Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

Стислий виклад позовних вимог. У грудні 2020 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 27.07.2003 року відділом РАГСу Ковельського МУЮ Волинської області, актовий запис №280. Позовні вимоги мотивовано тим, що шлюб між сторонами зареєстровано 27.07.2003 року, в шлюбі народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходженням поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинено, майже два роки проживають окремо. Позивач вважає, що шлюб існує лише формально, сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо. Враховуючи викладене позивач просить в судовому порядку шлюб розірвати. Стислий виклад заперечень відповідача. Відповідач [PERSON] правом подати відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не скористався. Рух справи в суді. Позовну заяву подано до суду 30 грудня 2020 року. Цього ж дня скеровано запит до міграційної служби про місце реєстрації відповідача. Провадження у справі відкрито 01 лютого 2021 року в день надходження відповіді з міграційної служби. Визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання призначено на 25 лютого 2021 року. Позиція учасників судового розгляду. У судове засідання позивач не з`явилась, подала письмову заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти їх задоволення. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини справи. Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого відділом РАГСу Ковельського МУЮ Волинської області [PERSON] 27.07.2003 року зареєстрував шлюб із [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис №280. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження дитини. Позивач [PERSON] є особою з інвалідністю ІІ групи, що стверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії АВ №0056096 від 08.05.2013 року. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Дружина і чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Вимогами ч.3, ч.4 ст.56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Стаття 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на викладені правові норми, обставини у справі та позицію позивача щодо неможливості збереження сімейних стосунків, суд вважає, що збереження сім`ї в даному випадку буде нічим іншим, як примушуванням сторін до збереження шлюбних відносин. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, в сім`ї втрачена взаємоповага та розуміння, шлюб існує лише формально й зберегти сім`ю не можливо. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи ту обставину, що сторони, згідно поданих заяв, виявили взаємну згоду на розірвання шлюбу, суд вважає недоцільним надавати подружжю термін на примирення. Щодо судових витрат. Суд враховуючи визнання відповідачем позову,

Outcome: approved