Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за опалення та підігрів води. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідач є власником квартири [ADDRESS], для якої ТОВ «Краматорськтеплоенерго» здійснює поставку теплової енергії й підігрів води. У період з 01.11.2006 року по 01.11.2013 року відповідач ухилявся від оплати за отриману теплову енергію й гаряче водопостачання, внаслідок чого утворилася заборгованість у сумі 5938,51 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за поставлену теплову енергію на опалення та підігрів води у сумі 5938,51 грн. та судові витрати. У судове засідання представник позивача за довіреністю - Литвиненко В.І. не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги визнала частково - у межах строку позовної давнини. Вивчив доводи позовної заяви, дослідивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню. Правовідносини по позову регулюються Житловим кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених ПКМ України від 21 липня 2005 року №630. Згідно ст.ст.156, 162 Житлового кодексу України, власник та члени його сім'ї зобов'язані вчасно вносити плату за комунальні послуги по встановленому у законному порядку тарифам. Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45, власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктами 17 і 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типовим договором про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України №630 від 21 липня 2005 року передбачено, що послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку води. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. З матеріалів справи встановлено, що письмовий договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води між позивачем та відповідачем не укладався, тому плату за послуги з теплопостачання відповідач зобов'язаний був вносити щомісяця не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. У судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Позивач - ТОВ «Краматорськтеплоенерго», обслуговує житловий фонд, у якому знаходилась квартира відповідача, та здійснює поставку теплової енергії по затвердженим виконкомом Краматорської міської ради тарифам. Як вбачається з довідки по особовому рахунку [NUMBER], відкритому на ім'я відповідачки [PERSON], за період з 01.11.2006 року по 01.11.2013 року відповідачкою оплата за надані послуги взагалі не проводилась, заборгованість складає 5938,51 грн. (а.с.4-6). Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.3 ст. 267 ЦК позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за період з 01.11.2006 року по 01.11.2013 року, тобто, поза межами позовної давнини. Відповідач надав суду заяву про застосування строку позовної давнини. Таким чином, позовні вимоги про стягнення заборгованості за період з 01.11.2006 року по 01.02.2011 року не підлягають задоволенню, у зв'язку з пропуском позовної давнини. Як вбачається з довідки по особовому рахунку, за період з 01.02.2011 року по 01.11.2013 року, відповідачем оплата за надані послуги не проводилася, заборгованість за цей період складає 2831,23 грн. (а.с.6). Враховуючи викладене, у межах строку позовної давнини, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у сумі 2831,23 грн., яка утворилася за період з 01.02.2011 року по 01.11.2013 року. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь відповідача також підлягає стягненню судовий збір у сумі 243,60 грн.

Outcome: partial