Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

ТОВ Олімп м. Камянка Черкаської обл. звернувся до Камянського райсуду з позовом до [PERSON], ТОВ СП Нібулон м. Миколаїв, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору реєстраційна служба Камянського РУЮ Черкаської обл. про визнання договору оренди землі недійсним та скасування рішення про держреєстрацію прав та їх обтяжень № 8437713 від 28.11.2013 р. РС Камянського РУЮ Черкаської обл., посилаючись на те, що ТОВ Олімп є орендарем і використовує земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 2,85 га. з кадастровим номером 7121883500:02:000:0777, що розташована на території Лузанівської сільської ради Камянського району Черкаської області, і належить [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІ-ЧР № 047157. Право оренди ним набуто на підставі договору оренди землі від 01.08.2006 року, укладеного між ПП СТАРЛАЙТ-АГРО, правонаступником якого згідно статуту є ТОВ Олімп, та власником земельної ділянки [PERSON] на 10 років, державна реєстрація якого була здійснена 29.08.2006 року за № 040678500203. 12.09.2012 року на вказану вище земельну ділянку був укладений ще один договір оренди землі між [PERSON] та ТОВ СП Нібулон, та 28.11.2013 р. РС Камянського РУЮ було прийнято рішення з індексним № 8437713 і зареєстровано за ТОВ СП «Нібулон» право оренди. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, наполягав на їх задоволенні, вказавши, що відповідач ТОВ СП «Нібулон» не надало будь-яких доказів, що підтверджують розірвання вищевказаного оспорюваного договору оренди землі. Відповідач [PERSON] в судові засідання не зявився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. 06.05.2015 р. до Камянського райсуду від нього надійшла письмова заява про відсутність можливості бути присутнім в суді, розгляд справи без його участі та визнання позову в повному обсязі. Представник ТОВ СП Нібулон у судові засідання не зявився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. 20.05.2015 р. до суду надійшла телеграма від представника ТОВ СП «Нібулон» про відкладення розгляду справи на іншу дату, для надання їм можливості для ознайомлення із справою. 08.06.2015 р. до суду надійшло письмове заперечення проти позову, де зазначено, що земельна ділянка [PERSON] використовується позивачем до цього часу; з 01.02.2014 р. ТОВ СП «Нібулон» не є орендарем зазначеної земельної ділянки через припинення оспорюваного договору оренди землі шляхом його розірвання за згодою сторін на підставі договору від 01.02.2014 р. про дострокове припинення дії договору оренди землі від 12.09.2012 р. На виконання цього договору від 01.02.2014 р. [PERSON] і ТОВ СП «Нібулон» 01.02.2014 р. було оформлено відвідний акт передачі та прийому земельної ділянки. Представник третьої особи РС Камянського РУЮ Черкаської обл. в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. В попередньому с/з 21.05.2015 р. представник [PERSON] у вирішенні даного позову поклалась на розсуд суду. 25.05.2015 р. до суду надійшла заява від начальника РС Камянського РУЮ [PERSON] про розгляд справи без участі їх представника. Вислухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтову.ть вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] має в приватній власності земельну ділянку площею 2,85 га. з кадастровим номером 7121883500:02:000:0777, яка розташована на території Лузанівської сільської ради Камянського району Черкаської області. Між [PERSON] та ПП «Старлайт-Агро», правонаступником якого згідно Статуту є ТОВ «Олімп» м. Камянка Черкаської обл. 01.08.2006 р. був укладений договір оренди земельної ділянки, згідно якого відповідач [PERSON] передав позивачу в користування земельну ділянку в оренду на 10 років. 12.09.2012 року по вищевказаній земельній ділянці між [PERSON] та ТОВ СП «Нібулон» було укладено інший договір оренди землі та 28.11.2013 р. РС Камянського РУЮ було прийнято рішення з індексним № 8437713 і зареєстровано за ТОВ СП «Нібулон» право оренди. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 і 6 ст. 203 ЦК України. Згідно ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Таким чином, оскільки, в момент укладення договору оренди земельної ділянки загальною площею 2,85 га., кадастровий номер 7121883500:02:000:0777 між [PERSON] та ТОВ СП Нібулон, сторонами недодержані вимоги ч. 1 ст. 203 ЦК України, а саме зміст правочину суперечить ЦК України та ЗУ Про оренду землі, суд приходить до висновку про його недійсність. Також підлягає скасуванню рішення про Державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 8437713 від 28.11.2013 р., прийняте державним реєстратором прав на нерухоме майно реєстраційної служби Камянського РУЮ Черкаської обл. Про незаконність спірного договору оренди земельної ділянки від 12.09.2012 р. свідчить його укладення відповідачами під час дії нерозірваного чи невизнаного недійсним у встановленому порядку договору оренди цієї ж земельної ділянки, укладеного раніше з іншим орендарем на строк до 2016 року. Представник ТОВ СП Нібулон 08.06.2015 р. направив до Камянського райсуду копію договору від 01.02.2014 р. про дострокове припинення дії договору оренди землі від 12.09.2012 р. З даного договору вбачається, що [PERSON] і ТОВ СП Нібулон домовилися про дострокове припинення дії договору оренди землі від 12.09.2012 р. (номер запису про інше речове право в Держреєстрі речових прав на нерухоме майно 3588596) площею 2,85 га., за взаємною згодою сторін відповідно до п. 12.4 зазначеного Договору. У п. 4 вищезазначеного Договору вказано, що даний Договір вважається укладеним з моменту підписання його сторонами, скріплення печатками та проведення державної реєстрації припинення права оренди в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Однак, відповідач ТОВ СП Нібулон не надало суду доказів про те, що дійсно припинення вказаного вище договору мало місце і була проведена державна реєстрація його припинення. Копія надісланого договору від 01.02.2014 р. належним чином не завірена. В Постанові Верховного Суду від 18.09.2013 року у справі № 6-99ц13 про перегляд Верховним Судом України Вищого спеціалізованого суду України, рішення якого є обов'язковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України, суд зазначає, що оскільки в установленому законом порядку здійснено державну реєстрацію спірного договору оренди землі, він є укладеним, а отже оспорюваним та за рішенням суду може бути визнаний недійсним. Таким чином, оскільки договір оренди землі від 01.08.2006 р. не був судом визнаний недійсним, відповідачі не мали права укладати договір від 12.09.2012 р. На підставі ст. ст. 4-6, 13, 15-17, 24, 25, 27, 30-32, 35 ЗУ «Про оренду землі», ст. ст. 15, 203, 215, 216, ЦК України,

Outcome: approved