Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за природний газ. Позовні вимоги мотивує тим, що згідно гідно з п.14 Правил надання населенню послуг з газопостачання споживач зобовязаний проводити оплату за використаний природний газ щомісячно, однак в порушення цих Правил відповідачем своєчасно не проводились розрахунки за спожитий природний газ, що призвело до виникнення заборгованості перед ТОВ «Закарпатгаз Збут» і станом на 31.01.2018 року його заборгованість становить 10628,79 гривень з яких: 9464,96 гривень основна заборгованість, 941,38 гривень інфляційні витрати, 222,45 гривень 3% річних. Просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Закарпатгаз Збут» заборгованість за спожитий природній газ у розмірі 10628,79 гривень. Представник позивача в судове засідання не зявилася, однак надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала повністю, а тому суд в порядку ст.. 169 ЦПК України розглянув справу у її відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповідач в судове засідання не зявився, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. На підставі ст.247 ч.2 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є користувачем природного газу за адресою с. Бедевля, вул. Петлюри, 22, Тячівського району і в порушення п. 14 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 року за №758, з наступними змінами і доповненнями, станом на 31.01.2018 року допустив заборгованість по оплаті за використаний природний газ в сумі 10628,79 гривень, що стверджується письмовим витягом з історії абонента за рахунком №0500199140. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.\~ Пунктом 10 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені. Згідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи той факт, що до подібних правовідносин застосовані цивільно-правові норми щодо застосування цивільної відповідальності за невиконання грошових зобов'язань, до таких правовідносин застосовується і норма статті 625 ЦК, що встановлює обов'язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних. Правовими наслідками прострочення споживачем комунальних послуг виконання грошового зобов'язання можуть бути і сплата пені, і - на вимогу виконавця - сплата суми втрат від інфляції, і 3% річних. Так, норма статті 20 Законі «Про житлово-комунальні послуги» щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, встановлених статтею 625 ЦК. Отже, вимоги позивача про стягнення з відповідача 941,38 гривень інфляційний витрат та 222,45 гривень 3% річних є також підставними. Враховуючи наведене, суд вважає, що до правовідносин сторін слід застосувати правила ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ст.ст. 526, 625 ЦК України і позов задовольнити. Судові витрати в частині сплати судового збору покласти на відповідача.

Outcome: approved