Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07.09.2016 року. [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що сумісне життя не склалось. Через небажання відповідача змінитись, ситуація в сім`ї погіршилась. Відповідач почав застосовувати до позивача фізичне та психологічне насильство та через страх за своє життя позивач змушена була переїхати проживати до своїх батьків. На неодноразові спроби розірвати шлюб через органи ДРАЦСу, відповідач нібито погоджувався, однак жодного разу обіцянку не виконував. Крім цього, позивач вказує, що сторони проживають окремо, подружніх відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, відсутні спільні інтереси, відсутній спільний бюджет, примирення між сторонами неможливе. Оскільки подальші спільні подружні відносини з відповідачем та збереження шлюбу будуть суперечити інтересам позивача, як жінки, остання змушена звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу. Враховуючи наведене, позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 07.09.2016 року Ковельським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинської області, актовий запис № 412. Крім цього, позивач просить після розірвання шлюбу залишити за позивачем прізвище « [PERSON] » та судові витрати просить залишити за нею. В судове засідання позивач не з`явилась, проте подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає повністю, не заперечує проти розірвання шлюбу. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як вбачається з свідоцтва про шлюб, сторони перебувають у шлюбі з 07.09.2016 року, який зареєстровано Ковельським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинської області, актовий запис № 412. Відповідно до п. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до п. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч. 3 ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. З огляду на викладені правові норми, обставини по справі та позицію сторін щодо неможливості збереження сімейних стосунків, суд вважає, що збереження сім`ї в даному випадку буде нічим іншим, як примушуванням сторін до збереження шлюбних відносин. Як встановлено у судовому засіданні, сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, в сім`ї втрачена взаємоповага та розуміння, шлюб існує лише формально й зберегти сім`ю не можливо. Зважаючи на дійсні причини розірвання шлюбу, зазначені позивачем, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та інтересам неповнолітньої дитини. Таким чином суд повно, всесторонньо та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку, що визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому слід розірвати шлюб між сторонами. Судові витрати суд залишає за позивачем згідно позовної заяви.

Outcome: approved