Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-22 00:00:00

ТзОВ «Нью Файненс Сервіс» звернулось в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20 червня 2014 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № Р20.008.74669 відповідно до умов якого останній отримав кредит в сумі 69000 грн. зі сплатою 7,9% річних з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені графіком щомісячних платежів. 30 жовтня 2015 року між ПАТ «Ідея Банк» та ТзОВ «ФК «Рантье» було укладено договір факторингу №30/10-1 відповідно до якого останнє набуло право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. 28 лютого 2017 року між ТзОВ «ФК «Рантье» та ТзОВ «ФК «Серет», яке змінило найменування на ТзОВ «Нью Файненс Сервіс», укладений договір факторингу №28/02-1, за умовами якого відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором №Р20.008.74669 від 20 червня 2014 року, за яким [PERSON] є боржником. Відповідача було письмово поінформовано про відступлення права вимоги за вказаним кредитним договором. У зв'язку з порушенням взятих на себе зобов'язань за вищевказаним кредитним договором, станом на 11 січня 2018 року у відповідача наявна заборгованість перед позивачем загальна сума якої становить 79494 грн. 42 коп. Враховуючи те, що [PERSON] в добровільному порядку її не погашає, просить позов задовольнити, а також стягнути суму сплаченого судового збору. Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримала з викладених вище підстав та зазначила, що представник відповідача просив надати строк для врегулювання спору в позасудовому порядку, однак, ні відповідач ні його представник не зверталися для вирішення питання про добровільне погашення боргу. Тому просила позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, в попередніх судових засіданнях заявлені вимоги не визнав, однак не оспорював поданий позивачем розрахунок боргу. Ствердив що позивачем не надано повний текст додатку до договору факторингу, а тільки витяг, що не може бути підставою для стягнення боргу з відповідача. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Виходячи з вимог статей 526; 527; 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Ст. 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з положеннями ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Судом встановлено, що 20 червня 2014 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №Р20.008.74669, відповідно до умов якого останній отримав кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 69000 грн. зі сплатою 7.9% річних від неповернутої суми кредиту. Кредит було надано строком на 24 місяці (а.с.7-8). Пунктом 2.1. договору передбачено, що позичальник повертає кредит разом з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 24 щомісячних внесках включно до 20 дня/числа кожного місяця згідно Графіка щомісячних платежів (а.с. 7-8). 30 жовтня 2015 року між ПАТ «Ідея Банк» та ТзОВ «ФК «Рантье» укладено договір факторингу №30/10-1, відповідно до умов якого ПАТ «Ідея Банк» відступило, а ТзОВ «ФК «Рантье» набуло права вимоги за рядом кредитних договорів, зокрема, й за кредитним договором №Р20.008.74669 від 20 червня 2014 року, що був укладений з [PERSON] (а.с.12, 37-42). 28 лютого 2017 року між ТзОВ «ФК «Рантье» та ТзОВ «ФК Серет», яке надалі змінило найменування на ТзОВ «Нью Файненс Сервіс», укладено договір факторингу №28/02-1 за умовами якого відбулось відступлення права вимоги в тому числі й за кредитним договором №Р20.008.74669 від 20 червня 2014 року (а.с.13, 21-26). 08 грудня 2017 року ТзОВ «Нью Файненс Сервіс» направило відповідачу повідомлення про заміну кредитора та вимогу від 05.12.2017 року про усунення порушення кредитних зобов'язань, в якій товариство вимагає терміново, протягом 30 календарних днів з дня направлення новим кредитором цієї вимоги, виконати зобов'язання за кредитним договором №Р20.008.74669 від 20 червня 2014 року (а.с.20-32). Відповідачем 29 серпня 2016 року здійснено платіж на погашення заборгованості на суму 1000 грн. Однак вимога про усунення порушення кредитних зобов'язань та дострокове повернення кредиту ним виконана не була. Як вбачається з представленого позивачем розрахунку станом на 11.01.2018 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором №Р20.008.74669 від 20 червня 2014 року становила 79494 грн. 42 коп. Зокрема, заборгованість за тілом кредиту - 60967,58 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками і комісіями -18526,84 грн. (а.с.14). Суд не бере до уваги твердження представника відповідача про необхідність представлення цілого додатку до договору факторингу, оскільки це спростовується поясненнями представника позивача, яка зазначила, що відповідно до договору факторингу позивач набув право вимоги і до інших осіб, які не мають відношення до вказаного судового розгляду. Суду подано витяг з договору факторингу, який належним чином засвідчений й у суду відсутні підстави сумніватися у його достовірності. Виходячи з вищевказаних норм закону, умов кредитного договору, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Судові витрати, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, слід покласти на відповідача. На підставі наведеного, ст.ст. 526; 527; 530; 1050; 1054 ЦК України,

Outcome: approved