Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Просить суд стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (код ЄДРПОУ: 36799749, місцезнаходження: вул. Кудрявський Узвіз, буд. 5-Б, м. Київ, 04053) заборгованість за кредитним договором № Ск-544-001460/7-2008 від 24.07.2008 року у розмірі 35463,77 грн. (тридцять п`ять тисяч чотириста шістдесят три гривні 77 копійок). Стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (код ЄДРПОУ: 36799749, місцезнаходження: вул. Кудрявський Узвіз, буд. 5-Б, м. Київ, 04053) судовий збір у розмірі 2 102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні 00 копійок). Стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (код ЄДРПОУ: 36799749, місцезнаходження: вул. Кудрявський Узвіз, буд. 5-Б, м. Київ, 04053) понесені витрати на правочинну допомогу у розмірі 20 000,00 грн. (двадцять тисяч гривень 00 копійок). Ухвалою від 22.12.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, до суду разом з позовною заявою подано клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача. Відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду, у судове засідання не з`явилась, поважну причину неявки суду не повідомила, відзив не надала, у зв`язку з чим, на підставі ч. 3\~ст. 223 ЦПК України\~справу розглянуто у її відсутність, на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у зв`язку з наступним. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.\~81,\~83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що між [PERSON] (надалі - Позичальник, Боржник, Відповідач) та ВАТ «РОДОВІД БАНК», 24.07.2008 року був укладений Кредитний договір № Ск-544-001460/7-2008, за умовами якого Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 17 454,40 (Сімнадцять тисяч чотириста п`ятдесят чотири гривні 40 копійок) строком дії до 24 липня 2010 р. (включно) зі сплатою 7 % річних. За умовами Кредитного договору, Банк зобов`язувався надати Позичальнику кредит на умовах та в порядку, визначеному Додатком до Публічної пропозиції на оформлення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, а Позичальник в свою чергу зобов`язувався здійснювати сплату грошових коштів. Банк належним чином виконав свої зобов`язання за Кредитним договором, відкривши позичальнику відновлювальну кредитну лінію з лімітом 17454,40 грн. (Сімнадцять тисяч чотириста п`ятдесят чотири гривні 40 копійок). 04 липня 2019 року між ПАТ «РОДОВІД БАНК» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір № 23 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «РОДОВІД БАНК» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права вимоги за кредитним договором до позичальників та/або поручителів, в тому числі за Договором кредиту № Ск-544-001460/7-2008 від 24.07.2008 року. Таким чином, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] , а ПАТ «РОДОВІД БАНК» втратив такі права. За період користування кредитними коштами, позичальником [PERSON] здійснені часткові платежі на погашення основної суми кредиту, проте, заборгованість за кредитним договором в повному обсязі не погашена. Згідно статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуєтбся надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором (Стаття 1049 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Термін «користування чужими коштами» може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх. Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За ст. 625 ЦК України, Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У постанові Верховного Суду України від 01 червня 2016 року у справі №910/22034/15 зроблений висновок, що стаття 625 ЦК поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань. Тому у разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей, нараховуються 3% річних від простроченої суми відповідно до частини 2 статті 625 ЦК. Станом на 18.12.2020 року відповідач не повернув отримані від позивача кредитні кошти на підставі Кредитного договору № Ск-544-001460/7-2008 від 24.07.2008 року. Діюче законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриття й виконання виконавчого провадження. Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Положеннями ст. 611 ЦК передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Якщо зобов`язання виконано не належним чином, то воно не припиняється, а, навпаки, на особу, яка допустила неналежне виконання, покладаються додаткові юридичні обов`язки, у тому числі ті, що передбачені статтею 625 ЦК України. У зв`язку з тим, що позичальником [PERSON] прострочено грошове зобов`язання по поверненню кредитних коштів отриманих на підставі кредитного договору № Ск-544-001460/7-2008 від 24.07.2008 року, суд приходить до висновку, що у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат та 3% річних. Стаття 625 ЦК України входить до розділу І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, тому в ній визначені загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і її дія поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Отже, нарахування інфляційних втрат на суму боргу і 3% річних входять до складу: грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання. Вони є способом захисту майнового права й інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів і отриманні компенсації (плати) від боржника, який користується утримуваними грошовими коштами, що належить сплатити кредиторові (постанови Верховного Суду України від 6 червня 2012 р. у справі № 6-49цс12, від 24 жовтня 2011 р. у справі № 6-38цс11). Отже, проценти, передбачені ст. 625 ЦК, не є штрафними санкціями (постанова Верховного Суду України від 17 жовтня 2011 р. у справі 6-42цс11). Враховуючи, що позивачем надані докази того, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання по поверненню кредитних коштів в повному обсязі не виконує, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача та про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості в сумі 35463,77 грн., з яких: 15028,17 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 9575,88 грн. заборгованість з комісії; 1934,86 грн. - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; 1249,40 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості); 1354,18 грн. нараховані 3% річні; 2957,54 грн. втрати від інфляції;3363, 74 - подвійна ставка НБУ. При цьому суд зауважує, що відповідачем [PERSON] , доказів, які спростовують наданий позивачем розрахунок заборгованості по кредитному договору, не надано і судом таких обставин не встановлено. Крім того з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» підлягає до стягнення сума витрат на правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн. та судовий збір у розмірі 2102, 00 грн.

Outcome: approved