Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

Територіальне медичне об'єднання «Психіатрія» у м. Києві звернулося до суду з вищевказаною заявою, посилаючись на те, що 24.02.2017 року за рапортом працівника поліції та направленням СПБ №6 у супроводі опікуна до ТМО «Психіатрія» у м. Києві було доставлено [PERSON], [INFO]. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17.11.2014 року [PERSON] визнана недієздатною, над нею встановлено опіку і призначено опікуном [PERSON] Недієздатна [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у формі шизофренії параноїдної форми з безперервним типом перебігу, параноїдний синдром, виражений апатико-дисоціативний дефект. У зв'язку з нестабільним психічним станом пацієнтки з проявами агресії до членів родини, обумовленим проявами параноїчної симптоматики, що становить загрозу для пацієнтки та її родичів, [PERSON] потребує лікування в умовах стаціонару. При госпіталізації опікун [PERSON] надала згоду на госпіталізацію [PERSON] Рішенням Конституційного суду України від 01.06.2016 року у справі №1-1/2016 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 року у взаємозв'язку з положеннями частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку, недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контрою. Крім того, Конституційний суд України вказав, що до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізацію можлива лише за рішенням суду. Заявник просить прийняти рішення про госпіталізацію [PERSON] до ТМО «Психіатрія» у м. Києві. В судовому засіданні представник ТМО «Психіатрія» лікар-психіатр [PERSON] підтримала заяву з тих же підстав, просила заяву задовольнити. Заінтересована особа - опікун [PERSON] в судовому засіданні погодилася з заявою, просила госпіталізувати її дочку [PERSON] до психіатричної лікарні. Прокурор Павліченко В.А. в судовому засіданні просила задовольнити заяву ТМО «Психіатрія». Суд, вислухавши представника заявника лікаря-психіатра [PERSON], заінтересовану особу - опікуна [PERSON], прокурора, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON], [INFO], проживає в [ADDRESS] разом з матір'ю [PERSON]. 24.02.2017 року [PERSON] каретою швидкої допомоги у супроводі матері [PERSON] було доставлено до територіального медичного об'єднання «Психіатрія» в м. Києві з діагнозом «галюцинаторно-параноїдний синдром, суїцидальні висловлювання», що вбачається з супровідного листка №011764 швидкої медичної допомоги (а.с.18-копія супровідного листка). В листку також зазначено, що у [PERSON] поганий сон, тривога, страх, суїцид альні висловлювання. В цей же день була заведена медична карта №1152 стаціонарного хворого [PERSON] (а.с.15). З рапорту інспектора патрульної поліції УПП ДПП України у м. Києві [PERSON] від 24.02.2017 року (а.с.17) вбачається, що від чергового «Київ 55» 24.02.2017 року о 02 годині 19 хвилин було отримано виклик, що в квартирі [ADDRESS] буянить дочка. Прибувши за вказаною адресою, було встановлено, що психічно хвора [PERSON] висловлює думки про самогубство, погрожувала матері фізичною розправою, поводиться неадекватно, на діалог не йде. Було викликано бригаду психіатричної допомоги. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17.11.2014 року [PERSON] визнано недієздатною, встановлено над нею опіку і призначено опікуном [PERSON] (а.с.5-копія рішення). В судовому засіданні представник заявника лікар-психіатр [PERSON] пояснила, що [PERSON] психічно хвора з 2005 року, раніше неодноразово лікувалася стаціонарно. [PERSON] була доставлена швидкою допомогою, оскільки 24.02.2017 року, повернувшись додому в нетверезому стані, проявляла агресію до матері і висловлювала суїцидальні думки. Недієздатна потребує лікування в умовах стаціонару, оскільки виловлює думки щодо небажання жити і її дії можуть бути непередбачуваними. Заінтересована особа - опікун [PERSON] в суді пояснила, що її дочка [PERSON] на даний час потребує лікування в умовах стаціонару у зв'язку з неадекватною, агресивною поведінкою. Вона вночі йде з дому, повертається у нетверезому стані і виявляє агресію, говорить, що не бажає жити. Вплинути на дочку [PERSON] не може. 24.02.2017 року вночі дочка повернулася в стані алкогольного сп'яніння і агресивно себе поводила, через що була викликана поліція. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. З висновку ЛКК, складеного комісією у складі голови ЛКК Лебедєва Д.С., в.о. завідуючого відділенням №3 Новіка В.М. та лікуючого лікаря [PERSON] від 24.02.2017 року (а.с.33) вбачається, що 24.02.2017 року комісія оглянула недієздатну [PERSON] і встановила, що вона мовному контакту доступна, напружена, в бесіді схильна скорочувати дистанцію, брутальна, легко афектується до злобного, висловлює маячні ідеї відношення, мислення паралогічне, емоційно неадекватна, критика до свого стану відсутня. Встановлений діагноз: шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу; параноїдний синдром; виражений апатико-дисоціативний дефект. Враховуючи психічний стан пацієнтки з проявами агресії до членів родини, обумовлений загостренням параноїдної симптоматики, що становить загрозу для пацієнтки та її родичів, ЛКК вважає, що [PERSON] потребує лікування в умовах психіатричного стаціонару. Отже, судом встановлено, що у [PERSON] загострення психічної хвороби, вона вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для себе і оточуючих, її лікування можливе лише в стаціонарних умовах. З огляду на викладене, суд вважає, що є підстави для госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу в примусовому порядку. Таким чином, заява в судовому засіданні доведена і підлягає задоволенню. На підставі наведеного, ст.ст. 14, 16, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст. ст. 281, 282 ЦПК України, суд

Outcome: approved