Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

ТОВ «Споживчий центр» звернулось в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилався на те, що 16 жовтня 2018 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 16.10.2018-100001100. Відповідно до п. 1.4. кредитного договору кредитор зобов'язався надати позичальнику кредит на наступних умовах: кредит у розмірі 5000 гривень з кінцевим терміном повернення кредиту до 29 жовтня 2018 року, проценти за користування кредитом 1400 грн, що становить 28% в процентному значенні. 16.10.2018 року товариство видало відповідачу кредит у розмірі 5000 гривень. Відповідно до п.п.4.1 договору Позичальник зобов'язується забезпечити своєчасне повернення Кредиту та Процентів за користування ними шляхом внесення в касу Кредитора готівкою або перерахування на рахунок кредитора в такі терміни: а) повернення кредиту до 29.10.2018 р.; Проценти за користування кредитом - в день повернення кредиту або в останній день строку, на який Кредит пролонгований; в) штрафні санкції, які можуть бути нараховані Кредитором за несвоєчасне виконання зобов'язань за цим Договором, - негайно, з моменту пред'явлення Кредитором вимоги (усної чи письмової) про нарахування таких санкцій. Відповідачем зобов'язання щодо повернення суми кредиту порушені. Просить стягнути з відповідача заборгованість та штраф за кредитним договором в розмірі 8900 грн та судовий збір. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 21.01.2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. У судове засідання представник позивача не з'явилась, направив до суду клопотання, з якого вбачається, що просить розглядати справу у відсутність представника товариства. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, місце та дату судового засідання повідомлявся належним чином. Про причини неявки відповідач суд не повідомив, відзив не подав і позивач не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, таким чином суд проводить розгляд справи на підставі\~ст.280 ЦПК України\~в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою позивача. Згідно з частиною 2\~статті 247 Цивільного процесуального кодексу України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 16 жовтня 2018 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 16.10.2018-100001100(а.с. 5-6). Відповідно до п. 1.4. кредитного договору кредитор зобов'язався надати позичальнику кредит на наступних умовах: кредит у розмірі 5000 гривень з кінцевим терміном повернення кредиту до 29 жовтня 2018 року, проценти за користування кредитом 1400 грн, що становить 28% в процентному значенні. 16.10.2018 року товариство видало відповідачу кредит у розмірі 5000 гривень.(а.с.7) Відповідно до п.п.4.1 договору Позичальник зобов'язується забезпечити своєчасне повернення Кредиту та Процентів за користування ними шляхом внесення в касу Кредитора готівкою або перерахування на рахунок кредитора в такі терміни: а) повернення кредиту до 29 жовтня 2018 р.; Проценти за користування кредитом - в день повернення кредиту або в останній день строку, на який Кредит пролонгований; в) штрафні санкції, які можуть бути нараховані Кредитором за несвоєчасне виконання зобов'язань за цим Договором, - негайно, з моменту пред'явлення Кредитором вимоги (усної чи письмової) про нарахування таких санкцій. Відповідач свої зобов'язання за умовами укладеного договору не виконує. Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. До теперішнього часу відповідач не сплатив позивачу заборгованість, розрахунок та розмір якої зазначені в додатку №1 до даної позовної заяви, чим порушив свої зобов'язання, встановлені договором. Згідно ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч.1. ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності із ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 Цивільного кодексу України. Згідно ст.ст.1054 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредит та сплатити проценти н аумовах, встановлених договором. Відповідно до ч.1 ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до підп.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ч.2 ст.549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пунктом 5.4 договору передбачено, що у випадку невиконання/неналежного виконання Позичальником грошових зобов'язань за Договором Кредитор залишає за собою право нарахування штрафу, розмір якого щодня зростає на 2%, починаючи від 2% у перший день невиконання. Отже, сума штрафу, на яку має право позивач та яку відповідач повинен сплатити позивачу, становить 5888,00 грн. відповідно до розрахунку, наведеного у додатку №1 до даної позовної заяви. Однак, в даній позовній заяві позивач просить стягнути лише частину штрафу у розмірі 2500,00, що не є відмовою позивача від права на стягнення іншої частини штрафу у майбутньому. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє ствердження під час судового розгляду, а тому підлягають до задоволення. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір в розмірі 1762 гривні.

Outcome: approved