Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальність «Фінансова компанія «Факторинг Про» , яке є правонаступником Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське», звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на те, що 15 квітня 2014 року між ПрАТ «Страхове товариство «Іллічівське» та [PERSON], в особі директора ТОВ «Страховий Брокер «Марта» [PERSON] був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № ЗП-05-012535, предметом якого є страхування транспортного засобу «КІА», номер кузова u5ypc813dd1425845. 08 березня 2015 року в м. Запоріжжі сталася ДТП за участю транспортного засобу «КІА», державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу «Хонда», державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON]. Згідно постанови Запорізького районного суду Запорізької області, ДТП сталася внаслідок порушення відповідачем ПДР України. ПрАТ «Страхове товариство «Іллічівське» було складено страховий акт та розрахунок до нього на виплату страхового відшкодування та здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 170000 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 8364 від 01.07.2015 р. У лютому 2016 року «Страхова компанія «ПЗУ Україна» за заявою на виплату страхового відшкодування ПрАТ СТ «Іллічівське» виплатила суму в розмірі 50000 грн. про що свідчить лист СК «ПЗУ» від 15.02.2016 р. Відповідач повинен відшкодувати позивачеві різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в сумі 120000 грн. 22.03.2016 р. відповідачем було отримано претензію з додатками щодо відшкодування шкоди, але жодних дій щодо врегулювання даного випадку не зробив. Оскільки до цього часу відповідачем не сплачена різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою шкоди, завданої внаслідок ДТП в сумі 120000 грн., позивач був вимушений звернутися до суду. У судове засідання представник позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Факторинг Про», не з»явився, надав суду заяву, у якій позов підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити, розглянути справу за його відсутністю на підставі наявних у справі доказів. Відповідач у судове засідання не з»явився, був повідомлений належним чином про місце та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, раніше 24.07.2017 року надавав суду заяву, у якій просив суд закрити провадження у справі. Суд вважає можливим розглянути справу заочно за відсутності сторін у справі, на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, дослідивши усі докази у сукупності, суд вважає, що вимоги позивача законні та обгрунтовані, отже, позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Судом встановлено, що 06.02.2017 року між ПрАТ «Страхове товариство «Іллічівське» та ТОВ «Фінансова компанія «Факторинг Про» укладено договір про надання фінансових послуг факторингу №02/06.02.17, що підтверджується копією зазначеного договору. Згідно з умовами Договору , право регресної вимоги заявлене у позові ПрАТ «Страхове товариство «Іллічівське» було передано ТОВ «Фінансова компанія «Факторинг Про», що підтверджується п.8 таблиці Додатку №1 до Договору. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 25.07.2017 року було залучено правонаступника позивача [PERSON] «Страхове товариство «Іллічівське» - ТОВ «Фінансова компанія «Факторинг Про». Відповідно до статті 1188 ЦК України: «шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою». У відповідності до ч. 1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст.. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За змістом ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до Договору добровільного страхування наземного транспорту № ЗП-05-012535 від 15.04.2014 р. між ПрАТ «СТ «Іллічівське» та [PERSON] в особі директора ТОВ «Страховий Брокер «Марта» [PERSON], транспортний засіб KIA SPORTAGE було застраховано. 11.03.2015 р. [PERSON] звернувся до ПрАТ «СТ «Іллічівське» із заявою про подію, що має ознаки страхової, про виплату страхового відшкодування відповідно до договору добровільного страхування засобів наземного транспорту від 15.04.2014 р. № ЗП- 05-012535 у звязку з подією, що сталася 08.03.2015 р. Згідно довідки № 9487329 про дорожньо-транспортну пригоду, надану 18.06.2015 р. ВДАІ Жовтневого РВ м. Запоріжжя, дійсно 08.03.2015 р. о 23 год.40 хв. за адресою: пр. Леніна Дамба Е/О 32 в м. Запоріжжі сталася ДТП, учасниками якої є транспортний засіб HONDA CIVIC, державний номер [NUMBER], що належить [PERSON] та транспортний засіб KIA SPORTAGE, державний номер [NUMBER], що належить [PERSON] Згідно постанови Запорізького районного суду Запорізької області від 07.04.2015 року, [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 124 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 425 грн., а саме за порушення ПДР України, що призвело до ДТП 08.03.2015 р., за участю транспортного засобу «КІА», державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу «Хонда», державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Відповідно Висновку експертного дослідження автотоварознавця з встановлення матеріальних збитків нанесених володільцю КТС № 262/3, складеного 18.06.2015 р., вартість матеріальних збитків, нанесених володільцю транспортного засобу KIA SPORTAGE становить 202385 грн. 38 коп., Згідно рахунку-фактури № СФ-0000731 від 11.06.2015 р. сума відновлюваного ремонту складає 204059 грн. 42 коп. 30.06.2015 р. між страхувальником [PERSON] та страховиком ПрАТ «СТ «Іллічівське» складено Акт про узгодження суми страхового відшкодування, відповідно до якого загальний розмір суми страхового відшкодування становить 170000,00 грн.. 01.07.2015 р. головним юрисконсультом ПрАТ «СТ «Іллічівське» затверджено Страховий акт № ЦО-56839-Зп-05-0000012535-07 від 30.06.2015 р. про виплату страхового відшкодування [PERSON] в сумі 170000,00 грн., до якого додано розрахунок суми страхового відшкодування. Страхове відшкодування ПрАТ «СТ «Іллічівське» виплатило [PERSON] 01.07.2015 р., що підтверджено платіжним дорученням № 8364 від 01.07.2015 р. ПрАТ «СТ «Іллічівське» направило [PERSON] претензію про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП (в порядку регресу), яка на даний момент не задоволена. Доводи, викладені у заяві відповідача про закриття провадження у справі, суд вважає необґрунтованими, оскільки питання щодо закриття провадження з цих підстав було предметом розгляду та 23.02.2017 року Апеляційним судом Запорізької області була винесена ухвала, згідно якої ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 07.12.2016 року, про закриття провадження у справі було скасовано. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Оскільки суд повторно ухвалює заочне рішення, згідно ч.3 ст.232 ЦПК України, повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку. Вирішуючи спір, суд, відповідно до ст. 88 ЦПК України, присуджує з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 1800,00 грн., що підтверджуються платіжним дорученням від 11.07.2016 року. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved