Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON] у якій просить суд в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № CM-SME 700/143/2008 від 21.04.2008 року, у загальному розмірі 17\~674\~611.16 (сімнадцять мільйонів шістсот сімдесят чотири ) грн. 16 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: двокімнатну квартиру, загальною площею 52.3 кв.м., житловою площею 32.1 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] шляхом надання Товариству з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (03680, м. Київ, вул. Фізкультури, 28-Д, код ЄДРПОУ 36789421) права продажу будь-якій особі-покупцеві предмету іпотеки за іпотечним договором №PM-SME 700/143/2008 від «21» квітня 2008 року з наданням всіх повноважень продавця (в тому числі: отримання дублікатів правовстановлюючих документів на предмет іпотеки на нерухомість в органах нотаріату та місцевого самоврядування, технічної документації, свідоцтва про право власності на предмет іпотеки, здійснення будь-яких платежів за продавця, отримувати будь-які документи, довідки, витяги з реєстру прав власності на нерухоме майно в органах державної реєстраційної служби України, ВРЖЕУ, нотаріату, Харківської міської ради, тощо за ціною, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки майна, проведеної суб'єктом оціночної діяльності на час укладення правочину щодо відчуження. За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, задовольнити вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» за кредитним договором №СМ-SМЕ700/143/2008 від 21 квітня 2008 року в межах суми заборгованості, яка складає 17674 611,16гривень. З метою збереження предмету іпотеки до її реалізації, передати предмет іпотеки, а саме: квартиру яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Данилевського, б. 18, кв. 57 в управління Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (03680, м. Київ, вул. Фізкультури, 28-Д, код ЄДРПОУ 36789421) на період до її реалізації з наданням права обладнання предмету іпотеки новими охоронними пристроями, вільного доступу до нерухомого майна, заміни замків, а також укладання договорів на охорону зі спеціалізованими підприємствами, укладання договорів оренди предмету іпотеки з правом отримання орендної плати. Виселити всіх мешканців, які проживають у квартирі, розташованій за адресою: м. Харків, вул. Данилевського, б. 18, кв. 57. Зняти з реєстраційного обліку всіх мешканців, які зареєстровані за адресою: [INFO]. Стягнути з громадянки України [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суму сплаченого судового збору в розмірі 3654,00гривень. В обґрунтування позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна» зазначило, що 21 квітня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», який є правонаступником Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» та [PERSON] (надалі Відповідач), був укладений Кредитний договір N2CM-SME7001143/2008 (далі - Кредитний договір), згідно з яким Відповідач отримав кредит в розмірі 162000.00 доларів США (Сто шістдесят дві тисячі доларів США 00 центів), строком до 20 квітня 2023 року, зі сплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених в Кредитному договорі. 30 червня 2009 року державним реєстратором Голосіївської районної у м. Київ державної адміністрації проведено реєстрацію змін до установчих документів Позивача, відповідно до яких була змінена назва Банку замість Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк» на Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк». Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 18 березня 2011 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» у відповідності з ст.ст. 512, 514, 1077 - 1079, 1082, 1084 Цивільного кодексу України відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна) прийняло право вимоги за кредитним договором №CM-SME700/143/2008 від 21 квітня 2008 року. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Таким чином, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» щодо права вимоги до Відповідача за кредитним договором, договором іпотеки. Згідно п. 1.1. Кредитного договору Відповідач зобов'язався своєчасно погашати суму Кредиту та сплачувати відсотки за користування Кредитом в порядку і строки, визначені в умовах Кредитного договору. Згідно з статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору Однак, в порушення умов Кредитного договору та норм права, Відповідач не здійснює погашення кредиту та сплати відсотків у строки та в розмірах, встановлених Кредитним договором. В зв'язку з вищевикладеним, станом на 10 серпня 2015 року, заборгованість Відповідача за Кредитним договором, складає: - заборгованість за кредитом 156600,00 (Сто п'ятдесят шість тисяч шістсот доларів США 00 центів) доларів США, - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками за користування кредитом 23628,36( Двадцять три тисячі шістсот двадцять вісім доларів США 36 центів) доларів США, Загальна сума заборгованості за кредитом та відсотками складає 180228,36 дол. США, що в перерахування за курсом НБУ станом на 10.08.2015р. складає 3800980,06 грн. - пеня за прострочення виконання зобов'язань за Кредитним договором 13873631,10 грн. Загальна сума заборгованості з урахуванням пені складає 17 674 611,16грнвень. В забезпечення виконання зобов'язань Відповідача перед Банком за Кредитним договором №CM-SМE700/143/2008 від 21 квітня 2008 року було укладено договір іпотеки № РМ -SME700/143/2008 між Банком та [PERSON]. Згідно з п.п, 3.1, 3.2 договору іпотеки предметом іпотеки є двокімнатна квартира, загальною площею 52,3 квадратних метри, житловою площею 32,1 квадратних метри, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Данилевського, б. 18, кв. 57 та належить Відповідачу на праві приватної власності, на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого ПН ХМНО [PERSON] 21.04.2008року за реєстровим номером №625 зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 21.04.2008року, номер правочину 2850664 згідно витягу з Державного реєстру правочинів №5820357. У судове засідання представник позивача не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Надав до суду заяву, у якій просив суд справу розглянути без його участі, підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце судового засідання повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутністю суду не надавала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що 21 квітня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», який є правонаступником Публічного акціонерного товариства «ОТП Баню» та [PERSON] (надалі Відповідач), був укладений Кредитний договір N2CM-SME700/143/2008 (далі - Кредитний договір), згідно з яким Відповідач отримав кредит в розмірі 162000.00 доларів США (Сто шістдесят дві тисячі доларів США 00 центів), строком до 20 квітня 2023 року, зі сплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених в Кредитному договорі. Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 18 березня 2011 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» у відповідності з ст.ст. 512, 514, 1077 - 1079, 1082, 1084 Цивільного кодексу України відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна) прийняло право вимоги за кредитним договором №CM-SME700/143/2008 від 21 квітня 2008 року. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Таким чином, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» щодо права вимоги до Відповідача за кредитним договором, договором іпотеки. Згідно п. 1.1. Кредитного договору Відповідач зобов'язався своєчасно погашати суму Кредиту та сплачувати відсотки за користування Кредитом в порядку і строки, визначені в умовах Кредитного договору. Згідно з статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Однак, в порушення умов Кредитного договору, Відповідач не здійснює погашення кредиту та сплати відсотків у строки та в розмірах, встановлених Кредитним договором. Згідно з п. 1.4. Частини 2 Кредитного договору за користування кредитом позичальник зобов'язаний сплатити Банку відповідну плату, У відповідності до п. 3 частини 1 Кредитного договору для розрахунку відсотків за користування кредитом використовується фіксована процентна ставка у розмірі 5,99 +FIDR у відповідності до п. 4.1.1. Кредитного договору, за порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами Позичальник (Відповідач ) зобов'язаний сплатити Позивачу пеню в розмірі 1 (одного відсотка) від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочки. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум, що підлягають сплаті згідно Кредитного договору. Вказаний кредитний, договір підписаний відповідачем особисто, без зауважень, тобто відповідач погодився на отримання кредиту на умовах, запропонованих банком. В забезпечення виконання зобов'язань Відповідача перед Банком за Кредитним договором №CM-SМE700/143/2008 від 21 квітня 2008 року було укладено договір іпотеки № РМ -SME700/143/2008 між Банком та [PERSON]. Згідно з п.п, 3.1, 3.2 договору іпотеки предметом іпотеки є двокімнатна квартира, загальною площею 52,3 квадратних метри, житловою площею 32,1 квадратних метри, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Данилевського, б. 18, кв. 57 та належить Відповідачу на праві приватної власності, на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого ПН ХМНО [PERSON] 21.04.2008 року за реєстровим номером №625 зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 21.04.2008 року, номер правочину 2850664 згідно витягу з Державного реєстру правочинів №5820357 Відповідач, як було встановлено в судовому засіданні, зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв' язку з чим має наступну заборгованість. - заборгованість за кредитом 156600,00 (Сто п'ятдесят шість тисяч шістсот доларів США 00 центів) доларів США, - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками за користування кредитом 23628,36( Двадцять три тисячі шістсот двадцять вісім доларів США 36 центів) доларів США, Загальна сума заборгованості за кредитом та відсотками складає 180228,36 дол. США, що в перерахування за курсом НБУ станом на 10.08.2015р. складає 3800980,06 грн. - пеня за прострочення виконання зобов'язань за Кредитним договором 13873631,10 грн. Загальна сума заборгованості з урахуванням пені складає 17 674 611,16грнвень. Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1048 ЦК України проценти за договором кредиту є платою за користування грошовими коштами та є частиною поняття «кредит». Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно зі ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За правилами cт. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визнаного змістом зобов'язання (неналежне виконання). У статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Приписами статті 625 ЦК України визначено, що Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Позовні вимоги в частині звернення стягнення та реалізації предмета іпотеки ґрунтуються на положеннях Закону України «Про іпотеку». Стаття 7 Закону України «Про іпотеку» регламентує, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно до п.6.2 договорів іпотеки Іпотекодержатель (Позивач) має право задовольнити із вартості предмета іпотеки всі фактичні вимоги негайно після виникнення будь-якої із таких обставин: - несплати Боржником (Відповідачем) Позивачу будь-якої суми у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено в кредитному договорі; - порушення Відповідачем будь-якого із зобовязань за ст.5 договору іпотеки; - інших обставин, передбачених чинним законодавством України. За рахунок предмета іпотеки Позивач може задовольнити всі боргові зобовязання, не сплачені Відповідачем, і вимоги стосовно повного відшкодовування всіх збитків, завданих порушенням Відповідачем його зобовязань за договором іпотеки, а також всіх фактичних витрат, понесених Позивачем у звязку із реалізацією його права (п.6.1 іпотечного договору). Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Статтею 34 вказаного Закону передбачено, що після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки і з метою отримання продукції, плодів та доходів, забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначенням предмет іпотеки на підставі договору між іпотекодавцем і іпотекодержателем або рішення суду може бути переданий іпотекодержателю або іншій особі в управління на період до його реалізації у порядку, встановленому цим Законом. Управління майном здійснюється відповідно до законодавства та умов, визначених договором чи рішенням суду. Якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків (Частина 1 ст. 38 Закону України «Про іпотеку»). Статтею 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Відповідно ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до ч.5 ст. 38 Закону України «Про іпотеку», ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна субєктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Таким чином Позивач має право задовольнити свої вимоги за кредитним договором у повному обсязі шляхом продажу предмету іпотеки будь-якій особі-покупцеві. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: двокімнатну квартиру, загальною площею 52,3 квадратних метри, житловою площею 32,1 квадратних метри, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Данилевського, б. 18, кв. 57 та належить Відповідачу на праві приватної власності, на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого ПН ХМНО [PERSON] 21.04.2008 року за реєстровим номером №625 зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 21.04.2008 року, номер правочину 2850664 згідно витягу з Державного реєстру правочинів №5820357 Відповідно до ст. 34 Закону України «Про іпотеку», після прийняття Рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки і з метою отримання продукції, плодів та доходів, забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначенням предмет іпотеки на підставі договору між Іпотекодавцем і Іпотекодержателем або рішення суду може бути переданий Іпотекодержателю або іншій особі в управління на період до його реалізації у порядку, встановленому цим Законом. Управління майном здійснюється відповідно до законодавства та умов, визначених договором чи рішенням суду. З метою забезпечення повної реалізації Позивачем своїх прав, як Іпотекодержателя та запобігання спричинення Іпотекодавцем перешкод для подальшої реалізації предмету іпотеки а можливих дій щодо погіршення стану предмета іпотеки, необхідне передати ТОВ «ОТП Факторинг Україна» дане нерухоме майно в управління з наданням права обладнання предмету іпотеки новими охоронними пристроями, вільного доступу до нерухомого майна, заміни замків, а також укладання договорів на охорону зі спеціалізованими підприємствами. Вимога позивача про виселення з квартири, що є предметом договору іпотеки, всіх мешканців, що проживають в ній та зняття їх з реєстрації не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, а також згідно з ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про іпотеку» та ст. 109 ЖК України - звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадяни України, іноземці та особи без громадянства реєструють своє місце проживання. Положеннями ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесенням цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу. Таким чином, реєстрація фіксує офіційне місце проживання особи. За цією адресою особа має право проживати, на неї надсилаються усі офіційні документи, відповідно до даних про реєстрацію нараховуються усі комунальні послуги і таке інше. Наявність осіб, зареєстрованих по квартирі, на яку звертається стягнення, негативно відобразиться на її ціні, а також буде перешкоджати реалізації цього предмета іпотеки. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням. Приймаючи до уваги, що договором іпотеки не передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем зобов'язання, [PERSON] підлягає виселенню, суд вважає, що вимога про виселення відповідача з квартири, яка є предметом іпотеки, є передвчасною, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 109 ЖК України, звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення всі громадяни, що мешкають у ньому, зобов'язані на письмову вимогу кредитора або нового власника цього жилого приміщення добровільно звільнити його протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Позивачем в судовому засіданні не надано доказів дотримання вищезазначеного порядку та попередження мешканців квартири про її звільнення. Судові витрати, понесені позивачем при зверненні з позовом до суду та підтверджені документально, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, в порядку ч.1 ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial