Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 16 листопада 2017 року, в якому спільних дітей нема. Заявляючи про припинення подружніх стосунків з відповідачем через втрату почуттів, на яких базується сім`я, небажання чоловіка працевлаштовуватися, позивач з позовом про розірвання шлюбу 23 липня 2021 року звернулася до суду. На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, 30 липня 2021 року отримано інформацію про зареєстроване місце проживання відповідача по [ADDRESS] . Ухвалою від 02 серпня 2021 року (а.с. 12) позовну заяву прийнято до розгляду Мурованокуриловецького районного суду, відкрито провадження у справі та ухвалено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, а відповідачу встановлено строк в 15 днів з дня вручення ухвали для подання відзиву на позов чи клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Поштове відправлення із ухвалою про відкриття провадження, копією позовної заяви та додатками до позову відповідачу було направлено 02 серпня 2021 року, проте документи повернулися до суду без вручення адресату у зв`язку з тим, що він не проживає за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 14). Ухвалою від 07 вересня 2021 року (а.с. 16) справу призначено до розгляду в судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін в залі судових засідань Мурованокуриловецького районного суду на 11-ту годину 27 вересня 2021 року. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач просила про розгляд справи без її участі та не заперечила щодо винесення заочного рішення у справі (зворот а.с. 1). Судова повістка з ухвалою про відкриття провадження у справі та про розгляд справи в спрощеному провадженні з повідомленням (викликом) сторін та копією позовної заяви з додатками відповідачу відправлена 08 вересня 2021 року (а.с. 17), але не була вручена з невідомих на те причин (зворот а.с. 20). Крім того, 08 вересня 2021 року на офіційному веб-сайті судової влади України було розміщено повідомлення про виклик [PERSON] до суду (а.с. 19). Таким чином, відповідач обізнаний про розгляд справи за позовом до нього в Мурованокуриловецькому районному суді, в силу положень ст. 128 ЦПК України, відповідач вважається таким, що повідомлений належним чином. Відзиву на позов відповідач не подав. За приписами ч. 1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими ЦПК України для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 ЦПК України. Тому, з урахуванням положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, оскільки наявні всі умови, передбачені ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив про прийняття заочного рішення. Розглянувши справу, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення у заявленому об`ємі з врахуванням наступного: Із свідоцтва про шлюб (а.с. 4) слідує, що сторони із 16 листопада 2017 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Доказів про наявність у подружжя дітей суду не надано. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 5 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною третьою ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Збереження шлюбу за відсутності згоди одного з подружжя вже є таким, що буде суперечити його інтересам, виходячи з положень ч. 1 ст. 24 СК України. Позивач у позовній заяві обґрунтувала свою вимогу про розірвання шлюбу припиненням подружніх стосунків з відповідачем через втрату почуттів, на яких базується сім`я, небажання чоловіка працевлаштовуватися у. Відповідач заперечень проти таких обставин суду не подав. На підставі викладеного, суд вважає, що цей шлюб вичерпав своє значення для сторін, він не відповідає принципам, встановленим законом і суспільством для такого союзу, а тому його необхідно розірвати.

Outcome: approved