Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

ТОВ «ВК Комунальник» звернулось до суду з позовом до [PERSON] та просило визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в гуртожитку по [ADDRESS], посилаючись на те, що приміщення гуртожитку по [ADDRESS] належить позивачу на праві власності згідно договору купівлі-продажу від 31.08.2009р., відповідач був зареєстрований в цьому гуртожитку в 1992р., але на час придбання позивачем гуртожитку, в ньому не проживав і не проживає до теперішнього часу, комунальні послуги не сплачує, але залишається зареєстрованим. Спеціального ордеру на вселення в гуртожиток відповідач не мав і не проживає за місцем реєстрації понад встановлені законом строки, у зв*язку з чим вважав, що він втратив право користування житловим приміщенням. Просив задовольнити позов на підставі ст.ст. 71, 72, 128, 129, 130 ЖК України. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, а також на відсутність відповідача в житловому приміщенні за місцем реєстрації понад шість місяців. Відповідач в судове засідання не з*явився, про день і час розгляду справи за місцем реєстрації повідомлявся належним чином, що стверджується актом ТОВ «КВ Комунальник» (а.с. 27), заперечень проти позову суду не надав, про поважність причин неявки суд не повідомив. В ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» дано визначення поняття реєстрація - це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. Суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів згідно частини 4 ст.169 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи. Заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, виходячи з наступного. Згідно частини 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що ТОВ «КВ Комунальник» є власником приміщення гуртожитку по [ADDRESS] згідно договору купівлі-продажу від 31.08.2009р. (а.с. 4 - копія договору), відомості про який внесено до Держаного реєструречових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 3 - копія витягу). Відповідно даних довідки по формі №3, [PERSON] є зареєстрованим в гуртожитку по [ADDRESS] з 1992р. (а.с. 7). Як вказував представник позивача, відповідач з часу придбання ТОВ «ВК Комунальник» приміщення гуртожитку по [ADDRESS] 31.08.2009р. у вказаному гуртожитку не проживав і не проживає до теперішнього часу, комунальні послуги не сплачує, кімнати не має, його речі в гуртожитку відсутні. Доказів в спростування таких обставин справи суду не надано. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], що на даний час працює на посаді директора ТОВ «ВК Комунальник», а з 2003р. працювала завідуючою, а потім директором гуртожитку по [ADDRESS] та у зв*язку зі службовими обов*язками знає усіх мешканців гуртожитку, але [PERSON] не бачила ніколи і такий мешканець їй не відомий, про його реєстрацію в гуртожитку відомо лише з документів. Згідно частини 1 ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім*ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а відповідно частини 2 - якщо наймач або члени його сім*ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. У відповідності до ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв*язку, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні достовірно встановлені обставини, які свідчать про відсутність відповідача за місцем реєстрації понад встановлені законом строки і доказів про поважність причин такої відсутності суду не надано, що свідчить про втрату ним права користування житловою площею в гуртожитку по [ADDRESS], а тому позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved