Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантьє» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 40293 гривні 09 копійок. На обґрунтування своїх вимог представник банку зазначив, що 04.07.2014 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №Р25.981.74049. Згідно з п.п. 1.1 та 1.2 кредитного договору банк виконав свої зобовязання, надавши кредит [PERSON] в розмірі 50000 гривень строком на 60 місяців. В свою чергу позичальник зобовязався повернути отриманий кредит разом з процентами та комісією в строк, визначений умовами договору. Банком виконано свій обовязок за кредитним договором та надано позичальнику кредитні кошти в сумі 50000 гривень. 18.08.2014 року [PERSON] померла, про що банку стало відомо 01.09.2015 року. Станом на день смерті існувала заборгованість за кредитним договором в розмірі 59500 гривень 15 копійок. Згідно листа-відповіді державного нотаріуса Хмельницької державної нотаріальної контори від 14.09.2015 року, наданого на претензію банку від 24.11.2014 року, 31.07.2015 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом на імя [PERSON]. 31.12.2015 року між ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» та ПАТ «Ідея Банк» укладено договір факторингу №31/12-2. Згідно умов договору факторингу клієнт відступив факторові (новому кредиторові) з 31.12.2015 року відповідного до договору факторингу та вимог чинного законодавства право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Станом на 31.12.2015 року відповідач не повернув банку отриманий кредит в встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки та комісію, на загальну суму 42693 гривні 09 копійок. Відповідачем здійснено останній платіж 05.08.2016 року, а тому він просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договорі в розмірі 42693 гривні 09 копійок, що є заборгованість по тілу кредиту. Представник позивача направив до суду заяву про слухання справи у його відсутність. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Представник третьої особи Першої Хмельницької державної нотаріальної контори направив до суду заяву про слухання справи у його відсутність. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав: судом обєктивно встановлено, що 04.07.2014 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №Р25.981.74049. Згідно з п.п. 1.1 та 1.2 кредитного договору банк надав кредит [PERSON] в розмірі 50000 гривень строком на 60 місяців. В свою чергу [PERSON] зобовязувалася повернути отриманий кредит разом з процентами та комісією в строк, визначений умовами договору. 18.08.2014 року [PERSON] померла. Станом на 18.08.2014 року простроченої заборгованості по кредиту не було, на час її смерті не було допущено порушень умов договору щодо виконання основного зобовязання за кредитним договором щодо повернення тіла кредиту і процентів за його користування, що підтверджується особовим рахунком. Після смерті [PERSON] її чоловік [PERSON] прийняв спадщину, про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за законом від 31 липня 2015 року. Відповідно до вказаного свідоцтва, спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з ? частини квартири [ADDRESS]. [PERSON] після смерті [PERSON] продовжував частково повертати кредитні кошти. 31.12.2015 року між ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» та ПАТ «Ідея Банк» укладено договір факторингу №31/12-2. Згідно умов договору факторингу клієнт відступив факторові (новому кредиторові) з 31.12.2015 року відповідного до договору факторингу та вимог чинного законодавства право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Згідно з нормою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов'язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Згідно статті 1282 ЦК України - спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Пунктом 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» передбачено, що при вирішенні спорів щодо виконання зобовязань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати таке. З урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобовязання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобовязання фактично не повязані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні данні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Позивачем не надано до суду доказу, якій свідчить про вартість спадкового майна, а саме ? частини квартири [ADDRESS]. На пропозицію суду про надання документів, які свідчать про вартість спадкового майна, так як вказані відомості відсутні в спадковій справі до майна померлої 18.04.2014 року [PERSON], позивач документів про вартість спадкового майна не направив до суду. Враховуючи вищевикладене, а також те, що до суду не надано документів про вартість майна одержаного [PERSON] у спадщину, суд вважає, що позовна заява за таких обставин не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed