Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу з 30 липня 2005 року. Шлюб було зареєстровано Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану м. Луганська Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON],[INFO]. До суду звернувся позивач і просить розірвати шлюбні відносини. Сімя фактично не існує з 2012 року. Позивачка виявила, що шлюб був невдалий, відповідач не вів домашнє господарство. Позивачка вважає, що вина в розпаді сімї полягає на відповідачеві. На даний час вона живе своїм життям, примирятися . Суд бере до уваги те, що сторони разом не проживають з 2012 року до сьогодні. Входячи з обставин викладених в позовній заяві суд виходить і законних вимог, що позивач зобовязаний сплатити судовий збір при зверненні до суду, що не було виконано позивачкою, не долучено до справи документи, які вказували на звільнення її від сплати судового збору, виходячи з обставин, які призвели до розпаду сімї, суд вважає, що судовий збір необхідно стягнути з позивачки [PERSON] на користь держави. Суд, вивчивши письмову заяву позивача с проханням розірвати шлюбні відносини, надану до суду позивачем і на поляганні на задоволенні позовних вимог, вивчивши матеріали позовної заяви, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Відповідно\~\~ до\~ст. 112 ч.2 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання\~\~ шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,\~\~ інтересам\~\~ їхніх\~\~ дітей,\~\~ що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2\~ст.114 Сімейного кодексу України\~-\~\~ у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до\~ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.\~\~ Оскільки відповідачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його. Згідно з ч. 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.\~105\~ч.3,\~112,\~113,\~114\~ч.2\~СК України,

Outcome: approved