Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13 вересня 2008 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, оскільки сімейне життя у них не склалося, вони мають кардинально різні погляди на подальше життя, втратили довіру та порозуміння, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Зазначає, що на протязі останніх шести років між ними відбуваються постійні сварки, причиною яких було те, що відповідач постійно перебував за кордоном. Крім того, на протязі останніх трьох років проживають окремо, тому перспектив для сімї в них вже немає, подальше збереження сімї є неможливим. Шлюб існує лише формально, а тому просить шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак подала заяву в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, однак подав заяву в якій просив розглянути справу без його участі, позов визнав та надав згоду на розірвання шлюбу між ним та позивачем. Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного. Згідно ч. 3\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-ФМ № 046898, сторони зареєстрували шлюб 13 вересня 2008 року у виконавчому комітеті Запсонської сільської ради Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис за №4. Від шлюбу сторони дітей не мають. Відповідно до ч. 2\~ст. 104 Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1\~ст. 110 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2\~ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена\~Конституцією України\~охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Судом встановлено, що між сторонами припинилися шлюбні відносини, і сімя фактично перестала існувати, що дає для суду підстави вважати, що припинення шлюбних відносин між сторонами носить не тимчасовий, а постійний характер, що унеможливлює їх примирення. За таких обставин, у суду немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам одного з подружжя, а тому відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України такий шлюб розривається судом.

Outcome: approved