Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

ТзОВ «НЬЮФАЙНЕНС СЕРВІС» звернулось до суду з вимогами про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором в розмірі 302245,57 грн. В обґрунтування поданого позову покликається на те, що 17.05.2012 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 910.15071. Згідно кредитного договору ПАТ «Ідея Банк» надав відповідачу кредит у розмірі 198379,00 грн. зі сплатою 18,99 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. В позові зазначено, що банк повністю виконав свої зобов`язання згідно умов кредитного договору, що підтверджується видатковими касовими (меморіальними) ордерами та заявою на видачу готівки. Однак, відповідач не виконує свої зобов`язання, передбачені договором кредиту, внаслідок чого станом на 30.10.2015 року утворилась заборгованість в розмірі 302245,57 грн. 30.10.2015 p. між ТзОВ «ФК «РАНТЬЕ» та ПАТ «Ідея Банк» укладено договір факторингу № 30/10-1. Згідно умов Договору факторингу Клієнт (первісний кредитор, Банк) відступив (передав у власність) ТзОВ «ФК «РАНТЬЕ» з 30.10.2015 p., а ТзОВ «ФК «РАНТЬЕ», відповідно до Договору факторингу та вимог чинного законодавства, набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Також, 28.02.2017 між ТзОВ «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» та ТзОВ «ФК «СЕРЕТ», яке змінило найменування на ТзОВ «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС», був укладений Договір факторингу № 28/02-1, за умовами якого відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором № 910.15071 від 17.05.2012, за яким Відповідач є боржником. Станом на 28 лютого 2017 року (дата відступлення права вимоги) загальна заборгованість за кредитним договором № 910.15071 становила 302245,57 грн. Остатню сплату Відповідачем/зарахування по Кредитному договору здійснено 30.11.2012 року. Станом на 19.03.2019 заборгованість (обґрунтований розрахунок суми) за кредитним договором становить 302245,57 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності, у якій позов підтримав, просить такий задовольнити; проти постановлення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач не з`явився у судове засідання, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності з постановленням заочного рішення, проти чого представник позивача не заперечує. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю, виходячи із наступного. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 17.05.2012 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 910.15071. Згідно із Кредитним договором Відповідач отримав кредит в розмірі 198379,00 грн., зі сплатою 18,99 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Банк повністю виконав свої зобов`язання згідно кредитного договору, та надав Відповідачу кредитні кошти, що підтверджується видатковими касовими ордерами/меморіальними ордерами. Станом на 30.10.2015 року Відповідач не повернув Банку отриманий кредит в встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки та комісію, на загальну суму 302245,57 грн. 30.10.2015 p. між ТзОВ «ФК «РАНТЬЕ» та ПАТ «Ідея Банк» укладено договір факторингу № 30/10-1. Згідно умов Договору факторингу Клієнт (первісний кредитор, Банк) відступив (передав у власність) ТОВ «ФК «РАНТЬЕ» з 30.10.2015 p., а ТОВ «ФК «РАНТЬЕ», відповідно до Договору факторингу та вимог чинного законодавства, набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Також, 28.02.2017 між ТзОВ «ФК «РАНТЬЕ» та ТзОВ «ФК «СЕРЕТ», яке змінило найменування на ТзОВ «НЬЮФАЙНЕНС СЕРВІС» (надалі-ТОВ «НФС», новий Кредитор, Позивач), був укладений Договір факторингу № 28/02-1 (надалі-Договір факторингу), за умовамиякого відбулося відступлення прававимоги за Кредитним договором №910.15071 від 17.05.2012, за яким Відповідач являється боржником. Станом на 28 лютого 2017 року (дата відступлення права вимоги) загальна заборгованістьза кредитним договором № 910.15071 становила 302245,57 грн. На виконання вимог ст. 1082 ЦК України Відповідача письмово повідомлено про відступлення права вимоги ТОВ «НФС» за кредитним договором шляхом направлення відповідного повідомлення на адресу його реєстрації. Сума боргу Відповідача за кредитним договором станом на дату відступлення права вимоги 28 лютого 2017 року становила 302245,57 грн. Остатню сплату Відповідачем/зарахування по Кредитному договору здійснено 30.11.2012 року. Станом на 19.03.2019 заборгованість (обґрунтований розрахунок суми) за кредитним договором становить 302245,57 грн. Заборгованість Відповідача також підтверджується випискою по особовому рахунку № [NUMBER] та розрахунком заборгованості станом на 19.03.2019 року. Згідно зі ст. ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Всупереч вищезгаданим нормам Цивільного законодавства та умов Кредитного договору Відповідач своїх зобов`язання щодо повернення кредиту, нарахованих відсотків та інших платежів (штрафних санкцій) не дотримується, тим самим порушує істотні умови Кредитного договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строки, встановлені договорами. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі - відшкодування збитків. У відповідності до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. У свою чергу під збитками законодавець у ст. 22 ЦК України розуміє витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Пунктом 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. ст. 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога). Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов є підставним, оскільки встановлено, що дійсно у [PERSON] наявна заборгованість по договору № 910.15071 від 17.05.2012 року. Відповідач в судове засідання не з`явився та не представив суду жодних доказів на спростування вимог позивача, а тому позов слід задовольнити. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи які не викликають сумніву у їх об`єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення. Судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

Outcome: approved