Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

ТОВ «ОТП Факторинг Україна звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу за кредитним договором, зазначивши що 07.07.2012 року між ПАТ „ОТП Банк, яке згідно з договором факторингу від 22.12.2014 р. відступило право вимоги за кредитним договором позивачу, та відповідачем [PERSON] укладений договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER], відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 24\~447,65 грн., на придбання товару у продавця ТОВ [PERSON], строком на 24 місяці з 07 липня 2012 р. по 07 липня 2014 р., з розміром процентної ставки 0,01% річних. Разом із наданням позичальнику споживчого кредиту, банк відкриває кредитний картковий рахунок та видає кредитну картку позичальнику. Держатель картки за умовами договору зобовязаний щомісячно погашати в повному обсязі суму мінімального платежу, розмір якого визначається в звіті-рахунку. У звязку з невиконання відповідачем зобовязань за кредитним договором № [NUMBER] від 07.07.2012 року станом на 16.11.2016 р. за відповідачем існує заборгованість у розмірі 21\~075,44 грн., що складається з залишку заборгованості за кредитом 14\~258,81 грн.; заборгованості за відсотками за користування кредитом 2,21 грн., заборгованості по комісії 6\~814,42 грн. Також у звязку з невиконанням позичальником зобовязань за кредитним договором № [NUMBER] від 07.07.2012 року (карта) станом на 16.11.2016 р. за відповідачем існує заборгованість, - 27\~769,24 грн., що складається із залишку заборгованості за кредитом 20\~163,78 грн.; заборгованості по відсоткам за користування кредитом 7\~605,46 грн. Позивач просить стягнути з відповідача вказану суму боргу. У судове засідання представник позивача не зявився, у письмовій заяві просить суд розглянути справу у відсутність представника позивача. Відповідач у судове засідання не зявився, представник відповідача надіслав до суду заперечення проти позову, просить суд застосувати строк позовної довності до вимог позивача. Судовий розгляд справи здійснювався на підставі ч.3 ст.211 ЦПК України, на підставі наявних у суду матеріалів. Зясувавши обставини справи, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна підлягають задоволенню частково, з наступних підстав. У відповідності зі ст. ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами та витребуваних судом. Судом встановлено, що 07 липня 2012 року ПАТ „ОТП Банк та відповідач [PERSON] уклали договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER], згідно умов якого, банк надав позичальнику кредитні кошти в сумі 24\~447,65 грн., строком на 24 місяці, розмір процентної ставки 0,01% річних. П.1.4.1 договору передбачено, що позичальник зобовязаний повністю повернути Банку суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобовязання встановлені договором не пізніше 07 липня 2014 року. П.1.4.2 договору передбачено, що сума отриманого кредиту погашається щомісяця в дату платежу та в розмірі, зазначених в графіку платежів. П.2.1 розділу 2 договору передбачено, що банк та позичальник підтверджують факт укладення між ними Договору про видачу та обслуговування міжнародних пластикових карток, отримання, обслуговування та погашення кредиту позичальником відбувається через картковий рахунок (п.2.3.) П.п. 2.4, 2.5 розділу 2 передбачений розмір кредитного ліміту 1000,00 грн., строк дії кредитної лінії 3 роки з моменту підписання банком і позичальником договору. Згідно з договором факторингу № 22/12/14/1-1 від 22.12.2014 р. ПАТ „ОТП Банк передав право грошової вимоги ТОВ „ОТП Факторинг Україна за кредитним договором від 07 липня 2012 року. За змістом ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст.ст.\~526,\~611,\~623,\~625 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За ч. 1\~ст. 627 ЦК\~України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обовязковим для виконання сторонами\~(ст. 629 ЦК\~України). За змістом ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Судом встановлено, що останній платіж, який вніс відповідач у розмірі 1018,93 грн. в рахунок погашення заборгованості за вказаним договором, був здійснений 08.05.2013 року, після чого зобов'язання за договором не виконувались.(а/с 73). Позивач звернувся до суду з позовом 03.01.2017р. (а.с. 2). За змістом частини третьої статті 254 ЦК України строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю (ч. 1 ст. 258 ЦК України). Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). За зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобовязаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право предявити вимогу про виконання зобовязання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку (частина пята статті 261 ЦК України). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться в статтях 252 - 255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності повязується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Як зазначалося вище, позичальник здійснював платежі в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором до травня 2013 року. В подальшому відповідач припинив оплату чергових платежів. Кредитор звернувся до суду з вимогами про стягнення заборгованості за кредитом 03.01.2017 р. Оскільки умовами укладеного між сторонами договору встановлені окремі самостійні зобовязання, які деталізують обовязок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Отже, аналізуючи умови кредитного договору та зміст зазначених правових норм, суд дійшов висновку про те, що у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Вказана правова позиція викладена постановах Верховного Суду України від 29 жовтня 2014 року у справі № 6-169цс14, від 19 листопада 2014 року у справі № 6-160цс14. Відповідачем зроблено заяву про застосування наслідків спливу позовної давності (а.с. 97). Зважаючи на заяву відповідача про застосування позовної давності,\~\~суд приходить до висновку про\~\~наявність підстав для застосування строку позовної давності відповідно до положень ст.ст.\~257, 258,\~261 ЦК України. Таким чином, у задоволенні вимог Банку про стягнення заборгованості\~за кредитом, процентами за користування кредитом,\~комісії за користування кредитом\~за період до\~03.01.2014 року, слід відмовити за пропуском строку позовної давності. Крім того, за змістом частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Оскільки кошти за кредитним договором в належному розмірі повернуто не було, проценти за кредитом,комісія підлягає стягненню з відповідача у межах строку позовної давності. Відповідна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 02.12.2015 року у справі № 6-249цс15 та від 29.06.2016 року у справі № 6-1188цс16. У звязку з чим, з відповідача підлягає стягненню заборгованість в межах строку загальної позовної давності - за період з 03.01.2014 року по 22.12.2014 року (в межах заявлених позовних вимог) за кредитом 5\~088,11грн. ( згідно з розрахунком заборгованості на а/с 69 до сплати нараховано: січень 2014 р. 1019 грн., лютий 2014 р. 1019,01 грн., березень 2014 р. 1019,02 грн., квітень 2014 р. 1019,03 грн., травень 2014 р. 1012,05 грн.), за комісією 2 933, 70 грн. (згідно з розрахунком заборгованості на а/с 69 до сплати нараховано: січень 2014 р. 488,95 грн., лютий 2014 р. 488,95 грн., березень 2014 р. 488,95 грн., квітень 2014 р. 977,90 грн., травень 2014 р. 488,95 грн.), за процентами - 1,37 грн. ( згідно з розрахунком заборгованості на а/с 69 нараховано до сплати за період з січня 2014 р. по грудень 2014 р.). Всього підлягає стягненню 8\~023 грн.18 коп. Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № [NUMBER] (карта) від 07.07.2012 року у сумі 27\~769,24 грн. є недоведеними, а тому такими, що не підлягають задоволенню. Так, на ухвалу суду від 07.09.2017 р. відповідачем надана виписка з особового рахунку (а/с 79-90), в якому зазначено про залишок на кінець періоду, а саме 22.12.2014 р. ( дебет 0, кредит 0).Докази щодо наявної заборгованості за карткою, а саме за кредитом 20\~163,78 грн., і за процентами 7\~605,46 грн. у матеріалах справи відсутні. Встановлено, що позивачем сплачено судовий збір при поданні позову в сумі 1378 грн. Позов судом задоволений частково, що становить 16,43 відсотки. За таких обставин відповідно до ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~підлягає стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» судовий збір в сумі 226, 41 грн.

Outcome: partial