Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-21 00:00:00

ТОВ «Служба миттєвого кредитування» звернулося до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором на загальну суму 56419 грн. 40 коп., в тому числі: 1900 грн. основного боргу, 64 грн. 45 коп. процентів за договором, 54454 грн. 95 коп. пені за договором, та судові витрати у розмірі 1779 грн. 62 коп., а всього просить стягнути з відповідачки 58199 грн. 02 коп.. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що [PERSON] 14.06.2017 року уклала з ТОВ «Служба миттєвого кредитування» Кредитний договір №170614-092655 та отримала кредит у розмірі 1900 грн.. В строк до 29.06.2017 року, відповідачка зобовязана була повернути отримані грошові кошти у розмірі 1900 грн., а також сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 608 грн., що разом складає 2508 грн.. Відповідачка, 04.07.2017 року частково сплатила пеню за прострочення заборгованості в сумі 456 грн. 45 коп., відсотки за користування кредитом в сумі 543 грн. 55 коп. та пролонгувала договір строком до 20.07.2017 року, зобовязавшись повернути кредит із відсотками у розмірі 1758 грн. 80 коп., проте припинила виконання своїх зобовязань щодо повернення кредиту, та станом на 23.04.2018 рік за нею рахується заборгованість на загальну суму 56419 грн. 40 коп.. У судове засідання позивач ТОВ «Служба миттєвого кредитування» не зявився, від директора товариства [PERSON] до суду надійшло письмове клопотання, в якому просить суд розглянути справу без участі представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.36). У судове засідання відповідачка [PERSON] повторно не зявилася, про причину неявки суд не повідомила, заяв або клопотань про відкладання слухання справи, відзиву на позовну заяву до суду не надала, про слухання справи сповіщалася судовими повістками, які надсилалися відповідачці за адресою її місця реєстрації, зазначену Сектором реєстрації ЕМР у відповідній довідці (а.с.32), але до суду повернулися поштові конверти з відповідною поміткою пошти про невручення (а.с.38,43). Відповідно до ч.1 ст.131\~ЦПК України, учасники судового\~процесу зобов'язані\~повідомляти суд\~про зміну\~свого місця\~проживання (перебування,\~знаходження)\~або місцезнаходження\~під час\~провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Таким чином, згідно з вимогами ст.ст.128,131 ЦПК України, відповідачка [PERSON] повідомлена про час та місце слухання справи за адресою її місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку та не зявилася у судове засідання без поважних причин. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з'явився в судове засідання без поважних причин, відзиву на позов не надав, а також за наявності згоди позивача, суд, відповідно до ст.280\~ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. У судовому засіданні судом встановлено, що [PERSON] 14.06.2017 року уклала з ТОВ «Служба миттєвого кредитування» Кредитний договір №170614-092655 (а.с.5) та отримала кредит у розмірі 1900 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером (а.с.6). Відповідно до умов договору, в строк до 29.06.2017 року, відповідачка зобовязана була повернути отримані грошові кошти у розмірі 1900 грн., а також сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 608 грн.. Підписавши даний кредитний договір, відповідачка погодилася з ним, з Умовами надання та обслуговування кредитів та Правилами про порядок надання коштів у позику. Відповідно до Розрахунку заборгованості, 04.07.2017 року відповідачка частково сплатила відсотки у розмірі 543 грн. 55 коп. та пеню у розмірі 456 грн.45 коп., проте в подальшому припинила виконання своїх зобовязань щодо повернення кредиту, та за нею рахується заборгованість на загальну суму 56419 грн. 40 коп., яка складається: 1900 грн. основного боргу; 64 грн. 45 коп. процентів за договором; 54454 грн. 95 коп. пені за договором. (а.с.17-22). Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до\~ч.ч.1,2\~ст.77\~ЦПК України,\~належними є\~докази,\~які містять\~інформацію щодо\~предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до\~ч.1\~ст.81\~ЦПК України,\~кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до\~ст.549\~ЦК України,\~неустойкою (штрафом,\~пенею)\~є грошова\~сума або\~інше майно,\~які боржник\~повинен передати\~кредиторові у\~разі порушення\~боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, у судовому засіданні знайшло своє підтвердження порушення відповідачкою зобовязань за Кредитним договором №170614-092655. Несплата [PERSON] кредиту та відсотків, призвела до утворення заборгованості, яка відображена у відповідному розрахунку, та який суд приймає як належний доказ. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за Кредитним договором №170614-092655 від 14.06.2017 року на загальну суму 56419 грн. 40 коп. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо стягнення судових витрат суд приходить до наступного висновку. Позивач просить стягнути з відповідачки судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1762 грн. та комісію банку 17 грн. 62 коп.. Відповідно до\~ч.2\~ст.4\~ЗУ «Про\~судовий збір»,\~за подання\~до суду\~позовної заяви\~майнового характеру\~юридичною особою, ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто розмір судового збору, що підлягає до сплати позивачем складає 1762 грн.. Згідно з квитанцією № 1516719 від 25.04.2018 року, позивачем було проведено оплату судового збору за звернення до суду у розмірі 1762 грн. (а.с.1). Згідно ст.141 ЦПК України, з [PERSON] підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1762 грн., проте комісія банку у розмірі 17 грн. 62 коп. до судових витрат, відповідно до ст..133 ЦПК України, не відноситься, а тому стягненню з відповідачки не підлягає.

Outcome: partial