Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-26 00:00:00

Сутність заявленої до суду вимоги У червні 2021 року позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, який мотивувала тим, що 19 травня 2021 року приватним виконавцем Савенком Ю.О. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого напису приватного нотаріуса Остапенка Є.М. від 05 квітня 2021 року, а також постанову про стягнення з неї основної винагороди приватного нотаріуса та розміру мінімальних витрат виконавчого провадження, а також про арешт коштів боржника. Про прийняття вищевказаного виконавчого напису нотаріуса їй стало відомо лише 28 травня 2021 року після отримання постанов приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Савенка Ю.О., а ознайомитися із відповідними виконавчими документами відносно неї та отримати їх копії у зазначеного приватного виконавця вона не може. Додатково зазначала, що зазначений виконавчий напис вчинено з порушенням законодавства, оскільки заборгованість позивача перед відповідачем не є безспірною, про її наявність вона не була обізнана і нотаріус не пересвідчився у її дійсній безпірності, чи була наявна така заборгованість взагалі, який був її розмір. Позивачка також зазначала, що в неї відсутні будь-які кредитні правовідносини з відповідачем, у зв`язку з чим їй незрозуміло на підставі чого з неї стягуються кошти. Згідно з постановою про відкриття виконавчого провадження № 65483011 від 19 травня 2021 року стягувачем є ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - відповідач, ТОВ «ФК «ЄАПБ»), перед яким вона нібито має борг у розмірі 17150 грн. 92 коп. Позивачка зазначила, що відповідач вчасно та взагалі не інформував про наявність у неї боргу перед поданням документів до приватного нотаріуса для видачі виконавчого напису, а також у самого нотаріуса були відсутні документи в підтвердження безспірності боргу за кредитним договором. Зазначала, що для звернення з даними вимогами до нотаріуса відповідач пропустив загальний строк позовної давності тривалістю три роки. Також зазначала про порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» для одержання виконавчого напису подається оригінал нотаріально посвідченого договору та документи, які підтверджують безспірність боргу боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання, як наслідок наявне порушення ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 05 квітня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., зареєстрованому в реєстрі за № 16783, про стягнення із неї на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості в сумі 17150 грн. 92 коп., стягнути з відповідача понесені нею судові витрати, які пов`язані з розглядом даної справи. Позиція позивача, представника відповідача по даній справі Позивачка [PERSON] у судовому засіданні підтримала заявлений нею позов у повному обсязі та додатково суду пояснила про те, що у травні 2012 року вона підписала з ПАТ «Дельта-банк» кредитний договір із встановленим кредитним лімітом в розмірі 10000 грн. Улітку 2015 року із урахуванням проведених нею періодичних проплат вона уважала, що грошове зобов`язання нею перед банком виконано, а у червні 2015 року при відвідуванні відділення банку в м. Суми в приміщенні офісу вона дізналася про введення тимчасової адміністрації в цій банківській установі у зв`язку з її ліквідацією та припиненням роботи із приватними особами по прийняттю від них періодичних платежів. Уперше про нібито існування боргу перед відповідачем вона дізналася через 6 років від вчинення нею останнього платежу (у травні 2021 року, коли отримала смс-повідомлення про арешт банківського рахунку, на який вона отримує заробітну плату по основному місцю роботи), про наявність будь-якої заборгованості за кредитним договором вона не отримувала жодних повідомлень ні від адміністрації банку, ні від відповідача, у подальшому з її зарплатної картки 02 червня 2021 року приватним виконавцем стягнуто на виконання вищезазначеного кредитного договору 6111 грн. 78 коп., однак на даний час арешт, накладений приватним виконавцем на суму грошових коштів, які наявні на рахунку, в розмірі приблизно 17000 грн. діє та охоплюється розміром грошових коштів на рахунку в частині зазначеної суми боргу, що позбавляє її можливості скористатися цією частиною зарплати, як єдиним її джерелом доходів. Представник відповідача повторно в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений, будучи обізнаним про розгляд справи судом. У поданому суду відзиві на позов представник відповідача посилався на правомірність дій нотаріуса при виданні виконавчого напису по поданим товариством необхідних документах у підтвердження наявності боргу по кредитному договору, про непропущення загального строку позовної давності (право вимоги у відповідача до позивача виникло 07 травня 2020 року у день укладення договору відступлення прав вимоги № 2241/К, згідно з яким відповідач набув статусу правонаступника усіх прав та обов`язків АТ «Дельта-банк», в тому числі за кредитним договором № 002-18227-300512 від 30 травня 2012 року). Третя особа приватний нотаріус Остапенко Є.М. в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений. Третя особа приватний виконавець Савенко Ю.О. в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений. Процесуальні дії суду у даній справі Ухвалою судді Липоводолинського районного суду Сумської області від 10 червня 2021 року в даній справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 05 липня 2021 року. 05 липня 2021 року у зв`язку з відсутністю доказів належного виклику відповідача розгляд справи відкладено до 27 липня 2021 року. 27 липня 2021 року спір вирішено по суті Установлені судом фактичні обставини справи Із оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. № 16783, виданого 05 квітня 2021 року, вбачається те, що [PERSON] має заборгованість за кредитним договором перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» у сумі 1715 грн. 09 коп., із них: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 10593 грн. 53 коп., заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами у розмірі 6507 грн. 39 коп., плата за вчинення виконавчого напису у розмірі 50 грн. 00 коп. У виконавчому написі також вказано, що стягнення проводиться за період з 07 травня 2020 року по 31 березня 2021 року (а.с.54). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Савенка Ю.О. від 19 травня 2021 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 16783, виданого 05 квітня 2021 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості у розмірі 17150 грн. 92 коп., зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно, стягнуто з боржника основну винагороду приватного виконавця у розмірі 1715 грн. 09 коп. (а.с.11-12). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Савенка Ю.О. від 19 травня 2021 року визначено для боржника [PERSON] розмір мінімальних витрат виконавчого провадження по виконанню виконавчого напису № 16783, виданого 05 квітня 2021 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості у сумі 17150 грн. 92 коп., у розмірі 382 грн. (а.с.13-14). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Савенка Ю.О. від 19 травня 2021 року по виконанню виконавчого напису № 16783, виданого 05 квітня 2021 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості у сумі 17150 грн. 92 коп., стягнуто з боржника [PERSON] основну винагороду у сумі 1715 грн. 09 коп. (а.с. 15-16). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Савенка Ю.О. від 19 травня 2021 року по виконанню виконавчого напису № 16783, виданого 05 квітня 2021 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості у сумі 17150 грн. 92 коп., накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику [PERSON] в межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 19248 грн. 01 коп. (а.с. 17-18). Ухвалою Липоводолинського районного суду Сумської області від 10 червня 2021 року в порядку забезпечення цивільного позову у даній справі зупинено стягнення у виконавчому провадженні № 65483011 за виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича від 05 квітня 2021 року № 16783 про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості в розмірі 17150 грн. 92 коп. до набрання рішенням суду законної сили у цивільній справі № 581/316/21 (а.с.29-30). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Савенка Ю.О. від 22 червня 2021 року зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого напису № 16783, виданого 05 квітня 2021 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості у сумі 17150 грн. 92 коп., до вирішення питання судом по справі (а.с.38) Відповідачем надані витребувані судом завірені належним чином копії документів, які подавалися приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису, а саме: завірена копія виконавчого напису нотаріуса, копія договору № 002-18227-300512 від 30 травня 2012 року без додатків до нього у виді Тарифів, Умов користування картками та Правил, виписка із рахунку [PERSON] із зазначенням суми заборгованості, строку, за який проводиться стягнення та відміткою стягувача про погашення заборгованості за кредитним договором № 002-18227-300512 від 30 травня 2012 року без деталізації періоду та підстав виникнення боргів станом на 07 травня 2020 року, підписана генеральним директором ТОВ «ФК «ЄАПБ» (а.с. 51-54). 02 червня 2021 року з банківського карткового рахунку позивача в ПАТ «ПриватБанк» стягнуто 6111 грн. 78 коп. у рахунок виконання виконавчого напису № 16783 від 05 квітня 2021 року (а.с. 60). Із наданих суду квитанцій від 20 серпня, 19 листопада, 22 грудня 2014 року та 20 січня 2015 року вбачається сплата позивачкою ПАТ «Дельта Банк» 20 серпня 2014 року 1020 грн. 00 коп., 19 листопада 2014 року 880 грн. 00 коп., 22 грудня 2014 року 840 грн. 00 коп. та 20 січня 2015 року 850 грн. 00 коп. у рахунок виконання кредитного договору № 002-18227-300512 від 30 травня 2012 року (а.с. 64-65). Норми права, які підлягають застосуванню у даній справі Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Конституційний Суд України у Рішенні від 01 липня 2020 року № 7-р(1)/2020 зазначив, що положення частини першої статті 88 Закону України «Про нотаріат», відповідно до яких нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між юридичними особами - не більше одного року, є чіткими, зрозумілими та однозначними, тобто таке нормативне регулювання виключає можливість довільного його трактування, тому застосування оспорюваних положень Закону особами (органами), діяльність яких ґрунтується на принципі верховенства права, жодним чином не призводить до протиправного позбавлення права власності. Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Згідно зі ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст. ст. 1080, 1082 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Відповідно до ст. 1083 ЦК України, наступне відступлення фактором права грошової вимоги третій особі не допускається, якщо інше не встановлене договором факторингу. Якщо договором факторингу допускається наступне відступлення права грошової вимоги, воно здійснюється відповідно до положень глави 73 ЦК України. Висновки суду по суті заявленої вимоги Як вбачається із копій документів, відповідно до яких вчинено оскаржуваний виконавчий напис, підставою для видання виконавчого напису став кредитний договір № 002-18227-300512 від 30 травня 2012 року без додатків, виписка з особового рахунка за кредитним договором № 002-18227-300512 від 30 травня 2012 року із зазначенням суми заборгованості та строків погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості без детальної деталізації хронології виникнення кредитного боргу та раніше проведених позивачем проплат (а.с. 51-54). Як вбачається з матеріалів справи, при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису приватний нотаріус керувався ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29 червня 1999 року за № 1172. Указаний пункт 2 Переліку (зі змінами внесеними Постановою КМУ від 26 листопада 2014 року № 662) передбачав, що для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подається: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Проте, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, яка набрала законної сили (була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року), визнав незаконною та нечинною Постанову КМУ № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в т.ч. в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Із викладеного вбачається, що Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінет Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. 05 квітня 2021 року, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до зазначеного кредитного договору, укладеного між позивачем та ПАТ «Дельта Банк» у простій письмовій формі. Таким чином, у момент вчинення виконавчого напису 05 квітня 2021 року були відсутні правові підстави для його вчинення. Окрім цього, на думку суду, навіть у разі наявності правових підстав у відповідності до п.2 Переліку документів, за яких стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 для вчинення виконавчого напису нотаріуса, то неможливість вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, визначеної у відповідності до виконавчого напису від 05 квітня 2021 року була обумовлена й іншими обставинами, наведеним нижче. Згідно з правовим висновком, викладеним у постановах Верховного Суду України від 05 червня 2017 року у справі №6-887цс17 та в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису (пункт 34 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц). Учинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, шляхом надіслання стягувачем письмової вимоги до боржника про усунення порушень. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Учинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Із урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Оскільки договір № 002-18227-300512 укладено між позивачем та ПАТ «Дельта Банк» 30 травня 2012 року, пунктами 1.5, 3.6. цього договору передбачено обов`язок позичальника здійснювати погашення боргу протягом 364 календарних днів щомісячними платежами, за кожним з яких встановлено окремий строк позовної давності та з урахуванням проведених позивачем періодичних погашень грошових сум на виконання зазначеного правочину, суд уважає, що неможливо з огляду на ці обставини встановити безспірність вимог відповідача до позивача. До цього, відповідачем не надано суду доказів повідомлення позивача новим кредитором, перед вчиненням виконавчого напису, про наявність боргу та про необхідність його погашення, що також є порушенням прав боржника у даних правовідносинах. На думку суду, сукупно це підтверджує наявність спору між сторонами даної справи щодо наявної кредитної заборгованості, а тому заборгованість за вищезазначеним правочином не можна вважати безспірною. Відповідач свої заперечення щодо заборгованості [PERSON] за кредитним договором обґрунтовує дією договору відступлення прав вимог та розрахунком заборгованості, які у свою чергу не містять деталізованої інформації про нарахування саме такої суми, її складових, даних про внесення відповідачем платежів та строку розрахунку заборгованості, а фактично є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може бути доказом безспірності розміру грошових вимог відповідача до позивача. Також у матеріалах справи відсутні письмові докази укладення між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» договору відступлення прав вимоги № 2241/К від 07 травня 2020 року, які б підтверджували право ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» стягувати борги, які виникли за участі ПАТ «Дельта Банк» та його боржником. Із огляду на це, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Аналогічна правова позиція сформульована Великою Палатою Верховного Суду у справі № 826/20084/14 від 20 червня 2018 року. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, не витребував від стягувача додаткових документів, вчинив виконавчий напис в порушення норм ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Також, на думку суду, порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису, так і порушення порядку повідомлення боржника щодо вимоги про добровільне усунення порушення є самостійними й достатніми підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, що також узгоджується з установленими у даній справі фактичними обставинами (аналогічний правовий висновок сформульований у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 червня 2020 по справі № 645/1979/15-ц (№ в ЄДРСР 90458929). Із огляду на вищевикладені доводи та установлені обставини справи, суд дійшов висновку, що виконавчий напис від 05 квітня 2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості за кредитним договором № № 002-18227-300512 від 30 травня 2012 року у розмірі 17150 грн. 92 коп., не відповідає умовам вчинення виконавчих написів, що передбачені ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та положенням Порядку вчинення нотаріальних дій, а тому його слід визнати таким, що не підлягає виконанню, в якості ефективно застосованого судом способу захисту порушеного права позивача на недоторканність його грошових коштів. Розподіл судових витрат Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 908 грн. 00 коп. та судового збору за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 454 грн. 00 коп., які сукупно складають 1453 грн. 00 коп.

Outcome: approved