Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-20 00:00:00

Стислий виклад позовних вимог. [PERSON] (далі - [PERSON] , позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - [PERSON] , відповідач) про стягнення аліментів на повнолітнього, який продовжує навчання, в якому позивач просить стягувати з [PERSON] аліменти на його користь, в твердій грошовій сумі в розмірі 2 500 грн щомісяця. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує на те, що він навчається на денній формі навчання в Школі навичок у Любартувсько-Бранзовській Школі І ступеню. Термін навчання - з 01.09.2019 по 30.06.2021. Позивач навчається на денній формі навчання та не має змоги працювати, щоб забезпечити себе. На даний час йому повністю допомагає мати. До повноліття батько також сплачував аліменти на його утримання. Позивач зазначає що йому відомо що відповідач [PERSON] працює в Литовській Республіці, йому не відомо про наявність у нього інших утриманців, чи він не хворіє ніякими хронічними захворюваннями. Враховуючи те, що навчання хоч і безкоштовне, позивачу необхідні коти на проїзд до місяця навчання, одяг, харчування, підручники, а тому просить стягувати з відповідача його користь аліменти на час навчання в твердій грошовій сумі в розмірі 2 500 грн 00 коп. Рух справи в суді. Позовна заява надійшла до суду 29.03.2021. 20.05.2021 на адресу суду надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача. 20.05.2021 ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Одночасно, відповідачу надано строк для подачі відзиву на позовну заяву. Стислий виклад заперечень відповідача. Письмового відзиву на позовну заяву відповідач суду не надав. Позиція учасників судового розгляду. В судове засідання позивач та представник позивача не з`явились, остання подала письмову заяву в якій просить справу розглядати у їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просить їх задовольнити повністю. Відповідач в судове засідання не прибув, письмового відзиву на позовну заяву не подав, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, в тому числі через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Про причини неявки суд не повідомив. У відповідності до частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини, встановлені судом. З 19.09.2002 по 05.04.2019 [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05.04.2019 було розірвано. Згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Ковельського міського управління юстиції Волинської області 28.03.2003, відповідач по справі [PERSON] є батьком повнолітнього сина - [PERSON] ,[INFO] . Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 19.06.2019 ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей - сина, [PERSON] , [INFO] , дочки, [PERSON] , [INFO] , дочки, [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі по 1250 (одна тисяча двісті п`ятдесят) гривень, на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 28.05.2019 і до досягнення дітьми повноліття. Згідно довідки від 26.06.2020 BS I/D/107/20 [PERSON] є студентом Галузевої школи І ступеня в Школі вмінь в Любартові, проживає з 01.09.2020 у гуртожитку навчального закладу, період навчання з 01.09.2018 по 30.06.2021.. Відповідач [PERSON] є працездатною особою, працює в Литовській Республіці. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення Позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, за своїм змістом є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що якщо син, дочка продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як роз`яснено Пленумом Верховного Суду України в пункті 20 постанови від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно із статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України, тобто стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявність у платника аліментів інших утриманців, інші обставини, що мають значення такі, як наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Усі перелічені обставини встановлюються судом з урахуванням правил цивільного судочинства. Так, статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На позивача покладається обов`язок доказування в частині визначення розміру аліментів, що підлягають стягненню. На відповідача покладається обов`язок довести відсутність можливості надавати таку допомогу. З наданих суду документів вбачається, що позивач забезпечений безкоштовним навчанням, проживанням, харчуванням в навчальному закладі, який віддалений від місця його реєстрації, не має самостійного доходу, а тому потребує допомоги батьків. Усі витрати по оплаті за харчування, страхування, доїзду до місця навчання, несе мати позивача [PERSON] . Відповідач не несе витрат на оплату навчання та проживання сина, тому приймаючи до уваги розмір прожиткового мінімуму для повнолітньої особи, яка продовжує навчання, суд вважає необхідним позов задовольнити частково та визначити до стягнення аліменти в розмірі 2 000 грн. Водночас вимоги позивача про стягнення аліментів в більшому розмірі, ніж визначив суд, не відповідають меті їх призначення. Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти слід присудити від дня пред`явлення позову, а саме з 29.03.2021. На підставі пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України, судове рішення слід допустити до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Розподіл судових витрат Згідно із частиною шостою статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 908 грн слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: partial