Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Галіція Апартментс» звернулись в суд з позовом до [PERSON] про визнання незаконним утримання документів діловодства та печатки, витребування з чужого незаконного володіння документів діловодства та печатки. В обґрунтування позову вказали, що наказом №9-к від 14.11.2016 р. громадянина Королівства [PERSON] було призначено на посаду директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Галіція Апартментс», код ЄДРПОУ 38172749. Місцезнаходження ТОВ «Галіція Апартментс» на момент призначення директора і по 15 серпня 2019 року: 79000, м. Львів, вул. Дж. Дудаєва, 20. Рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Галіція Апартментс» від 15.08.2019 року, [PERSON] звільнено з посади директора ТОВ «Галіція Апартментс» з 15.08.2019 р. Рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Галіція Апартментс» від 15.08.2019 р. директором ТОВ «Галіція Апартментс» призначено [PERSON] , про що внесено зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та 27.08.2019 р. сформовано виписку з вищевказаного реєстру в якій містяться відповідні дані. Рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Галіція Апартментс» від 15.08.2019 р., протокол №01/01-8/19 місцезнаходження ТОВ «Галіція Апартментс» змінено з: Україна, 79005, Львівська обл., м. Львів, вул. Джохара Дудаєва, будинок 20 на: Україна, 79049, м [ADDRESS] . [ADDRESS] , кв [ADDRESS] , про що внесено відповідні дані до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Виконуючи свої посадові обов`язки новообраний директор ТОВ «Галіція Апартментс» Горецька Х.В. з`явилась 16.08.2019 р. за попереднім місцезнаходженням юридичної особи: [ADDRESS] , Львівська обл., м [ADDRESS] Львів, вул. [ADDRESS] Дудаєва, будинок 20 для прийому-передачі установчих документів, печатки, бухгалтерської звітності та інших документів діловодства ТОВ «Галіція Апартментс». Проте за вказаною адресою діяльності підприємства виявлено не було. Директор [PERSON] призначила дату прийому-передачі установчих документів, печатки, бухгалтерської звітності та інших документів діловодства ТОВ «Галіція Апартментс» на 09.09.2019р. о 10.00 за місцезнаходженням ТОВ «Галіція Апартментс»: [ADDRESS] . Рекомендованим листом з повідомленням про вручення директор [PERSON] звернулась до [PERSON] з проханням систематизувати та впорядкувати усі вищевказані документи для здійснення ефективного процесу прийому-передачі та у разі виникнення обставин, що у будь-який спосіб унеможливлюють ці дії з проханням повідомити ці обставини та місцезнаходження установчих документів, печатки, бухгалтерської звітності та інших документів діловодства ТОВ «Галіція Апартментс» за місцезнаходженням ТОВ «Галіція Апартментс»: проспект Червоної Калини [ADDRESS] буд. [ADDRESS] , кв [ADDRESS] Україна, 79049. Проте жодної відповіді від [PERSON] чи інших уповноважених ним осіб отримано не було. Станом на час подання позовної заяви місцезнаходження установчих документів, печатки, бухгалтерської звітності та інших документів діловодства ТОВ «Галіція Апартментс», що перебували на зберіганні попереднього директора ТОВ «Галіція Апартментс» Схелфхаута [PERSON] не встановлено, жодної відповіді щодо підстав чи обставин що унеможливлюють передачу вказаних документів та печатки від Схелфхаута [PERSON] не отримано. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила такі задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, а тому згідно ст.223 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін; постановити по справі заочне рішення. Суд, заслухавши виступ представника позивача, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженими в судовому засіданні, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Положеннями ст. 4 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Згідно наказу №9-к від 14.11.2016 року громадянина Королівства [PERSON] було призначено на посаду директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Галіція Апартментс». Відповідно до першого питання порядку денного протоколу №01/01-8/19 від 15 серпня 2019 року загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Галіція Апартментс», звільнено з посади директора ТзОВ «Галіція Апартментс» Схелфхаута Філіпа [PERSON] з 15.08.2019 року, а також виключено [PERSON] з числа осіб, які мають право вчиняти дії від імені ТОВ «Галіція Апартментс» без довіреності, у тому числі підписувати договори тощо (а.с.9-10). Згідно з другим питанням порядку денного протоколу №01/01-8/19 від 15 серпня 2019 року загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Галіція Апартментс», призначено на посаду директора ТОВ «Галіція Апартментс» Горецьку Христину Володимирівну з 16 серпня 2019 року на підставі її заяви (а.с.10). Крім цього, четвертим питанням порядку денного протоколу №01/01-8/19 від 15 серпня 2019 року загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Галіція Апартментс», змінено місцезнаходження ТОВ «Галіція Апартментс» з вул. Джохара Дудаєва, 28 у м. Львові на проспект Червоної Калини, 70/37 у м. Львові та внесено зміни до нової редакції Статуту та Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.11). Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 27.08.2019 року місцезнаходження ТОВ «Галіція Апартментс»: 79049, м. Львів, проспект Червоної Калини, будинок 70, квартира 37. Згідно п.1 ст.43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» Товариство зобов`язано зберігати такі документи: 1) протокол зборів засновників товариства (рішення одноосібного засновника); 2) статут товариства та зміни до статуту; 3) протоколи загальних зборів учасників; 4) документи товариства, що регулюють діяльність органів товариства, та зміни до них; 5) положення про філії (представництва) товариства у разі їх створення (відкриття); 6) протоколи засідань наглядової ради товариства та колегіального виконавчого органу товариства, накази і розпорядження виконавчого органу товариства; 7) аудиторські висновки та результати надання інших аудиторських послуг; 8) річну фінансову звітність; 9) документи звітності, що подаються відповідним державним органам; 10) документи, пов`язані з випуском емісійних цінних паперів; 11) інші документи, передбачені законодавством, статутом товариства, рішеннями загальних зборів учасників, наглядової ради та виконавчого органу товариства; 12) документи, що підтверджують права товариства на майно; 13) документи бухгалтерського обліку. Згідно п.2 ст.43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» відповідальність за зберігання документів товариства покладається на виконавчий орган товариства (Директора) та на головного бухгалтера (у разі призначення) - щодо документів бухгалтерського обліку та фінансової звітності. Згідно п.3 ст.43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» документи, передбачені частиною першою цієї статті, підлягають зберіганню протягом усього строку діяльності товариства, крім документів бухгалтерського обліку, строки зберігання яких визначаються відповідно до законодавства. В судовому засіданні представник позивача повідомила, що вона з`явилась 16.08.2019 р. за попереднім місцезнаходженням юридичної особи: [ADDRESS] , Львівська обл., м [ADDRESS] Львів, вул. [ADDRESS] Дудаєва, будинок 20 для прийому-передачі установчих документів, печатки, бухгалтерської звітності та інших документів діловодства ТОВ «Галіція Апартментс». Проте за вказаною адресою діяльності підприємства виявлено не було. Крім цього, [PERSON] було призначено дату прийому-передачі установчих документів, печатки, бухгалтерської звітності та інших документів діловодства ТОВ «Галіція Апартментс» на 09.09.2019 р. о 10.00 за місцезнаходженням ТОВ «Галіція Апартментс»: [ADDRESS] . Директор ТОВ «Галіція Апартментс» Горецька Х.В. рекомендованим листом з повідомленням про вручення зверталась до [PERSON] з проханням систематизувати та впорядкувати усі документи для здійснення ефективного процесу прийому-передачі та у разі виникнення обставин, що у будь-який спосіб унеможливлюють ці дії з проханням повідомити ці обставини та місцезнаходження установчих документів, печатки, бухгалтерської звітності та інших документів діловодства ТОВ «Галіція Апартментс» за місцезнаходженням ТОВ «Галіція Апартментс»: проспект Червоної Калини [ADDRESS] буд. [ADDRESS] , кв [ADDRESS] Україна, 79049. Проте жодної відповіді від [PERSON] чи інших уповноважених ним осіб отримано не було. Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 04.11.2019 року позов Схелфхаута [PERSON] в особі представника [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Галіція Апартментс», за участю третіх осіб [PERSON] , [PERSON] , ТПФ АТ, Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖЕК ІНТ» про встановлення факту припинення трудових обов`язків відмовлено (а.с.21-26). Згідно п.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно п.1 ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути безпідставно набуте майно в натурі. Відповідно до довідки ЖЕО-17299 від 28.08.2019 року виданої Сихівським відділом поліції Головного управління національної поліції у Львівській області, [PERSON] 28.08.2019 року зверталась в Сихівський ВП ГУ НП у Львівській області по факту втрати установчих документів та печатки ТОВ «Галіції Апартментс» (а.с.27). 13 вересня 2019 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Галіція Апартментс» отримано запит Головного управління ДФС України у Львівській області щодо діяльності ТОВ «Галіція Апартментс» за період діяльності: липень 2019 року (а.с.28-29). Відповідно до ст.387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Визначення поняття майна надано у статті 190 ЦК України, якою встановлено, що майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є не споживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами. Визначено ст.179 ЦК України, що річчю, за змістом, є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки. Відповідно до правових позицій Верховного Суду України (постанова у справі № 6-2233цс16 від 21.12.2016 р., визначено, що згідно закріпленого в статті 387 ЦК України загального правила, власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України залежить від того, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом. У відповідності до ст. 387 ЦК України та частини 3 ст.12 ЦПК України особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача. Згідно ст. 41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Як вбачається з положень ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі ч. 1 ст. 388 ЦК України залежить від того, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом. За змістом ст. 388 ЦК України, випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею. Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача. Статтею 397 ЦК України встановлено, що суб`єкти права володіння чужим майном володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Право володіння чужим майном може належати одночасно двом або більше особам. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. Визначено ст.398 ЦК України, що право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом. Недобросовісний володілець зобов`язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. Відповідно до висновку викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі №674/31/15-ц вбачається, що захист порушених прав особи, яка вважає себе власником майна, але не володіє ним, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до особи, яка незаконно володіє цим майном (у разі відсутності між ними зобов`язально-правових відносин), якщо для цього існують підстави, передбачені статтею 388 ЦК України, які, зокрема, дають право витребувати майно у добросовісного набувача. Витребування майна від добросовісного набувача залежить від обставин вибуття майна з володіння власника та оплатності (безоплатності) придбання цього майна набувачем. Отже, право особи, яка вважає себе власником майна, підлягає захисту шляхом задоволення позову до добросовісного набувача із використанням правового механізму, встановленого статтею 388 ЦК України. Таким чином суд приходить до переконання, що звільнення [PERSON] з посади директора ТОВ «Галіція Апартментс» з 15.08.2019 р згідно рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Галіція Апартментс» від 15.08.2019 р. не звільняє відповідача від обов`язку передачі уповноваженій ТОВ «Галіція Апартментс» особі документів діловодства та печатки ТОВ «Галіція Апартментс» у будь-який спосіб чи повідомлення підстав неможливості здійснення такої дії. Як вбачається зі змісту\~ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Статтею 81 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, та такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 2007,00 гривень.

Outcome: approved