Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що між Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна» (правонаступником якого за всіма правами та обов'язками є АТ «ОТП Банк») та [PERSON] був укладений кредитний договір №CL-006/1001/2006 від 01.06.2006 року, згідно з яким Банк надав [PERSON] грошові кошти в розмірі 33220,00 доларів США., зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 12,00% відсотків річних, а відповідач - [PERSON] відповідно до умов договору зобов'язувалася повертати наданий кредит у повному обсязі відповідно до графіку повернення кредиту та сплати відсотків. З метою забезпечення належного виконання зобов'язань за Кредитним договором між Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна» та [PERSON] було укладено Договір поруки №SR-006/01001/2006 від 01.06.2006 року. Свої зобов'язання Банк належним чином виконав, оскільки відповідачем не були виконані зобов'язання, встановлені Кредитним договором, позивач - ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (на підставі договору купівлі-продажу кредитного портфелю), просить стягнути з [PERSON] та [PERSON] на свою користь заборгованість за Кредитним договором від 01.06.2006 року, яка станом на 16.05.2013 року складає 23346,94 доларів США, що еквівалентно 186612,09 грн., пені за несвоєчасне виконання боргових зобов'язань 681134,21 грн., що складається з: залишку заборгованості за кредитом у сумі 13220,00 доларів США, що еквівалентно 105667,46 грн. за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості; суми несплачених відсотків за користування кредитом - 10126,94 доларів США, що еквівалентно 80944,63 грн. за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості; пені за несвоєчасне виконання боргових зобов'язань 681134,21 грн. 28.01.2014 року до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача, в якій зазначено, що позовні вимоги останній підтримує в повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце судового розгляду судом повідомлялися, причин своєї неявки в судове засідання відповідачі не повідомили, за таких обставин суд визнав причини неявки неповажними та вважав за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідачів, на підставі наявних у справі матеріалів, згідно вимог ч.4 ст.169 ЦПК України. Вивчивши матеріали позовної заяви та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. 01.06.2006 року між АКБ «Райффайзенбанк Україна» та [PERSON] був укладений кредитний договір № СL-006/1001/2006 (а.с.6-9). Для забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за Кредитним договором № СL-006/1001/2006 від 01.06.2006 року між АКБ «Райффайзенбанк Україна» та [PERSON] було укладено договір поруки № SR-006/1001/2006 від 01.06.2006 року, відповідно до п. 1.1 зазначеного договору, поручитель зобов'язується відповідати за повне та своєчасне виконання Боржником його Боргових зобов'язань перед Кредитором за Кредитним договором , в повному обсязі таких зобов'язань (а.с.10). Правонаступником Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк» є АТ «ОТП Банк». 18 вересня 2011 року між ТОВ «ОТП Факторинг» та ПАТ «ОТП Банк» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю (а.с.19-31). За даним договором ТОВ «ОТП Факторинг» набуло усі права вимоги за Кредитним договором, що є дійсними на дату набрання чинності, включаючи, але не обмежуючись правами вимоги до Боржників щодо сплати суми основного боргу; правами вимоги до Боржників щодо сплати процентів, нарахованих на суму основного боргу; а також правами вимоги до Боржників щодо сплати штрафних санкцій (а.с.22). Відповідно до умов договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 18.09.2011 року відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами № СL-006/1001/2006 від 01.06.2006 року, який було укладено між АКБ «Райффайзенбанк Україна» та [PERSON] (а.с.32). Повернення кредиту та сплати процентів відбувається шляхом сплати Позичальником сума кредиту та нарахованих процентів щомісяця рівними частинами протягом всього строку дії Кредитного договору. Щомісячне погашення Кредиту відбувається рівними частинами з нарахуванням процентів на залишок заборгованості по кредиту (п. 4 Кредитних договорів № СL-006/1001/2006 від 01.06.2006 року (а.с.6). Відповідно до п. 1.5.1 умов кредитного договору, повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів здійснюється Позичальником щомісяця у розмірі Платежу та не пізніше дати платежу, шляхом внесення готівки в касу Банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок (а.с.7- зворот). Однак, судом встановлено, що [PERSON] взяті на себе зобов'язання по виплаті кредитних коштів у строки визначені Кредитними договорами не виконує. Станом на 16.05.2013 року складає 23346,94 доларів США, що еквівалентно 186612,09 грн., пені за несвоєчасне виконання боргових зобов'язань 681134,21 грн., що складається з: залишку заборгованості за кредитом у сумі 13220,00 доларів США, що еквівалентно 105667,46 грн. за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості; суми несплачених відсотків за користування кредитом - 10126,94 доларів США, що еквівалентно 80944,63 грн. за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості; пені за несвоєчасне виконання боргових зобов'язань 681134,21 грн. (а.с.11). Пунктом 1.9.1. Кредитних договорів № СL-006/1001/2006 від 01.06.2006 року, передбачено, що Банк має право вимагати дострокового виконання Боргових зобов'язань в цілому або у визначеній Банком частині у випадку невиконання Позичальником своїх боргових та інших зобов'язань за договором. При цьому, виконання боргових зобов'язань повинно бути проведено Позичальником протягом 30 календарних днів з дати одержання Позичальником відповідної Вимоги (а.с.7 - зворот). Як вбачається з матеріалів справи, відповідачам направлялася досудова вимога від 28.05.2013 року №783, №784 щодо Основного кредитного договору (а.с.13-14). Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Пунктом 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. За правилом, передбаченим ст. 1050 ЦК України, встановлюється, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до абзацу 2 ч.1 ст. 1049 ЦК України, якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом 30 днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Частиною 1 ст. 546 ЦК України, передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. За правилом ст. 524 ЦК України, зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За змістом ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Частиною 1 ст. 543 ЦК України, передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обв'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Враховуючи, що відповідачі - [PERSON] та [PERSON] взяті на себе зобов'язання не виконали, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1720,50 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved