Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № МL701/847/2007 від 24 вересня 2007 року. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач зазначив, що 24 вересня 2007 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (далі - ПАТ «ОТП Банк») та [PERSON] був укладений кредитний договір № МL701/847/2007, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 23 464,79 швейцарський франків зі сплатою 9,49% відсотків річних та кінцевим терміном повернення 24 вересня 2013 року. Банк своє зобов'язання перед позичальником виконав, та надав йому кредит. 12 листопада 2010 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі - ТОВ «ОТП Факторинг Україна») було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до умов п.3.1 якого ПАТ «ОТП Факторинг Україна» продає (переуступає) ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прав на кредитний портфель, який включає у себе кредитні договори (перелік яких міститься у додатку 1 до Договору), а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» приймає такий кредитний портфель та зобов'язується сплатити на користь ПАТ «ОТП Факторинг Україна» винагороду. Внаслідок тривалого та систематичного невиконання відповідачем його зобов'язань за кредитним договором, банк направив відповідачу вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитним договором в порядку, передбаченому п. 1.9 кредитного договору, однак відповідач відповідь на вимогу не надав, заборгованість не сплатив, тому позивач був вимушений звернутися до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, надала через канцелярію суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини своєї не явки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів, та ухвалити у справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково виходячи з наступного. Судом встановлено, що 24 вересня 2007 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (далі - ПАТ «ОТП Банк») та [PERSON] був укладений кредитний договір № СL-701/847/2007, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 23 464,79 шв. франків зі сплатою 9,49% відсотків річних та кінцевим терміном повернення 24 вересня 2013 року (а.с.6-7). Пунктом 3.1.1 частини №2 кредитного договору встановлено, що за порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами у визначені цим договором строки, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаного зобов'язання за кожний день прострочки. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум, що підлягають сплаті згідно договору. Відповідно до п. 3.1.2 кредитного договору, за прострочення виконання боргових зобов'язань понад 15 календарних днів позичальник, крім пені передбаченої п. 3.1.1 договору, додатково сплачує на користь банку штраф у розмірі 0,02 % від суми прострочених боргових зобов'язань, але не менше 25 грн. Згідно до п. 3.1.3 кредитного договору, за прострочення виконання боргових зобов'язань понад 30 календарних днів позичальник, крім пені та штрафу передбаченої п.п. 3.1.1, 3.1.2 договору, додатково сплачує на користь банку штраф у розмірі 0,02 % від суми прострочених боргових зобов'язань, але не менше 50 грн. 12 листопада 2010 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі - ТОВ «ОТП Факторинг Україна») було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до умов п.3.1 якого ПАТ «ОТП Факторинг Україна» продає (переуступає) ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прав на кредитний портфель, який включає у себе кредитні договори (перелік яких міститься у додатку 1 до Договору), а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» приймає такий кредитний портфель та зобов'язується сплатити на користь ПАТ «ОТП Факторинг Україна» винагороду. Згідно вищевказаного договору ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло на себе зобов'язання за кредитним договором № № СL-701/847/2007 від 24 вересня 2007 року (а.с. 49). В результаті неналежного виконання [PERSON] умов кредитного договору та станом на 11.01.2014 року він має заборгованість за кредитним договором, яка складається з: заборгованості по тілу кредиту у розмірі 19 209,25 шв. франків, що у гривневому еквіваленті становить 169 022 грн. 19 коп.; заборгованості за відсотками - 1808,79 шв. франків ( 15 915 грн. 54 коп.); заборгованості по пені - 76 715,84 шв. франків, (675 045 грн. 23 коп. (а.с.48). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином та у встановлений термін у відповідності із умовами договору. Відповідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання є неприпустимо. Згідно ст. ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлено термін його виконання, то вона підлягає виконанню в цей строк. Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплати неустойки. Відповідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності на неможливість виконання ним грошового зобов'язання, на підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (пенею, штрафом) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи сума основного боргу відповідача перед позивачем станом на 11.01.2014 року складає 169 022 грн. 19 коп., а сума нарахованої пені - 675 045 грн. 23 коп., що значно перевищує розмір збитків. З урахуванням вищевказаного, суд приходить до висновку, що розмір неустойки підлягає зменшенню в порядку ч. 3 ст. 551 ЦК України до розміру основного боргу - 169 022 грн. 19 коп. Виходячи з наведеного та враховуючи, що відповідач [PERSON] взятих на себе кредитних зобов'язань в строки передбачені кредитним договором належним чином не виконав, суд призодить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню у розмірі 353 959 грн. 92 коп. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial