Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-29 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі з 24 квітня 2017 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, актовий запис №07. [PERSON] при реєстрації шлюбу прізвище не змінювала. Спільних дітей не мають. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачкою через несумісність поглядів на сімейне життя, а також через те, що відповідачка зібрала свої речі та виїхала проживати в інше місце. На даний час сторони подружні відносини не підтримують і проживають окремо. Вважає, що за таких обставин збереження шлюбу суперечить їх інтересам та унеможливлює примирення з відповідачем. Від позивача [PERSON] надійшла до суду заява, в якій він позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити, а справу розглянути без його участі. Від відповідачки [PERSON] надійшла до суду заява в якій вона позов визнала та просила розглядати справу за її відсутності. Враховуючи те, що сторони про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому порядку, та від них надійшли письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі за наявними у справі доказами на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюючи фіксування судового процесу. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається з матеріалів справи, сторони сімейні стосунки не підтримують, вони проживають окремо, сім`я фактично розпалася, подальше спільне життя суперечить їх інтересам, розірвання шлюбу не суперечить їх інтересам, а примирення між ними неможливе. В матеріалах справи на підтвердження позову є свідоцтво про шлюб між [PERSON] та [PERSON] . На час розгляду справи спору щодо поділу майна сторони не мають. Пунктом 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України передбачено, що відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Таким чином, є усі підстави для задоволення позовних вимог, оскільки будь-яких заперечень щодо розірвання шлюбу відповідач не надав. На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що відповідачка при реєстрації шлюбу не змінювала прізвища, а отже їй необхідно залишити прізвище [PERSON] . Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного та

Outcome: approved