Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

ТОВ «Прогрес Плюс» звернулось до суду з зазначеним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 02 жовтня 2013 року між директором товариства Книгою Ю.Ф. та відповідачем був укладений договір позики, згідно якого він передав [PERSON] 5 000, 00 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 26 серпня 2014 року становить 65 550, 00 грн. зі строком повернення 02 листопада 2014 року. Однак у вказаний у договорі термін відповідачем позика повернута не була. Тому позивач просить стягнути з [PERSON] вищевказану суму боргу, а також суму сплаченого судового збору. У судовому засіданні представник ТОВ «Прогрес Плюс» позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити та подав заяву про розгляд справи в заочному порядку. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином згідно вимог ст. 74 ЦПК України, про причини неявки до суду не повідомляв. У відповідності до п. 99 Правил надання послуг поштового зв'язку, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270, рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу. До суду повернулось рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки [PERSON] 04 листопада 2014 року, що свідчить про те, що відповідач про розгляд справи був сповіщений належним чином. У зв'язку з цим, суд вважає за можливе, у відповідності до ст. 224 ЦПК України, та зі згоди представника позивача, провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Судом встановлено, що 02 жовтня 2013 року між директором ТОВ «Прогрес Плюс» Книгою Ю.Ф. та [PERSON] був укладений договір позики, згідно якого він передав [PERSON] 5 000, 00 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 26 серпня 2014 року становить 65 550, 00 грн. зі строком повернення 02 листопада 2014 року, що підтверджується відповідною розпискою, наявною у матеріалах справи. Проте у вказаний в розписці термін відповідачем кошти повернуті не були. Зі змісту розписки вбачається, що відповідач зобов'язується повернути кошти після отримання грошей на розрахунковий рахунок ПП «Еко Пауер» від ТОВ «Прогрес Плюс» до 02 листопада 2013 року. Також судом встановлено, що 25 червня 2013 року між ПП «Еко Пауер», засновником якого є відповідач, та ТОВ «Прогрес Плюс» був укладений договір №78-0613 на поставку обладнання. За умовами даного договору ПП «Еко Пауер» поставляє, а позивач приймає та оплачує обладнання згідно додатку до договору. ТОВ «Прогрес Плюс» виконало свої зобов'язання та оплатило товар за вищевказаним договором поставки обладнання на користь ПП «Еко Пауер», що підтверджується відповідними платіжними дорученнями, наданими представником позивача до суду. Однак, [PERSON] грошові кошти за договором позики від 02 жовтня 2014 року позивачу повернуті не були. Таким чином, невиконання [PERSON] умов вищевказаного договору позики підтверджується наявністю в позивача оригіналу розписки, підписаної власноручно відповідачем. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст. ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики, одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. На підставі ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно до ч. 2 ст. 524 ЦК України, сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях; якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Таким чином, суд вважає доведеним факт того, що борг за договором позики від 02 жовтня 2014 року у розмірі 65 550, 00 грн. відповідачем не повернено у встановлений договором термін. На підставі ч. ч. 1, 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Крім того, у судовому засіданні доведено, що внаслідок невиконання відповідачем договору позики позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору у розмірі 655, 50 грн., які відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги ТОВ «Прогрес Плюс» обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: approved