Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 07.10.2000 року у виконавчому комітеті Спаської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області. Від подружнього життя сторони мають двох дітей: [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO] . Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу покликаючись на те, що сімейне життя у них не склалось. Між ними втрачено взаємні почуття любові, поваги, взаємодопомоги та підтримки. Сімейні відносини між ними припинені, разом не проживають та не ведуть спільного господарства. Примирення між ними неможливе. Вважає, що шлюб в них носить формальний характер. Просить розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні викладених у позові. Просить позов задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що проти розірвання шлюбу відповідач заперечує, оскільки вважає, що між ним не втрачено взаємні почуття любові, поваги, взаємодопомоги та підтримки. Має відповідач намір помиритись із позивачкою, оскільки він її любить та мають неповнолітніх дітей. Просить надати відповідачу строк для примирення. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, свідка [PERSON] , який пояснив, що він є сусідом сім`ї [PERSON] , говорив з відповідачем, щоб той помирився з позивачкою та на його думку такий хоче помиритись. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07.10.2000 року у виконавчому комітеті Спаської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області. Від подружнього життя сторони мають двох дітей: [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO] . Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Сторони подружні відносини не підтримують, разом не проживають та спільного господарства не ведуть. Примирення між ними не можливе. Сім`я розпалась. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи зазначені позивачем причини розірвання шлюбу, характер їх відносин, наполягання на розірванні шлюбу, твердження позивача, що збереження сім`ї неможливо, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до статті 141 ЦПК України стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved