Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс» звернулося до суду 11.01.2018 року з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість у розмірі 9741,47 грн. за кредитним договором № Р36.706.70110 від 19.12.2014 року та судові витрати в розмірі 1600,00 гривень. Ухвалою суду від 14 лютого 2018 року по даній справі відкрито спрощене позовне провадження та відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України розяснено учасникам справи про її розгляд без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, також було надано строк для подання відповідачем відзиву на позов. Вказану ухвалу відповідач отримала 19.02.2018р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Відзив на позов до суду станом на 14.03.2018р. відповідачем не подано. В обґрунтування позову позивач зазначає, що відповідно до умов кредитного договору № Р36.706.70110 від 19.12.2014 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 18900 грн., зі сплатою 14% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Станом на 17.11.2016р. заборгованість відповідача за кредитом на нарахованих відсотках становила 19635,17 грн. 17.11.2016р. між ПАТ «Ідея Банк» та ТОВ «Факторингова компанія «Рантье» був укладений договір факторингу №17/11-1 згідно якого банк відступив право грошової вимоги за кредитним договором № Р36.706.70110 від 19.12.2014 року. В подальшому 28.02.2017р. між ТОВ «Факторингова компанія «Рантье» та ТОВ «Фінансова компанія «Серет», яке змінило найменування на ТОВ «Нью Файненс Сервіс» відступило право вимоги за кредитним договором № Р36.706.70110 від 19.12.2014 року, заборгованість по якому складала 17635,47 грн., з яких 16508,61 грн. тіло кредиту, 1126,86 грн. відсотки та комісія. Позивач звернувся до відповідача з вимогою від 13.11.2016р. про погашення заборгованості в розмірі 17635,47 грн. протягом 30 календарних днів з дня направлення цієї вимоги, а саме достроково повернути кредит та сплатити нараховані відсотки. Відповідач частково сплатила заборгованість по кредиту, у звязку з чим станом на 19.12.2017р. заборгованість по тілу кредиту становить 9741,47 грн. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 19.12.2014р. між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № Р36.706.70110, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 18900 грн. строком на 60 місяців, зі сплатою 14% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів (а.с.5-8). Факт отримання кредитних коштів також підтверджується видатковим меморіальним ордером від 19.12.2014р. №Р36.706.70 на суму 18900,00 грн. (а.с. 9). 17.11.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «РАНТЬЕ» та Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» укладено договір факторингу № 17/11-1. [PERSON] умов Договору факторингу клієнт (первісний кредитор, Банк) відступив (передав у власність) Факторові (новому кредитору) з 17.11.2016 року, який, відповідно до договору факторингу та вимог чинного законодавства, набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором (а.с.36-41). [PERSON] з додатку №2 до договору факторингу №17/11-1 від 17.11.2016р. вбачається, що боржником є [PERSON], договір № Р36.706.70110 від 19.12.2014р., заборгованість станом на 17.11.2016р. становить 19635,47 грн., з яких основний борг 16508,61 грн., несплачені проценти та комісія 3126,86 грн. (а.с.13). На виконання вимог п. 4.7. Договору факторингу ПАТ «Ідея Банк» надав дозвіл ТОВ «ФК «Рантье» на відчуження права вимоги за договором факторингу (а.с. 42). В подальшому, 28.02.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СЕРЕТ», яке змінило найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» (п.1.1 Статуту), був укладений договір факторингу № 28/02-1, за умовами якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № Р36.706.70110 від 19.12.2014 року (а.с.15-20). [PERSON] з додатку №2 до договору факторингу №28/02-1 від 28.02.2017р. вбачається, що боржником є [PERSON], договір № Р36.706.70110 від 19.12.2014р., заборгованість станом на 28.02.2017р. становить 17635,47 грн., з яких основний борг 16508,61 грн., несплачені проценти та комісія 1126,86 грн. (а.с.14). Відповідача письмово повідомлено про відступлення права вимоги, а також те, що кредитором за кредитним договором № Р36.706.70110 від 19.12.2014р. є ТОВ «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» (а.с. 31, 33). Також відповідачу було надіслано вимогу від 13.11.2017р., відповідно до якої позивач вимагає терміново, протягом 30 календарних днів з дня направлення вимоги виконати зобовязання за кредитним договором, а саме достроково повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом та інші платежі (а.с.30). Пунктами 3.4.3, 5.8. Кредитного договору передбачено, право банку вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів, якщо позичальник порушив терміни сплати поточних місячних внесків більш ніж на 1 календарний місяць. Вимога про дострокове погашення заборгованості за цим договором направляється позичальнику в письмові й формі і підлягає виконанню ним в повному обсязі протягом 30 календарних днів з моменту отримання вимоги (а.с.6-7). [PERSON] довідки-розрахунку за кредитним договором № Р36.706.70110 від 19.12.2014р. станом на 24.11.2017р. заборгованість відповідача становить 9741,47 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). [PERSON] ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст. 1079 ЦК України, сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт; клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є субєктом підприємницької діяльності; фактором може бути банк або фінансова установа, а також фізична особа\~субєкт підприємницької діяльності, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. [PERSON] п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. [PERSON] ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.ст. 1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі. [PERSON] ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. [PERSON] ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. [PERSON] ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судом встановлено, що позивачем понесено та документально підтверджено витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600,00 грн., що відповідає вимогам Закону України «Про судовий збір», а тому, цю суму слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved