Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» звернулось до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позоом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий природний газ. В обґрунтування позову зазначено, що упродовж липня 2015 року грудня 2017 року, споживачем [PERSON] за адресою споживання: Закарпатська область, ужгородський район, с. В.Геївці, вул. Миру, буд. 27, здійснювалося фактичне споживання природного газу, про що свідчить фінансовий стан споживача, якими фіксовано різницю показників лічильника природного газу. Також доказом того, що між позивачем та відповідачем відбувались цивільно-правові відносини щодо надання та споживання житлово-комунальних послуг є виставлені на оплату рахунки за спожитий природній газ, наявність у відповідача особового рахунку, проведення відповідачем оплати за надані послуги. Відповідач не звертався до ТОВ «Закарпатгаз Збут» із заявами про припинення подачі газу, відмови від послуг ТОВ «Закарпатгаз Збут», а фактично користувався послугами із газопостачання, визнаючи таким чином наявність правовідносин, а відтак взаємних прав та обовязків, що з них випливають. Таким чином, розрахунок за надані послуги з газопостачання здійснюється відповідно до показників лічильника та встановлених цін на газ. Такі дії відповідача свідчать ні про що інше, як про прийняття ним умов Договору про надання послуг з газопостачання, що повністю узгоджується із нормами ст.ст. 641-642 ЦК України. ТОВ «Закарпатгаз Збут», як постачальник природного газу, свої зобовязання виконало в повному обсязі та надало відповідачу послуги з постачання природного газу. Однак, відповідач не виконує взятих на себе зобовязань та не сплачував вартість спожитого газу вчасно, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 29.01.2018 року складає - 4914,54 грн. Оскільки, відповідач прострочив виконання грошового зобовязання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг, на нього покладається відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України. У звязку з чим, позивач просить також стягнути з відповідача 1206,80 грн. інфляційних втрат, 301,75 грн. 3% річних. А також судові витрати у розмірі 1762,00 грн. 27.08.2018 року через канцелярію суду надійшла заява про зменшення позовних вимог. Із вказаної заяви випливає, що відповідачем [PERSON] сплачено суму основної заборгованості за спожитий природний газ, а тому позивач просить стягнути з відповідача: інфляційні втрати у розмірі 1206,80 грн. та 3% річних - 301,75 грн. А також судові витрати у розмірі 1762,00 грн. Представник позивача в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилася, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, відзив на позов не надав. На підставі ст. 280, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно зі ст. ст.12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням процесуальних дій. Суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу, сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; розяснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обовязки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходи для виконання ними їхніх обовязків. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77\~ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Виходячи з приписів статті 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частина 1статті 81\~ЦПК України вказує, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Судом встановлено, що упродовж липня 2015 року грудня 2017 року, споживачем [PERSON] за адресою споживання: Закарпатська область, ужгородський район, с. В.Геївці, вул. Миру, буд. 27, здійснювалося фактичне споживання природного газу, про що свідчить фінансовий стан споживача, якими фіксовано різницю показників лічильника природного газу. Постановою Кабінету Міністрів України № 758 від 01.10.2015 «Про затвердження положення про покладення спеціальних обовязків на суб'єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період)», на виконання\~ст. 11 Закону України «Про ринок природного газу», визначено, що на території Закарпатської області постачальником природного газу із спеціальними обов'язками для забезпечення загальносуспільних інтересів є ТОВ «ЗАКАРПАТГАЗ ЗБУТ». Згідно з п.3 Розділу І Правил постачання природного газу, затверджених\~Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2496\~(далі - «Правила №2496») та п.1.3 Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого\~Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2500\~(далі - «Типовий договір»), постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, що укладається шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Пунктом 2 Розділу II Правил №2496 визначено, що за договором постачання природного газу постачальник зобов'язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього обємах (обсягах), а побутовий споживач зобов'язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей\~633,\~634,\~641\~та\~642\~Цивільного кодексу\~України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Згідно з п.4 Розділу І Правил №2496 та п.1.3 Типового договору №2500, якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача на приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання), є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов'язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником. Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам та заява-приєднання до умов договору опубліковані в газеті Закарпатської обласної ради і обласної державної адміністрації «Новини Закарпаття» № 144 (4461) від 22 грудня 2015, а також розміщено на офіційній веб-сторінці ТОВ «Закарпатгаз Збут» (zkqaszbut.104.ua). Доказом того, що між позивачем та відповідачем відбувались цивільно-правові відносини щодо надання та споживання житлово-комунальних послуг є виставлені на оплату рахунки за спожитий природній газ, відомості про їх оплату та наявність у відповідача особового рахунку, проведення відповідачем оплати за надані послуги. Розрахунки за надані послуги з газопостачання здійснювались відповідно до показників лічильника газу та встановлених цін на газ. Відповідач не звертався до ТОВ «Закарпатгаз Збут» із заявами про припинення подачі газу, відмови від послуг ТОВ «Закарпатгаз Збут», а фактично користувався послугами із газопостачання, визнаючи таким чином наявність правовідносин, а відтак взаємних прав та обовязків, що з них випливають. Такі дії відповідача свідчать ні про що інше, як про прийняття ним умов Договору про надання послуг з газопостачання, що повністю узгоджується із нормами ст.ст. 641-642 ЦК України. У відповідності до п. 14 Розділу 3 Правил № 2496 розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачем є календарний місяць. При розрахунку за платіжними документами (рахунками постачальника) оплата за послуги з газопостачання має бути здійснена споживачем у терміни, визначені в рахунку, який не може бути меншим пяти робочих днів з моменту отримання споживачем цього рахунку. ТОВ «Закарпатгаз Збут», як постачальник природного газу свої зобовязання виконало в повному обсязі та надало відповідачу послуги з постачання природного газу. В той же час, [PERSON] взяті на себе зобовязання належним чином не виконав, що призвело до утворення заборгованості перед позивачем за спожитий природний газ, яка станом на 29.01.2018 року складає - 4914,54 грн. Як встановлено судом, в період судового провадження відповідачем [PERSON] повністю погашено заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 4914,54 грн. У частині першій статті 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобовязання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобовязання. З огляду на те, що [PERSON] неналежним чином виконав свої зобовязання, прострочив їх виконання, сплативши наявну заборгованість за спожитий природний газ вже після предявлення позову до суду, на нього поширюються наслідки, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України. Згідно з наданим позивачем розрахунком, інфляційні втрати за період з вересня 2015 по січень 2018 року складають - 1206,80 грн., 3% річних за період з 01.09.2015 по 01.01.2018 - 301,75 грн. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, оцінивши належність та допустимість доказів, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача 1206,80 грн. інфляційних втрат, 301,75 грн. 3% річних. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги були заявлені в розмірі 6423,09 грн., які зменшені до 1508,55 грн. і задоволені судом, що складає 23,5%, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 414,07 грн.

Outcome: approved