Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07 травня 2013 року, від шлюбу мають одну неповнолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні. У зв'язку з тим, що чоловік тривалий час не надає допомоги на утримання дитини, хоча є здоровий, працездатний, інших утриманців немає, має постійне місце роботи і заробіток і може надавати таку допомогу, позивачка звернулася з позовом до суду та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 800 гривень щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до повноліття дитини, а також стягнути з відповідача аліменти в сумі 400 гривень щомісячно на її утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку. В ході розгляду справи відповідач [PERSON] подав до суду зустрічну позовну заяву про розірвання шлюбу, яку мотивує тим, що у нього з дружиною подружні стосунки не склалися через несумісність характерів, різні погляди на життя, у них відсутнє взаєморозуміння, дружина веде аморальний спосіб життя, зустрічається з іншим чоловіком, не приділяє належної уваги вихованню сина, він неодноразово просив її змінити свою поведінку, але його намагання налагодити сімейне життя не дали бажаних наслідків, тому він змушений звертатися із зустрічним позовом до суду і просить шлюб розірвати. Протокольною ухвалою суду зустрічний позов було прийнято до спільного розгляду з первісним позовом. Позивачка-відповідачка [PERSON] в судовому засіданні первісний позов підтримала і визнала зустрічний позов, окрім мотивації причин розірвання шлюбу. Пояснила, що з липня 2015 року вони з чоловіком разом не живуть і він не допомагає по господарству. Безперервно звинувачує її в тому, що вона гуляє, хоча це не так. Іншого чоловіка в неї немає, вона живе з матір'ю, а сусіди допомагають по господарству. Син часто хворіє і на лікування потрібні кошти. Крім того, вона витрачає близько 700 грн. в місяць на підгузники, тому просить позов задоволити і стягнути з відповідача аліменти в сумі 800 грн. щомісячно на утримання сина та по 400 грн. на її утримання. Одночасно не заперечила проти розірвання шлюбу. Представник позивачки-відповідачки, адвокат Щерб'як Ю.В., в судовому засіданні первісний позов підтримала, пояснила, що сума аліментів у 800 грн. на утримання дитини і так в повній мірі не покриває тих затрат, які несе позивачка на утримання сина. Крім того, і сама вона потребує коштів на своє утримання, поскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною, ніде не працює і жодного заробітку не отримує. Зважаючи на це просить позов задоволити в повному обсязі. Відповідач-позивач [PERSON] в судовому засіданні первісний позов визнав частково і підтримав зустрічний позов. Зазначив, що ще раніше він ішов на роботу о 04:00 годині ранку, повертався о 20:00 годині вечора, а дружини дома в той час не було. З кінця червня вони не живуть разом, в неї живе інший чоловік з м.Здолбунів. В них немає спільного бюджету і миритися вони не бажають. Що стосується утримання сина, то і він і його матір постійно купують іграшки та одяг, однак дружина здає їх у комісійний магазин, а гроші витрачає на власні потреби. Він працює без укладення трудової угоди, отримує заробітну плату 1200 грн. і зможе сплачувати аліменти в сумі 400 - 500 грн. на утримання дитини і по 100 грн. на утримання дружини, тому просить стягувати аліменти в меншому розмірі, а шлюб між ним і позивачкою розірвати. Представник відповідача-позивача, адвокат Хвесь В.М., в судовому засіданні первісний позов визнав частково і просить стягувати аліменти у меншому розмірі, ніж того просить позивачка в позовній заяві і підтримав позов про розірвання шлюбу, оскільки сторони примирятися не бажають. Суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07 травня 2013 року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]. Дитина на даний час проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні. Сторони з червня 2015 року проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, у них різні бюджети, на примирення не згідні, постійної матеріальної допомоги на утримання сина відповідач не надає. Суд, відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, прийшов до переконання, що дана сім'я існує формально, примирення подружжя неможливе, їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них та інтересам їх неповнолітньої дитини. Тому суд вважає за необхідне і доцільне розірвати шлюб між ними. На думку суду, неповнолітню дитину необхідно залишити проживати з матір'ю. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 184 Сімейного кодексу України передбачає, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи, що відповідач-позивач є здоровим, працездатним, інших утриманців немає, доказів, які б це спростовували суду не надано, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення і стягненню підлягають аліменти на утримання дитини в сумі по 500 гривень щомісячно, а також аліменти на утримання самої позивачки в сумі 150 грн. щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] трьох років. Встановлюючи вказаний розмір аліментів, суд враховує всі обставини справи у їх сукупності, а саме стан здоров'я відповідача і дитини, його матеріальний стан і матеріальний стан позивачки і дитини. Крім того, судом береться до уваги і вимога ст.182 СК України про мінімальний розмір аліментів. На думку суду, таке рішення буде законним і відповідатиме інтересам дитини та сприятиме її належному утриманню. Вказані в рішенні суду суми аліментів є реальними для стягнення в даному регіоні і відповідач-позивач взмозі сплачувати такі суми як на утримання дитини, так і на утримання дружини. Відповідно до п.1 ч.1 і ч.2 ст.367 ЦПК України суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В зв'язку з задоволенням позову з відповідача належить стягнути і судовий збір по вимозі про стягнення аліментів, як це передбачено ст.88 ЦПК України, від сплати якого була звільнена позивачка при подачі позову до суду.

Outcome: approved