Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Колекторське Агенство Фактор» (далі ТОВ «Колекторське Агенство Фактор») звернулось до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 17.05.2007 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] укладено договір №2318Р. Відповідно до умов вказаного договору банк надав відповідачу кредит у сумі 10 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,0001% та терміном користування до 17.05.2010 року. 25.12.2008 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «Колекторське Агенство Фактор» укладено договір про відступлення прав вимоги №1. Відповідно до даного договору відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором №2318Р від 17.05.2007 року. З метою забезпечення виконання зобов’язань за кредитним договором між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] було укладено договір поруки №2318Р/П від 17.05.2007 року, відповідно до якого останній зобов’язався відповідати перед первісним кредитором за порушення обов’язків за кредитним договором, як солідарний боржник. У зв’язку з вищенаведеним, позивач просив стягнути з відповідачів на його користь заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 25 526,44 грн. та судовий збір. У судовому засіданні представник позивача ТОВ «Колекторське Агенство Фактор» присутня не була, в матеріалах позовної заяви міститься клопотання про розгляд справи у її відсутності, не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі. Відповідачі у судовому засіданні також присутні не були з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Заяв про розгляд справи у відсутності відповідачки чи про відкладення розгляду справи від відповідачів до суду не надходило. За таких обставин, з урахуванням думки представника позивача, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд ухвалив заочно розглянути справу у відсутності відповідачів за наявними в справі доказами. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши матеріали справи в їхній сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов ТОВ «Колекторське Агенство Фактор» підлягає задоволенню у повному обсязі. Судом встановлено, що 17.05.2007 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] укладено договір №2318Р, згідно з яким відповідачу надано кредит у сумі 10 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,0001% та терміном користування до 17.05.2010 року (а.с.6-7). 17.05.2007 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] було укладено договір поруки №2318Р/П від 17.05.2007 року, відповідно до якого останній зобов’язався відповідати перед первісним кредитором за порушення обов’язків за кредитним договором як солідарний боржник (а.с.9). 25.12.2008 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «Колекторське Агенство Фактор» укладено договір про відступлення прав вимог №1, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором №2318Р від 17.05.2007 року перейшло до ТОВ «Колекторське Агенство Фактор» (а.с.10). Позичальником – відповідачем [PERSON] були порушені умови кредитного договору щодо сплати кредиту та, відсотків по ньому, тобто порушені вимоги ст.1049 ч.1 ЦК України та умови кредитного договору. Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову ( субсидіарну ) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно зі ст.599 ЦК України зобов’язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов’язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов’язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Таким чином, суд вважає правомірними вимоги позивача про стягнення з відповідачів на його користь суми заборгованості за кредитним договором. При подачі позову позивачем був сплачений судовий збір у сумі 255,26 грн. Зважаючи на те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача сплачені ними судові витрати, оскільки вони підтверджені документально (а.с.5).

Outcome: approved