Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

Стислий виклад позовних вимог та позиції позивача Представник позивача\~АТ КБ\~«ПРИВАТБАНК» \~[PERSON] звернулася\~до суду\~з вказаним\~позовом від\~імені та\~в інтересах\~Банку та\~просила стягнути\~з [PERSON]\~на користь\~АТ КБ\~«ПРИВАТБАНК» заборгованість\~у розмірі\~15664\~грн.\~70\~коп.\~за кредитним\~договором №\~б/н\~від 02\~лютого 2015\~року та\~судові витрати\~у розмірі\~1762\~грн.00\~коп. Позов обґрунтовано тим, що 02.02.2015 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] в порядку ч.1 ст. 634 та ч.2 ст. 638 ЦК України був укладений кредитний договір шляхом прийняття пропозиції та приєднання відповідача до Умов і правил банку. Відповідно до кредитного договору відповідач отримав від позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 5000 грн. на картковий рахунок та користувався кредитними коштами за допомогою платіжної картки, однак, умови кредитного договору належним чином не виконував, внаслідок чого утворилася заборгованість перед Банком, яка станом на 04.07.2018 становить 15664 грн. 70 коп. та складається з наступного: тіло кредиту 1593 грн. 64 коп., відсотки за користування кредитом 3983 грн. 30 коп., нарахована пеня 8865 грн. 63 коп., штраф (фіксована частина) 500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) 722 грн. 13 коп. Посилаючись на обовязковість договору для виконання сторонами, а також на положення ст.1054 та ч.2 ст. 1050 ЦК України позивач просить суд стягнути всю суму заборгованості за кредитом. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 27 вересня 2018 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було\~розяснено його\~право надіслати\~суду\~відзив\~на позовну\~заяву\~і\~всі наявні\~докази,\~що\~підтверджують\~заперечення проти\~позову\~протягом пятнадцяти\~днів з дня вручення копії ухвали суду про відкриття провадження у справі, а також розяснено право подати суду клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У встановлений судом строк відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи, не надав відзиву на позов та не подав клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, а тому суд у відповідності до ч.2 ст.191, ч.5 ст. 279 ЦПК України ухвалив вирішити спір за наявними матеріалами справи . Фактичні обставини встановлені судом з посиланням на докази. Позивачем - АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (далі [PERSON]) на підтвердження позовних вимог надано копію [PERSON] про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (далі Анкета-заява), витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (далі Тарифи), витяг з\~\~Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (далі Умови) та розрахунок заборгованості. Зі змісту [PERSON] від 02.02.2015 вбачається, що [PERSON] надав свої особисті дані та своїм підписом підтвердив згоду на отримання кредиту. Про вид кредитної картки та ліміт кредитування в заяві не зазначено. При цьому, з наданого позивачем витягу Тарифів вбачається, що вони визначені у виді пільгового періоду, базової процентної ставки в місяць, розміру обовязкового щомісячного платежу, пені за несвоєчасне погашення кредиту, штрафних санкцій, що є різними по чотирьом видам карток «Універсальна». Вивчаючи зміст Умов і Правила надання банківських послуг в Приват Банку (далі Умови) та аналізуючи їх як обґрунтування позову позивачем, судом встановлено наступне. Відповідно до пункту 2.1.1.5.5 Умов відповідач, як клієнт Банку, був зобовязаний погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісію на умовах, передбачених цим Договором. Крім того, пунктом 2.1.1.5.6 Умов передбачено, що у разі невиконання зобовязань за договором, клієнт зобовязаний на вимогу Банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі прострочених кредитах і овердрафту), оплату винагороди банку. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити Банку штраф розмір якого встановлено тарифами договору. Згідно з п.1.1.3.2.4 [PERSON] має право змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків. При цьому [PERSON], за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобовязаний не менше, ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці за картрахунком, згідно з п.1.1.3.1.9 цього Договору. Якщо протягом 7 днів [PERSON] не одержав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. Згідно наданих позивачем двох розрахунків заборгованості (розрахунок 1 станом на 31.05.2015 та розрахунок 2 станом на 04.07.2018), в період з 28.03.2015 по 18.04.2017 здійснювались витрати кредитних коштів за договором від 02.02.2015. Остання платіжна операція по витраті кредитних коштів зафіксована 18.04.2017 на суму 28,00 грн. На цю дату, згідно розрахунку 2 заборгованість клієнта перед Банком складала 5177,01 грн., при цьому заборгованості по відсоткам та по пені станом на 18.04.2017 не було В окремій графі розрахунку вказані суми коштів внесені клієнтом на погашення заборгованості (останнє внесення коштів мало місце 24.01.2018 в розмірі 1000 грн.). Станом на 04.07.2018 загальна заборгованість клієнта перед банком згідно розрахунку становить 14307, 09 грн. Крім того з наданого представником позивача розрахунку заборгованості за договором № б/н від 02.02.2015 станом на 31.05.2015, вбачається, що 01.04.2015 Банком було збільшено розмір ставки по поточній та простроченій заборгованості з 34,80 % до 43,20 %., що відповідає 3,60 % в місяць. Про зміну з 01.04.2015 тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Універсальна ГОЛД» в частині розмірів процентної ставки, пені тощо зазначено і в кінці Витягу з тарифів обслуговування кредитних карт. Відтак, після укладання кредитного договору від 02.02.2015, а саме 01.04.2015 відбулась зміна кредитором процентної ставки та інших тарифних умов договору. Зміст спірних правовідносин та норми, що їх регулюють. Судом встановлено, що спір виник з договірних правовідносин, які врегульовані нормами Цивільного кодексу України в частині позики та договору кредиту, а також регулюються загальними положеннями про договір та зобовязання. Згідно зі статтями\~526,\~530,\~610, частиною першою статті\~ 612\~ЦК України \~зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК України). За правилами ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснювати свої права і виконувати свої обовязки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладання. Відповідно до ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до положень ч. 2-3 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначається в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладання договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитором в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитора змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною Згідно зі ст.653 ЦК України у разі зміни договору зобовязання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі зміни або розірвання договору зобовязання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Докази відхилені судом та мотиви їх відхилення Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В розумінні ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а саме: обставин, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. За правилами ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Обґрунтовуючи позов, позивач стверджує, що Умови і Правила надання банківських послуг в Приват Банку, на момент підписання відповідачем [PERSON], а також Тарифи обслуговування кредитних карт «Універсальна» були розміщені на офіційному сайті ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 10, 11-25). Суд звертає увагу на те, що ні Тарифи, ні Умови не містять відомостей (реквізитів) про їх затвердження повноважним органом Банку, що ставить під сумнів достовірність таких доказів в розумінні ст. 79 ЦПК України. Анкету-заяву відповідача не можна сприймати за достовірний доказ, для підтвердження всіх обставин, якими позивач обґрунтовує позов, а також для зясування інших обставин, які мають значення для справи, оскільки в ній не заповнені графи про те, яка банківська картка була оформлена, в якому розмірі встановлено кредитний ліміт, строк дії картки її номер тощо. Графа «пам`ятку клієнта, яка містить Тарифи і основні Умови обслуговування і кредитування отримав і ознайомився з її змістом під підпис» не відмічена позначкою відповідача (а.с.9). Розрахунки заборгованості за договором суд відхиляє, визнаючи їх неналежними та недостовірними доказами в розумінні ст. 77 та ст. 79 ЦПК України, з огляду на таке. В розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 04.07.2018 існують очевидні розбіжності, в останній графі «Заборгованість за наданим кредитом» значиться сума 14307, 09 грн., а в підсумковому записі вказана суму 14442,57 грн. (а.с.7-8) Загальні суми використаних коштів клієнтом та їх повернення в поданих Банком розрахунках заборгованості відсутні, а тому сума боргу по тілу кредиту, не підтверджується належними доказами. Накопичувальний розрахунок заборгованості по відсоткам та розрахунок пені, а також розрахунок штрафу взагалі не зроблено, що не дає можливості перевірити ці суми з тими, якими обґрунтовується позов. Щодо розрахунку заборгованості станом на 31.05.2015, то під ним міститься запис «Разом: 1238,87», який не можна віднести до жодної з граф цього розрахунку (а.с.6) Крім цього, розрахунки заборгованості за договором б/№ від 02.02.2015 не містять даних про вид договору, реквізитів розрахункових рахунків, виду та номеру платіжної картки, не підписаний особами, повноважними на здійснення фінансового обліку та звітності, не засвідчений позивачем в установленому законом порядку. Мотивована оцінка аргументів, наведених позивачем щодо наявності підстав для задоволення позову. Оцінюючи аргументи позивача, викладені в позові за відсутності заперечень та аргументів відповідача, суд виходить з наступного. Відсутність відзиву на позов із запереченнями відповідача, не розцінюється судом, як визнання позовних вимог та/або обставин, якими вони обґрунтовуються, з огляду на те, що подання заперечень на позов це право, а не обовязок відповідача і це право не може бути обмежене будь-яким способом, в тому числі і шляхом застосування норм Цивільного процесуального кодексу України щодо звільнення позивача від доказування або ухвалення рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частинами 1, 2 ст.83 ЦПК України передбачено подання доказів сторонами та іншими учасниками справи безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатись до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Проаналізувавши належність, допустимість та достовірність доказів, поданих на обґрунтування позову, в їх сукупності та взаємозвязку, суд дійшов наступних висновків. Позивачем не зазначено та не надано доказів на підтвердження моменту укладання кредитного договору з відповідачем шляхом зарахування коштів на особовий картковий рахунок відповідача або в інший спосіб передачі коштів в його користування. Аргументи позивача про укладання кредитного договору з відповідачем на тих умовах та тарифах, якими обґрунтовується позов, та про наявність у відповідача боргу перед Банком в загальній сумі 15664,70 грн. не є переконливими з огляду на недоведеність таких обставин належними та достовірними доказами. Відсутність належним чином завірених розрахунків за кредитним договором по всім складовим заборгованості за кредитним договором є підставою для відхилення аргументів позивача про те, що у відповідача є заборгованість перед банком по тілу кредиту, відсоткам та пені у заявлених в позові розмірах. За відсутності підтвердження у Анкеті-заяві відповідача від 02.02.2015 про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які б були затверджені компетентним органом Банку, а також не засвідчення ним у заяві отримання певного виду кредитної картки з встановленням ліміту саме у 5000 грн. або будь-якого іншого розміру за ініціативою Банку та не доведення позивачем цих обставин іншими доказами, суд не має можливості встановити, на які саме Тарифи та Умови кредитування погодився відповідач. Позивачем також не надано доказів, на підставі яких суд міг би встановити інші обставини, що мають значення для справи, зокрема: відкриття рахунків на імя відповідача, рух коштів по рахункам, суму використаних та повернутих коштів відповідачем, зміна тарифів за згодою відповідача, тощо. Будь - яких доказів про те, що відповідно до п.1.1.3.2.4 Умов банк проінформував відповідача про зміну (збільшення) процентної ставки з 01.04.2015, надавав відповідачу виписки про стан картрахунків (п.1.1.3.1.9 Умов), направляв вимогу про погашення заборгованості (п. 2.1.1.5.6 Умов) позивач також не надав. Таким чином, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем обставин справи щодо наявності у відповідача зобовязань за кредитним договором б/н від 02.02.2018 на умовах та розмірі, якими обґрунтовано позовні вимоги та на цій підставі відмовляє в задоволенні позову. Судовий збір у розмірі 1762 грн. 00 коп., сплачений позивачем при подані позову до суду, в силу ст. 141 ЦПК України відшкодуванню не підлягає. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed