Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося до суду з позовом до [PERSON], ТОВ «Тріада» про солідарне стягнення заборгованості в сумі 457 431 грн. 66 коп., у т.ч. 348 034 грн. 59 коп. боргу за кредитом, 101 570 грн. 90 коп. боргу по відсоткам, 7 826 грн. 17 коп. пені. Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що 06.06.2014 року між ПАТ «БАНК КІП РУ» (правонаступник АКБ «АвтоЗАЗбанк») та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу, відповідно до якого до ТОВ «Кредитні ініціативи» були відступлені права вимоги заборгованості по кредитних договорах. Отже відбулася зміна кредитора, а саме позивач набув статусу нового кредитора/стягувача за договором № 50/07 від 07.06.2007 року, позичальником згідно якого є [PERSON] 07.06.2007 року між АКБ «АвтоЗАЗбанк» та [PERSON] (позичальник) був укладений кредитний договір № 50/07, за умовами якого останньому був наданий кредит у сумі 40 000 доларів США. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, 24.07.2009 року між АКБ «АвтоЗАЗбанк» та ТОВ «Тріада» (поручитель) був укладений договір поруки № 41/09. У порушення умов кредитного договору [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконує, в результаті чого станом на 21.10.2014 року має прострочену заборгованість, яку просить стягнути солідарно з відповідачів. Позовні вимоги ґрунтуються на приписах ст. ст. 11, 509, 525, 526, 549, 554, 623, 624, 625 ЦК України. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив суд його задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, свої інтереси довірив представляти [PERSON], який проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що [PERSON] вищевказаний кредитний договір не укладав, у звязку з чим ніяких зобовязань перед позивачем не має. Представник відповідача ТОВ «Тріада» засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, причини неявки суду невідомі. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, суд встановив наступне. 07.06.2007 року між АБ «АвтоЗАЗбанк», правонаступником якого є ПАТ «Банк Кіпру» та [PERSON] (позичальник) був укладений кредитний договір № 50/07, за умовами якого банк надає позичальнику кредитну лінію на поточні потреби в сумі 40 000 доларів США строком з 07.06.2007 року до 06.06.2017 року зі сплатою 13% річних. Додатковими угодами сторонами вносились зміни та доповнення. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.\~\~ Частиною 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики. На підставі ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.\~\~ Частиною 1 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. 04.07.2009 року між ПАТ «Банк Кіпру» та ТОВ «Тріада» (поручитель) був укладений договір поруки № 41/09, за умовами якого поручитель зобовязується перед кредитором відповідати за виконання [PERSON], як боржником, боргових зобовязань згідно з кредитним договором № 50/07 від 07.06.2007 року та додатковим угодам до нього, у сумі 60 000 доларів США, зі сплатою 15% річних, а також сплати процентів за користування кредитними коштами та штрафних санкцій, передбачених договором. Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно зі ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. 06.06.2014 року між ПАТ «БАНК КІПРУ» (правонаступник АКБ «АвтоЗАЗбанк») та ТОВ «Кредитні ініціативи» (фактор) укладено договір факторингу, відповідно до якого до ТОВ «Кредитні ініціативи» були відступлені права вимоги заборгованості по кредитних договорах. Отже відбулася зміна кредитора, а саме позивач набув статусу нового кредитора/стягувача за договором № 50/07 від 07.06.2007 року, позичальником згідно якого є [PERSON] Позивачем надано до справи нотаріально посвідчений договір факторингу з додатками. Відповідно до cт. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. ст. 1077, 1078 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з ч. 1 ст. 1082 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Листами від 06.11.2014 року за № 9695-34 позивач повідомив відповідачів про відступлення права грошової вимоги та просив у строк до 30 днів з дати отримання вимог достроково повернути кредит, сплатити нараховані проценти за користування кредитом і нараховану неустойку. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З наданих суду документів вбачається, що з боку позичальника неналежним чином виконуються взяті на себе зобовязання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 21.10.2014 року виникла прострочена заборгованість, а саме: за кредитом 26874 доларів США 05 центів, що за курсом НБУ на 21.10.2014 року складає 348 034 грн. 59 коп.; за відсотками 7 842 доларів США 96 центів, що за курсом НБУ на 21.10.2014 року складає 101 570 грн. 90 коп. Згідно зі ст. ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення.\~\~ На підставі ст. 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів. Згідно з ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. За період з 06.06.2014 року по 21.10.2014 року позивачем нарахована пеня в сумі 604 долари 28 центів, за курсом НБУ на 21.10.2014 року складає 7826 грн. 17 коп. Розрахунок пені судом перевірений. Пеня заявлена в межах строків, передбачених ч. 2 ст. 258 ЦК України. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідачів у межах позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved