаючи на викладене вище, вимога позивача про звернення стягнення на предмети іпотеки в рахунок погашення боргу за кредитним договором вказаним ним способом підлягає задоволенню з дотриманням вимог ст. 39 Закону України «Про іпотеку» та п. 42 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин». Крім того, згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] слід стягнути в рівних частках на користь позивача судові витрати, відповідно до платіжного доручення (а.с. 28). На підставі викладеного та

Outcome: partial