Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 24.12.2007, між АКБ «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого, в свою чергу, є ТОВ «ОТП Факторинг Україна», та [PERSON], був укладений кредитний договір №ML003/323/2007, відповідно до якого відповідачу [PERSON] було надано кредит в розмірі 86275,00 доларів США з фіксованою процентною ставкою у розмірі 13,99 % річних, на строк до 24.1.2015. Для забезпечення договору, між АКБ «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого, в свою чергу, є ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та [PERSON] було укладено договір поруки № SR-003/323/2007 від 24.12.2007. Відповідно до п. 1.1. договору поруки відповідач [PERSON] зобов'язався відповідати в повному обсязі по борговим зобов'язанням [PERSON], що виникають з умов кредитного договору №ML003/323/2007 від 24.12.2007. В порушення прийнятих на себе зобов'язань, відповідачі кредит в обсязі, передбаченому кредитним договором не погасили і станом на 08.01.2014 заборгованість відповідачів становить 69586,81 долар США, що еквівалентно 556207,37 грн., та пені у розмірі 80465,69 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав суду заяву відповідно до якої просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з'явилась. Про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, причин неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи у її відсутність до суду не надходило. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача та відповідачів, та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечує проти такого порядку розгляду справи. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 24.12.2007, між АКБ «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого, в свою чергу, є ТОВ «ОТП Факторинг Україна», та [PERSON], був укладений кредитний договір №ML003/323/2007, відповідно до якого відповідачу [PERSON] було надано кредит в розмірі 86275,00 доларів США з фіксованою процентною ставкою у розмірі 13,99 % річних, на строк до 24.1.2015. Для забезпечення договору, між АКБ «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого, в свою чергу, є ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та [PERSON] було укладено договір поруки № SR-003/323/2007 від 24.12.2007. Відповідно до п. 1.1. договору поруки відповідач [PERSON] зобов'язався відповідати в повному обсязі по борговим зобов'язанням [PERSON], що виникають з умов кредитного договору №ML003/323/2007 від 24.12.2007. В порушення прийнятих на себе зобов'язань, відповідачі кредит в обсязі, передбаченому кредитним договором не погасили і станом на 08.01.2014 заборгованість відповідачів становить 69586,81 долар США, що еквівалентно 556207,37 грн., та пені у розмірі 80465,69 грн. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Оскільки в судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що відповідачем порушено передбачений договором порядок погашення заборгованості, тому позов підлягає задоволенню в межах заявлених позивачем вимог, а саме у розмірі 69586,81 долар США, що еквівалентно 556207,37 грн., та пені у розмірі 80465,69 грн. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, таким чином судовий збір сплачений позивачем при подачі позовної заяви, підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача в рівних частках. На підставі викладеного та

Outcome: approved