Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 08 лютого 2008 року у міському відділ реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис /№127/. В сім'ї у шлюбі народився син- [PERSON], [INFO]. Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, покликаючись на те, що спільне подружнє життя з відповідачем не склалось, оскільки в них постійно виникали сварки та непорозуміння, у відповідача є наркотична та алкогольна залежність, крім того, з квартири пропадають золоті вироби, гроші, інші речі без відома позивачки відповідач закладає у ломбард, бери кредити в банку, які доводиться сплачувати позичці. Окрім цього, не приймає участі у вихованні та утриманні неповнолітнього сина. Сторони припинили подружні відносини, їх шлюб існує формально. Просить шлюб розірвати. Крім того, з метою матеріального забезпечення та утримання неповнолітнього сина просить суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, окрім цього, просить визначити місце проживання дитини разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю, пояснення дала аналогічні викладеним у позовній заяві, просить позов задовольнити. Прізвище після розірвання шлюбу залишити «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, що стверджується відміткою рекомендованого повідомлення про вручення судової повістки, причин неявки суду не повідомив, письмових заперечень суду не подав. На підставі ст.ст.169, 224 суд вважає, що слід проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивачка не заперечила. В судовому засіданні представник третьої особи органу опіки та піклування ФРА ЛМР- Бояківський А.Б. у вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS] просить відмовити, оскільки немає письмового висновку органу опіки та піклування щодо розв'язання даного спору. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08 лютого 2008 року у міському відділ реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис /№127/ про що вбачається з свідоцтва про одруження /а.с. 4/. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є наркотична та алкогольна залежність відповідача, що унеможливлює позивачку проживати з відповідачем в якості однієї сім'ї. Згідно ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи те, що спільне життя у сторін не склалось, оскільки в них постійно виникали сварки та непорозуміння, відповідач зловживав спиртними напоями, а також є наркотично залежним, суд приходить до висновку, що немає підстав для подальшого збереження їх шлюбу, у зв'язку з чим такий доцільно розірвати. Як вбачається зі свідоцтва про народження, сторони є батьками [PERSON], [INFO] /а.с.5/. Згідно ч.1 ст. 161 СК України вбачається, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я, та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 161 СК України орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Відповідно до ч.5 ст.19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до ст.72 Постанови Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. N 866 для розв'язання спору, що виник між батьками, щодо визначення місця проживання дитини, один з батьків подає службі у справах дітей за місцем проживання дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (у разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини, довідку з місця навчання, виховання дитини, довідку про сплату аліментів (у разі наявності). Відповідно до ст. 60 частини 1 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень. Відповідно до ч. 3 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Як встановлено у судовому засіданні, позивач для розв'язання спору, щодо визначення місця проживання дитини до органу опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради не зверталась, письмово висновку суду не представила, а тому суд приходить до висновку, що в частині визначення місце проживання дитини за місцем проживання дитини разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS] слід відмовити. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON], [INFO] на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з 25.09.2014 року, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів від сплати судових витрат звільнена законом, з відповідача необхідно стягнути 243,60 грн. судового збору в дохід держави. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦК України рішення в частині виплати аліментів на утримання дитини та на утримання дружини у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Outcome: approved