Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

Сутність заявленої до суду вимоги У серпні 2019 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, який мотивувала тим, що 18 листопада 2017 року між нею та відповідачем укладено шлюб. У шлюбі від відповідача нею народжено неповнолітніх дітей, синів [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , які на даний час перебувають на її утриманні. Після припинення подружніх стосунків позивачка подала заяву до Липоводолинського районного суду Сумської області про розірвання шлюбу, станом на день звернення до суду шлюб між сторонами не розірвано. [PERSON] зазначала, що відповідач із жовтня 2018 року проживає окремо від неї та дітей, у добровільному порядку коштів на утримання дітей не надає, синів вона виховує самостійно, що потребує постійних щомісячних витрат, оскільки позивачка хоч і працює, але в повній мірі неспроможна самостійно утримувати синів. Зазначила, що відповідач є особою працездатного віку, хоча офіційно ніде не працює, але має періодичні доходи від неофіційної роботи, а тому має можливість сплачувати аліменти. Інших стягнень з відповідача за виконавчими документами не проводиться. Просила суд щомісячно стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей, синів [PERSON] та [PERSON] , у твердій грошові сумі в розмірі 1200 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення з дня подання позову до суду. Позиція позивача, відповідача по даній справі Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала клопотання про розгляд справи у її відсутність, про підтримання позову в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково та суду пояснив про те, що він погоджується сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі, проте згоден сплачувати зазначені кошти на відкритий банківський рахунок і саме цими коштами діти можуть скористатися лише після досягнення ними повноліття. Підтвердив те, що у нього відсутні факти нецільового використання позивачем раніше наданої допомоги на утримання дітей до звернення до суду з даним позовом, він та позивачка на даний час є працевлаштованими, він працює в м. Суми на постійній роботі, позивачка в сел. Липова Долина працює сімейним лікарем в КНП «Липоводолинський районний ЦПМСД», діти проживають разом із матір`ю, мають задовільний стан здоров`я, він інвалідності не має, на обліку у лікарів за станом здоров`я не перебуває, проте позивачка чинить йому перешкоди у спілкуванні з двома синами, уточнив, що він має середньомісячний заробіток в розмірі 6000 гривень (після проведення всіх видів відрахувань). Процесуальні дії суду у даній справі Ухвалою Липоводолинського районного суду Сумської області від 07 жовтня 2019 року у даній справі відкрито провадження, призначено судовий розгляд на 28 жовтня 2019 року о 14 год. 00 хв. 28 жовтня 2019 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 13 год. 20 хв. 18 листопада 2019 року за клопотанням відповідача. 18 листопада 2019 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 09 год. 00 хв. 10 грудня 2019 року у зв`язку з неявкою в судове засідання сторін по справі. 10 грудня 2019 року ухвалено остаточне судове рішення суду по справі. Установлені судом фактичні обставини даної справи З 18 листопада 2017 року сторони перебувають у шлюбі. У шлюбі від відповідача позивачка народила синів [PERSON] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 5-7). Спільні неповнолітні діти сторін по справі, сини [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , проживають разом з матір`ю, є зареєстрованими в с. Синівка Липоводолинського району Сумської області (а.с. 8). Позивачка по справі станом на день судового розгляду є працевлаштованою, зареєстрована в [ADDRESS] , за станом здоров`я є здоровою, проживає разом з неповнолітніми дітьми, інвалідності не має, є розлученою (а.с. 5, 8). Відповідач за віком є працездатною особою, зареєстрований у [ADDRESS] , проживає в м. Суми Сумської області, за станом здоров`я є здоровим, інвалідності не має, є розлученим, є працевлаштованим на постійну офіційну роботу в м. Суми (а.с. 18, 23). Норми права, які підлягають застосуванню у даній справі Статтею 180 СК України визначений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд ураховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не можу бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Висновки суду по суті заявленої вимоги Приймаючи до уваги майнове та сімейне становище сторін, їх стан здоров`я та їх обопільний обов`язок утримувати їх спільних дітей до їх повноліття, стан здоров`я самих дітей, положення чинного законодавства, якими визначено мінімально необхідний розмір аліментів, який має забезпечувати достатній рівень матеріального забезпечення дитини, застосовуючи засади розумності та справедливості, суд дійшов до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання синів саме у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. на кожну дитину, але не менше мінімального розміру аліментів, визначених законом. На думку суду, визначений розмір аліментів, який підлягає стягненню на підставі даного судового рішення, має забезпечити належний життєвий рівень дітей, задовольняючи їх найнеобхідніші потреби з огляду на установлені судом вищевказані обставини щодо майнового стану сторін, їх сімейного стану та стану здоров`я й зростаючі потреби їх спільних дітей у зв`язку з дорослішанням, підтриманням стану їх здоров`я. Довід відповідача про необхідність зарахування стягнутих судом аліментів на утримання двох синів на особистий банківський рахунок кожної дитини з використанням цих коштів лише після досягнення ними повноліття є непереконливим, оскільки для проведення таких зарахувань відповідачем необхідно довести нецільове використання позивачкою сплачених відповідачем аліментів не на користь дітей, а також подати окремий цивільний позов (ч.2 ст. 186 СК України). При недотриманні цих вимог у даній справі з відповідача доцільно стягувати аліменти на користь позивача на утримання двох дітей до досягнення ними повноліття з дня подачі до суду позову (ч.1 ст. 191 СК України), оскільки відповідач не довів фактів добровільного надання позивачці достатньої та щомісячної допомоги на утримання двох їх спільних дітей. На думку суду, стягнення аліментів з відповідача на користь позивача є втручанням держави у сімейне та приватне життя [PERSON] , проте воно ґрунтується на чітких, доступних та передбачуваних для нього нормах чинного сімейного закону, узгоджується з метою захисту прав дітей і відповідає нагальній потребі дітей на забезпечення їх належного утримання батьками. Також на думку суду, у даній справі при встановленні розумного балансу між майновим становищем батьків (в тому числі, його майнового стану платника аліментів-відповідача по справі) та інтересами дітей на належне утримання для їх повноцінного розвитку й виховання, суд надає перевагу інтересам останніх, оскільки відповідач є працевлаштованим за основним місцем роботи, інвалідності не має, тобто він є здатним сплачувати аліменти на двох дітей, які в силу свого віку та рівня розвитку не здатні самостійно себе утримувати (така правова позиція суду узгоджується зі змістом п.2 ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод). Розподіл судових витрат по справі Відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави в сумі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved