Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-31 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. 30.04.2020 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що 08.09.2017 року між акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] (надалі - відповідач) за погодженням сторін укладено заяву на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії відповідно до умов Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до якої останньому відкрито поточний рахунок та надано банківську платіжну картку. Відповідачу встановлено кредит у сумі 25000 грн. строком на 36 місяців, з процентною ставкою 30 % річних за користування кредитними коштами. Відповідач зобов`язання не виконує належним чином, істотно порушивши умови договору, внаслідок чого станом на 30.03.2020 року заборгованість перед позивачем становить 30499,79 грн. Представник позивача Юхимчук В.С. в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належними чином, відзив на позовну заяву з доказами до нього та заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не подав. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд за одночасним існуванням зазначених обставин ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, про що не заперечив позивач. Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Встановлено, що між сторонами укладено заяву на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (кредиту) відповідно до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, згідно якої, відповідачу надано кредит в розмірі 25000 грн. на строк 36 місяців зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 30% річних (а.с.8-9). Відповідно до паспорта споживчого кредиту від 08.09.2017 року, [PERSON] ознайомлений з умовами кредитування, інформацією щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту, порядку його повернення, іншими правовими аспектами (а.с.10). Згідно повідомлення про умови кредитування від 08.09.2017 року, [PERSON] ознайомлений з умовами кредитування, варіантами повернення кредиту та сплати процентів (а.с.11). Таким чином, відповідач взяв на себе зобов`язання погашати заборгованість за кредитом, зі сплатою відсотків, комісій, передбачених договором. Свої зобов`язання за договором [PERSON] виконував неналежним чином, порушуючи графік розрахунків, внаслідок цього станом на 30.03.2020 року, утворилась заборгованість, що згідно розрахунку позивача, становить 30499,79 грн., а саме: - заборгованість за кредитом - 24991,85 грн.; - загальна сума заборгованості по сплаті прострочених процентів за користування кредитом - 4768,55 грн.; - загальна сума нарахованої комісії - 10,00 грн.; - загальна сума пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом - 326,40 грн.; - загальна сума 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 297,85 грн.; - загальна сума 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 86,17 грн.; - витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 18,97 грн. Мотиви та застосовані норми права. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог законодавства. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Стаття 527 ЦК України визначає, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст. 13 та ст. 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. У зв`язку із тим, що відповідач отримав кредитні кошти і у нього виникло зобов`язання повернути їх, у розмірах та у строки,що зазначені в заявах про приєднання, та сплачувати відсотки за користування кредитом, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог . Позивачем доведено факт укладання кредитного договору у формі заяви на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (кредиту), ознайомлення позивача з умовами сплати кредиту, надано паспорт споживчого кредиту, підтверджено розмір наявної заборгованості перед позивачем, а від так позовні вимоги є обґрунтованими. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору за подання позовної заяви.

Outcome: approved