overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.12.2008р., про що у книзі реєстрації шлюбів Городнявської сільської ради Шепетівського району зроблено запис №10. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їхнє сімейне життя не склалось, сімейні стосунки припинені, відповідач проживає з іншим чоловіком. Позивач у судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, пояснивши, що сім'я розпалась з вересня 2015 року і зберегти її неможливо, оскільки відповідач проживає з іншим чоловіком. Відповідач позов визнала, пояснивши, що вона має намір створити нову сім'ю, а тому примирення неможливе. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, з огляду на таке. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.12.2008р., про що у книзі реєстрації шлюбів Городнявської сільської ради Шепетівського району зроблено запис №10. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками дитини [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] Сімейне життя сторін не склалося через несумісні погляди на шлюб та сім'ю, сімейні стосунки припинені з вересня 2015 року, проживають окремо, бюджет окремий, спільного господарства не ведуть. Сторони заперечили проти надання строку для примирення, оскільки відповідач тривалий час проживає однією сім'єю з іншим чоловіком, фактично створивши нову сім'ю. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше сумісне сімейне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб носить формальний характер, відсутні підстави для надання строку для примирення, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-25 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 березня 2010 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, сина - [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з тим, що нормальні подружні стосунки у них з відповідачем не склалися через відсутність взаєморозуміння між ними, несумісність характерів та відмінність поглядів на життя, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, вони не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо, не ведуть спільного господарства, мають різні бюджети, внаслідок чого їх спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам та інтересам їх неповнолітньої дитини, позивачка звернулася з даним позовом до суду і просить їх шлюб розірвати, стягнути з відповідача на її користь судові витрати по справі. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, місце та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Подала до суду заяву, в якій просила справу слухати без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила шлюб розірвати, оскільки примирення не бажає. В разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечила проти розгляду справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про дату, місце та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, але на адресовані йому повістки про виклик до суду він не відреагував. Причину неявки відповідач суду не повідомив і від нього не надходило клопотання про відкладення розгляду справи чи слухання справи за його відсутності. Суд визнав неявку відповідача до суду неповажною. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає за можливе провести слухання справи у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. А в зв`язку з неявкою відповідача, суд приходить до висновку, що є підстави провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення, проти чого позивачка не заперечує, вказавши про це у своїй заяві. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 березня 2010 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, сина - [PERSON] , [INFO] . Нормальні подружні стосунки між сторонами не склалися, тривалий час сторони подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають різні бюджети, на примирення не згідні. Суд, відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, прийшов до переконання, що дана сім`я існує формально, примирення подружжя неможливе, їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них і інтересам їх неповнолітньої дитини. Тому суд вважає за необхідне і доцільне розірвати шлюб між ними. На думку суду, неповнолітню дитину необхідно залишити з матір`ю, проти чого сторони не заперечують. В зв`язку з задоволенням позову з відповідача належить стягнути на користь позивачки судовий збір, який був сплачений нею при подачі позову до суду, як це передбачено ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 березня 2010 року і від спільного подружнього життя мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивачка у червні 2017 року звернулася з позовом в суд про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, покликаючись, що спільне життя у них не склалось, так як між ними не було взаєморозуміння, вони виявилися людьми з різними поглядами на життя та моральними цінностями, відповідач зловживає спиртними напоями, через що виникали сварки і суперечності та що з лютого 2017 року вони проживають окремо один від одного, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, вона втратила до відповідача хороші почуття, чому їх сім'я розпалася остаточно і примирення між ними неможливе. Позивачка у судове засідання не з'явилася, проте подала до суду заяву, в якій просить позов задовольнити і справу розглядати без її участі, що суд вважає за можливе. Відповідач у судове засідання не з'явилася, хоча належно повідомлявся про час та місце розгляду справи, причину неявки не повідомив і суд вважає за можливе розглянути справу без його участі, оскільки матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки між ними вже довгий час немає взаєморозуміння, виникали сварки і суперечності, з лютого 2017 року вони проживають окремо один від одного, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, що свідчить про стійкість і тривалість конфлікту між ними. Суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, оскільки вони не проживають разом і не підтримують сімейних відносин вже тривалий час, позивачка втратила до відповідача хороші почуття і помиритися з ним не бажає, а тому цей шлюб слід розірвати. На утриманні сторін залишається неповнолітня дитина. На підставі ст.ст.10, 60, 212-215, 225-226 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 вересня 2017 року. Вважаючи, що існування шлюбу є недоцільним, позивач з позовом про розірвання шлюбу 26 жовтня 2017 року звернулася до суду. Позивач у судове засідання не з'явилася, у позовній заяві просила справу слухати у її відсутності (а.с. 2). Відповідач 26 жовтня 2017 року подав суду заяву, у якій позовні вимоги [PERSON] визнав, просив розірвати шлюб, а справу слухати у його відсутності (а.с. 7-8). З врахуванням положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України судом ухвалено про розгляд справи за відсутності сторін. Розглянувши справу в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити. Зі свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 4) слідує, що сторони 26 вересня цього року зареєстрували шлюб, дітей спільних не мають. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Збереження шлюбу за відсутності згоди одного з подружжя вже є таким, що буде суперечити його інтересам виходячи з положень ч. 1 ст. 24 СК України. Позовною вимогою [PERSON] та визнанням позову відповідачем доводиться, що шлюб не має значення для сторін. У зв'язку з цим, суд вважає, що цей шлюб був помилкою для сторін, він проіснував місяць і подальшого його збереження не прагне жодна сторона, а тому його необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про шлюб (а.с. 4), у шлюбі змінив прізвище відповідач із [PERSON] на [PERSON]. Однак, перед судом вимогу про зміну прізвища після розірвання шлюбу відповідач не порушував.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 грудня 2003 року і мають двох спільних дітей. Вважаючи, що подальше збереження шлюбу є недоцільним, [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу звернувся до суду. Позивач у судовому засіданні позовну вимогу підтримав та суду пояснив, що стосунки у сімї поступово погіршувалися і дійшли до моменту, коли не можливо підтримувати нормальні стосунки. Так, у сімї з будь-якої причини виникають сварки, що закінчуються викликом поліції, дружина і діти не виконують обовязків по господарству. Заперечує можливість примирення. Відповідач позов визнала і пояснила, що позивач дуже погано відносить до їх спільних дітей, ображає їх, дозволяє при дітях висловлюватися нецензурними словами. Вона не намагатиметься примиритися з позивачем, оскільки збереження шлюбу і подальше спільне проживання не можливі і не бажані ні для них, ні для дітей. Розглянувши справу в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити. Так, свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 5) стверджується, що сторони із 26 грудня 2003 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, а свідоцтвами про народження доводиться, що вони мають двох спільних дітей: малолітнього [PERSON], [INFO] та неповнолітню [PERSON], [INFO] (а.с. 7,8). Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Збереження шлюбу за відсутності згоди одного з подружжя вже є таким, що буде суперечити його інтересам, виходячи з положень ч. 1 ст. 24 СК України. Позивач у позовній заяві та судовому засіданні обґрунтував свою вимогу про розірвання шлюбу, а відповідач визнала таку вимогу і ствердила про відсутність підстав для збереження шлюбу. Враховуючи, що сторони не бажають примирення чи збереження шлюбу, суд вважає, що цей шлюб вичерпав своє значення для сторін, він не відповідає принципам, встановленим законом і суспільством для такого союзу, а тому його необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 грудня 2008 року. Від шлюбу дітей не мають. У зв'язку з тим, що подружні стосунки у них з чоловіком не склалися, чоловік постійно зловживає спиртними напоями, влаштовує бійки, дебоші, принижує її, вона є інвалідом ІІ групи і через таке ставлення чоловіка у неї погіршується стан здоров'я, в них різні погляди на життя, через несумісність характерів у них виникають постійні сварки, які призвели до того, що між ними відсутнє взаєморозуміння, вони втратили почуття поваги і любові одне до одного, припинили подружні стосунки, спільного господарства не ведуть і на примирення не згідні, позивачка звернулася з даним позовом до суду і просить шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилася, хоча про дату, місце та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Від неї в судове засідання надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу без її участі, позов підтримує, просить шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про дату, місце і час розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином. Причину неявки він не повідомив і від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Суд визнав неявку відповідача до суду неповажною. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає за можливе справу слухати у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, а в зв'язку з неявкою відповідача, провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 грудня 2008 року. Від шлюбу дітей не мають. Вже тривалий час сторони подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, у них різні бюджети, на примирення не згідні. Суд, відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, прийшов до переконання, що дана сім'я існує формально. В ситуації, що склалася, примирення подружжя неможливе, їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. Тому суд вважає за необхідне і доцільне розірвати шлюб між ними. В зв'язку з задоволенням позову з відповідача належить стягнути і судовий збір, як це передбачено ст.88 ЦПК України, від сплати якого була звільнена позивачка, як інвалід ІІ групи, при подачі позову до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 жовтня 2012 року. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], який мешкає з матір'ю. [PERSON] звернулася з дійсним позовом до суду, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON], посилаючись на те, що сімейне життя у шлюбі не склалося, тривалий час не ведеться спільне господарство, різні інтереси, соціальне ставлення до життя. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є не можливим. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, у якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, у якій просить розглядати справу за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, так як сім'я сторін розпалася остаточно та поновлена бути не може, подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам: сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, шлюб розривається за спільною згодою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 жовтня 2012 року. Позивач звернувся з позовом в суд про розірвання шлюбу між ним та відповідачкою, покликаючись, що спільне життя у них не склалось, так як між ними не було взаєморозуміння, протягом трьох років вони проживають окремо один від одного, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, він переконаний, що їх сім'я розпалася остаточно і примирення між ними неможливе. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, покликаючись на мотиви такого, та зазначив, що подружнє життя у позивача з відповідачкою не склалося, виникали сварки і суперечності, з 2014 року вони проживають окремо один від одного, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть та що позивач втратив до відповідачки хороші почуття і примирення між ними неможливе. Просить позов задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, хоча належно повідомлялася про час та місце розгляду справи, причину неявки не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, оскільки матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Заслухавши пояснення представника позивача та розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки між ними вже довгий час немає взаєморозуміння, виникали сварки та суперечності, з 2014 року вони проживають окремо один від одного, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, що свідчить про стійкість і тривалість конфлікту між ними. Суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, оскільки вони не проживають разом і не підтримують сімейних відносин вже довгий час та що позивач втратив до відповідачки хороші почуття і помиритися з нею не бажає, а тому такий шлюб слід розірвати. На підставі ст.ст.10, 60, 212, 215, 225, 226 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 квітня 2001 року і від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивачка звернулася з позовом в суд про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, покликаючись, що протягом останніх років стосунки між нею і відповідачем розладилися, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, часто виникали сварки, тривалий час кожен з них живе окремим життям і своїми інтересами та що вони проживають окремо і не підтримують сімейних відносин, переконана, що їх сім'я розпалася остаточно і примирення між ним неможливе.. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, покликаючись на мотиви такого та доповнила, що подружнє життя із відповідачем не склалося, постійно виникали сварки, з листопада 2017 року вони проживають окремо один від одного і не підтримують сімейних відносин та що вона втратила до відповідача хороші почуття, чому примирення між ними неможливе. Просить позов задовольнити. Відповідач проти розлучення не заперечив та зазначив, що подружнє життя із позивачкою не склалося, виникали сварки, з листопада 2017 року вони проживають окремо та не підтримують сімейних відносин, переконаний, що їх сім'я розпалася остаточно і примирення між ними неможливе. Просить позов задовольнити. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки між ними довгий час немає взаєморозуміння, виникали сварки, з листопада 2017 року вони проживають окремо один від одного і не підтримують сімейних відносин, що свідчить про стійкість і тривалість конфлікту між ними. Суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, оскільки вони вже тривалий час разом не живуть і не підтримують сімейних відносин, втратили один до одного хороші почуття і помиритись не бажають, а тому цей шлюб слід розірвати. На утриманні сторін залишається неповнолітня дитина. На підставі ст.ст.12, 89, 264, 265 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 квітня 2013 року і мають спільну малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Вважаючи, що шлюб зберігати є недоцільним, позивач з позовом про розірвання шлюбу звернулася до суду. У судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги та суду пояснила, що 26 квітня 2013 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] і вони мають спільну малолітню дочку. Подружнє життя у них не склалось через те, що відповідач брехнями зруйнував її почуття, він їздив на заробітки і не привозив грошей. З кінця серпня цього року відповідач поїхав на заробітки, повернувся не додому, а до своєї сестри. З тих пір вони припинили подружні стосунки і ніхто з них не намагається їх відновити. Вважає, що подальше зберігання шлюбу є недоцільним, просить розірвати шлюб без надання строку на примирення. Відповідач позовні вимоги не визнав і пояснив, що йому дійсно приходилося обманювати дружину щодо заробітків і грошей, але це все для того, аби скласти гроші та купити окремий будинок. В даний час він придбав будинок у Тростянецькому районі, а з батьками дружини жити не бажає. Не знає, чи зможе примиритися з дружиною, оскільки вона дуже категорична в своєму рішенні. В судових дебатах не заперечив проти розірвання шлюбу. Розглянувши справу в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити. Так, свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 5) стверджується, що сторони з 26 квітня 2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, а свідоцтвом про народження (а.с.7), - що мають спільну малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позивач обґрунтувала свою вимогу про розірвання шлюбу, а відповідач фактично визнав її та не заперечив проти розірвання шлюбу. Підтримання та визнання позову сторонами, на думку суду, свідчить про байдужість подружжя до існування їх шлюбу. З огляду на це, суд не вбачає підстав для надання сторонам строку на примирення, оскільки вважає, що цей шлюб вичерпав своє значення для сторін, він не відповідає принципам, встановленим законом і суспільством для такого союзу, а тому його необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про шлюб (а.с. 5), позивач при реєстрації шлюбу своє прізвище [PERSON] змінила на прізвище чоловіка [PERSON]. У позовній заяві та судовому засіданні позивач просила після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище.

Outcome: approved