Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано 30.05.2002, що видно із свідоцтва про розірвання шлюбу, серії [NUMBER] (а.с .8). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 9), яка проживає з матір'ю (а.с. 10). [PERSON] досягла повноліття, однак продовжує навчання та є студентом ІІ курсу денного відділення БХ17 Закладу вищої освіти «Криворізький державний педагогічний університет», навчання на бюджетній основі, термін навчання до 30.06.2021 (а.с. 13). [PERSON] отримує стипендію в розмірі 1660 грн.(а.с. 33). Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання доньки на період її навчання не надає, інших аліментних зобов'язань не має. Як видно із довідки про доходи позивач [PERSON] працює у КЗ «Криворізька міська лікарня № 1» ДОР на посаді бухгалтера та отримує заробітну плату з відрахуванням податків в середньому 4000 грн (а.с. 11, 12). Згідно довідки про доходи від 29.08.2018 відповідач [PERSON] офіційно працевлаштований, працює заступником начальника УВП з інтендантського та комунально-побутового забезпечення в ДУ «Криворізька установа виконання покарань (№3)» та отримує стабільний дохід, який за період з 18.05.2018 по 30.06.2018 без урахування аліментів становить 143854,80 грн. (а.с. 35). Середньомісячне грошове забезпечення відповідача складає 20764,66 грн. (а.с. 36). Також суд враховує, що відповідач [PERSON] з 25.08.2007 перебуває у шлюбі з [PERSON] (а.с. 27) та мають трьох доньок: [PERSON], [INFO] (а.с. 28, [PERSON] та [PERSON] [INFO] (а.с. 29, 30). [PERSON] разом з дружиною та доньками мешкають разом за адресою: [ADDRESS] (а.с. 31). Заборгованості по аліментам на утримання [PERSON] до досягнення нею повноліття відповідач не має (а.с. 34). Також СФГ «Таміла» в 2017 році перерахувало в рахунок сплати аліментів 2493 грн на утримання [PERSON] (а.с. 38) та заборгованості зі сплати аліментів з доходу в СФГ відповідач не має (а.с. 37), Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Правовідносини щодо обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов'язань, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 29.01.2018, у справі № 622/373/16-ц, в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15. При визначенні розміру аліментів суд враховує положення ст. 182 СК України. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Враховуючи, що відповідач є працездатною особою, законом встановлено його обов'язок надавати матеріальну підтримку донці, оскільки остання продовжує навчання, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги батька, обставин, які б свідчили про відсутність можливості надавати таку допомогу, відповідачем не доведено. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню в частці від заробітку (доходу), суд виходить з рівня доходів відповідача та можливості сплати ним аліментів, а тому вважає за необхідне стягувати з відповідача на користь позивача на утримання їх доньки аліменти в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно. Саме вказаний розмір аліментів суд вважає обґрунтованим та таким, що відповідатиме принципам розумності та співмірності, у зв'язку з чим позовні вимоги [PERSON] в цій частині підлягають частковому задоволенню. Щодо вимоги позивача про стягнення але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає за необхідне зазначити таке. Згідно ч. 1 ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Повнолітньою вважається особа, яка досягла 18 років. Правовідносини щодо обов'язку батьків утримувати своїх дітей регулюються главою 15 СК України. Натомість правовідносини щодо обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України. Як видно з норм глави 15 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину про який вказувала позивач стосується саме дітей, тобто осіб віком до 18 років. Глава 16 СК України таких положень не місить. Системний аналіз вказаних вище норм, які регулюють правовідносини щодо обов'язку батьків утримувати своїх дітей та обов'язку утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання, дає суду підстави дійти висновку, що в разі стягнення аліментів на утримання доньки, сина на період навчання, не визначається мінімальний розмір аліментів. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім того, оскільки відповідно до п.3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, він підлягає стягненню з відповідача відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, в дохід держави в розмірі 704,80 грн.

Outcome: partial