Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

сторони в шлюбі з 03.03.1984р., від шлюбу мають двох повнолітніх дітей. [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вимоги мотивує тим, що життя з відповідачем не склалося через його важкий характер, виникнення постійних сварок та конфліктів, між ними зникло почуття любові, поваги, довіра і порозуміння, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, просить позов задоволити. Позивачка [PERSON] в суді та своїй письмовій заяві (а.с. 12) позов підтримала, наполягає на розірванні шлюбу, збереження сім'ї вважає неможливим, пояснила, що понад 10 років з відповідачем не проживають, спільного господарства не ведуть, просить розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] в суд не явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 24). Відповідно до ст.74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Стороні чи її представникові за їх згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам цивільного процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно ч. 4 ст. 169, ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини, визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, за відсутності заперечень позивачки, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, оглянувши докази в їх сукупності, суд задоволює позов. Відповідно до положень ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини. У відповідності до ст.51 Конституції України, ст.ст. 24, 56 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу та до його збереження не допускається. З позовної заяви, долученого до справи свідоцтва про шлюб [NUMBER] (а.с. 4), видно, що сторони з 03.03.1984 р. в шлюбі, від такого мають двох повнолітніх дітей. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, які знайшли своє підтвердження у процесі розгляду справи, причиною розірвання шлюбу є відсутність бажання у сторін будувати у подальшому сімейні відносини, внаслідок чого вони не підтримують подружніх відносин. Враховуючи наведене та інші фактичні взаємини подружжя [PERSON], суд приходить переконання, що шлюб між ними є формальним і розриває такий.

Outcome: approved