Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

Тлумацька КС «Надія» звернулась в суд з позовом [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору № 534/15 від 30.10.2015 р. станом на 27.01.2017 року в сумі 1740 грн. 23 коп., яка складається з: 1227,51 грн. сума основного боргу по кредиту, 111,13 грн. сума відсотків, 401,59 грн. штраф. Також просила стягнути з відповідачки судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача Тлумацької КС «Надія» не зявився, однак до суду подав письмову заяв, в якій вказав, що позов підтримує, просив його задовольнити та розгляд справи провести без його участі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилась, про причини неявки не повідомила, хоч про дату та час розгляду справи була належним чином повідомлена у встановленому порядку. Тому, виходячи зі змісту ч.1 ст. 224 ЦПК України, та того, що відповідачка про причини неявки не повідомила, а представник позивача подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає, що можна провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитовець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 30.10.2015 року, на підставі заяви на надання кредиту від 30.10.2015 року (а.с. 5), між КС «Надія» та [PERSON] в письмовій формі було укладено Кредитний договір № 534/15 (надалі Кредитний договір), відповідно до умов якого позивачем надано [PERSON] кредитні кошти в розмірі 1900,00 гривень, строком на 12 фактичних місяців від дати отримання кредиту (п.п. 1.1., 2.1 Кредитного договору) (а.с. 3-4). Згідно п. 1.2 Кредитного договору вказаний кредит видано Позичальнику на споживчі цілі та відповідно до п. 3.1. Кредитного договору за користування кредитом Позичальник зобовязався сплачувати проценти в розмірі 48 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Пунктом 3.4. Кредитного договору визначено, що сторони домовились, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно Графіка розрахунків, що є невідємною частиною цього договору (Додаток № 1 до Кредитного договору, а.с. 4 зворот). Згідно п. 2.2. Кредитного договору кредитодавець зобовязався надати позичальнику кредит в строк не пізніше 3-х банківських днів від дати підписання цього договору, а позичальник, у відповідності до п. 2.3 Кредитного договору, зобовязався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом до закінчення строку, визначеного п. 2.1 цього договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ст. 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. [PERSON] одержала та використала за цільовим призначенням кредитні кошти в сумі 1900,0 грн., що підтверджується копією видаткового касового ордеру від 30.10.2015 року (а.с. 14). Ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов'язання, за змістом якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. Відповідно до п. 7.3 Кредитного договору у разі прийняття кредитодавцем рішення про стягнення процентів за користування кредитом та суми кредиту в судовому порядку внаслідок невиконання позичальником зобовязань, встановлених п. 2.3 цього договору, до позичальника застосовується штраф у розмірі 30% від несплачених позичальником залишку кредиту та процентів за користування кредитом на дату прийняття кредитодавцем рішення про стягнення простроченої заборгованості в судовому порядку. [PERSON] прийняті на себе зобовязання за Кредитним договором щодо повернення суми Кредиту належним чином не виконувала та допустила виникнення заборгованості по кредиту, яка станом на 27.01.2017 року становить 1740,23 грн. та складається з: 1227,51 грн. сума основного боргу по кредиту; 111,13 грн. сума відсотків, 401,59 грн. штраф, що підтверджується графіком розрахунків по кредитному договору від 27.01.2017 року (а.с. 15), розрахунком штрафу від 27.01.2017 року (а.с. 16). Оскільки [PERSON] належним чином не виконувала своїх зобовязань за Кредитним договором, позивачем 03.11.2016 року за № 185, 17.11.2016 року за № 196 та 13.01.2017 року за № 1 їй було надіслано листи-вимоги про виконання зобовязань за Кредитним договором та погашення заборгованості, та розяснено, що у випадку не погашення заборгованості КС «Надія» буде змушена предявляти позов до суду для вирішення питання про примусове стягнення забогованості (а.с. 8-13). Однак, як боржником заборгованість по кредитному договору не була погашена у вказані у вимогах строки. Стаття 625 ЦК України зазначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за вказаним кредитним договором, відповідачкою по справі суду не представлено. Згідно з статтею 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. За ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ст. 11 ЦПК України). Таким чином, з врахування того, що відповідачкою не надано суду будь-яких доказів, які спростовують наявність заборгованості перед позивачем за Кредитним договором № 534/15 від 30.10.2015 року, суд вважає, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість, загальна сума якої станом на 27.01.2017 р. становить 1740,23 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини. Таким чином, з відповідачки слід стягнути на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 1600,00 грн. На підставі ст.ст. 525, 526, 530, 549, 610, 611, 612, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved