Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

Стислий виклад позовних вимог та позиції позивача У вересні 2018 року представник позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» - Гаренко\~Н.В. звернулася до суду з вказаним позовом від імені та в інтересах Банку та просила стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість у розмірі 38500 грн.07 коп. за кредитним договором № б/н від 04 серпня 2011 року та судові витрати у розмірі 1762 грн.00 коп. Позов обґрунтовано тим, що 04 серпня 2011 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] в порядку ч.1 ст. 634 та ч.2 ст. 638 ЦК України був укладений кредитний договір шляхом прийняття пропозиції та приєднання відповідача до Умов і правил банку. Відповідно до кредитного договору відповідач отримав від позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 15000 грн. на картковий рахунок та користувався кредитними коштами за допомогою платіжної картки, однак, умови кредитного договору про погашення боргових зобов'язань належним чином не виконував, внаслідок чого утворилася заборгованість перед Банком, яка станом на 06.06.2018 становить 38500 грн. 07 коп. та складається з наступного: відсотки за користування кредитом - 11889,62 грн., нарахована пеня - 39270,26 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) - 1809,53 грн. Посилаючись на обов'язковість договору для виконання сторонами, а також на положення ст.1054 та ч.2 ст. 1050 ЦК України позивач просить суд стягнути всю суму заборгованості за кредитом. Стислий виклад заперечень відповідача. У відповіді на позовну заяву відповідач виклав свої заперечення проти позову, зокрема вказує на недоведеність Банком отримання відповідачем кредитних коштів у зазначеному розмірі, а також факту отримання ним кредитної картки. Неподання позивачем копії кредитної картки та не зазначення строку її дії, на думку відповідача, не доводить правомірність нарахування процентів, що може мати місце лише під час дії кредитного договору. Не визнає відповідач і укладання кредитного договору у письмовій формі, оскільки умови і правила кредитування він не підписував, а розрахунок загальної суми заборгованості вважає таким, що не відповідає правилам арифметичного складання сум по окремим складовим. Крім цього, відповідач просить суд застосувати наслідки пропуску строку позовної давності та вказує, що з огляду на дату кредитування та правила ч.2 ст. 1050 ЦК України про повернення позики частинами, на які посилається позивач, ним пропущено ці строки, як до основної вимоги так і до вимог про стягнення неустойки. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 27 вересня 2018 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було роз'яснено його право надіслати суду відзив на позовну заяву і всі наявні докази, що підтверджують заперечення проти позову протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали суду про відкриття провадження у справі, а також роз'яснено право подати суду клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Позивачу було встановлено строк у п'ять днів з дня отримання відзиву на позов для надання відповіді на відзив 24 жовтня 2018 року відповідач надіслав суду відзив на позовну заяву. Позивач відповіді на відзив у встановлений судом строк не подав. Клопотання про розгляд справи в судовому засіданні сторони не заявляли, а тому суд у відповідності до ч.5 ст. 279 ЦПК України вирішує спір в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами справи . Фактичні обставини встановлені судом з посиланням на докази. Позивачем - АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (далі Банк) на підтвердження позовних вимог надано копію Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (далі Анкета-заява) від 04.08.2011, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (далі Тарифи), витяг з Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (далі Умови) та два розрахунки заборгованості станом на 31.10.2015 та станом на 06.06.2018. Анкета-заява містить особисті дані [PERSON], яка затверджена підписом клієнта про згоду на отримання кредиту. Вид кредитної картки, ліміт кредитування та інші умови в заяві не відображено. При цьому, з наданого позивачем витягу Тарифів вбачається, що вони визначені у виді пільгового періоду, базової процентної ставки в місяць, розміру обов'язкового щомісячного платежу, пені за несвоєчасне погашення кредиту, штрафних санкцій, що є різними по чотирьом видам карток «Універсальна». Вивчаючи зміст поданих позивачем Умов і Правила надання банківських послуг в Приват Банку (далі Умови) та аналізуючи їх як обґрунтування позову, судом встановлено наступне. Відповідно до пункту 2.1.1.5.5 Умов відповідач, як клієнт Банку, був зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісію на умовах, передбачених цим Договором. Крім того, пунктом 2.1.1.5.6 Умов передбачено, що у разі невиконання зобов'язань за договором, клієнт зобов'язаний на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі прострочених кредитах і овердрафту), оплату винагороди банку. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф розмір якого встановлено тарифами договору. Згідно з п.1.1.3.2.4 Банк має право змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків. При цьому Банк, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менше, ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці за картрахунком, згідно з п.1.1.3.1.9 цього Договору. Згідно з п. 2.1.1.12.2 Умов в разі непогашення клієнтом боргових зобов'язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку проценти в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті. Згідно наданих позивачем розрахунків заборгованості станом на 31.10.2015 існувала поточна заборгованість за кредитом б/н від 04.08.2011 в сумі 13522,84 грн. та за процентами - в сумі 423,75 грн. Після цього витрат кредитних коштів згідно розрахунку заборгованості станом на 06.06.2018 не було, але згідно даних цього розрахунку відбувалось періодичне внесення клієнтом коштів на погашення заборгованості. Всього з 01.11.2015 по 06.06.2018 на погашення заборгованості за сумарним значенням відповідної графи було внесено 28915,93 грн. Аналіз двох розрахунків заборгованості свідчить про те, що, за відсутності витрат кредитних коштів клієнтом, не дивлячись на внесення значної суми на погашення заборгованості, в підсумковому значенні розрахунку станом на 06.06.2018 загальна заборгованість за наданим кредитом зросла та склала 36190,54 грн. крім цього позивачем визначені штрафні санкції в сумі 2309, 53 грн. А разом, позивачем визначена сума до стягнення: 38500,07 грн. Крім того, з наданого представником позивача розрахунку заборгованості станом на 31.10.2015, вбачається, що 01.09.2014 Банком було збільшено розмір процентної ставки по поточній та простроченій заборгованості з 27,60 % до 32,40 %., а з 01.04.2015 ставка зросла до 42,00%. Після 31.10.2015, відповідно до розрахунку заборгованості, діяли одночасно два розміри процентних ставок до заборгованості за кредитом. Відповідно до Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» тарифні умови кредитування в частині розміру щомісячного обов'язкового платежу, базової ставки на залишок заборгованості та ставки за тратами змінювались Банком 01.09.2014 та 01.04.2015. Зміст спірних правовідносин та норми, що їх регулюють. Судом встановлено, що спір виник з договірних правовідносин, які врегульовані нормами Цивільного кодексу України в частині позики та договору кредиту, а також регулюються загальними положеннями про договір та зобов'язання. Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК України). За правилами ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснювати свої права і виконувати свої обов'язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладання. Відповідно до ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до положень ч. 2-3 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначається в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладання договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитором в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитора змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною Згідно зі ст.653 ЦК України у разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Докази відхилені судом та мотиви їх відхилення Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В розумінні ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а саме: обставин, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. За правилами ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд звертає увагу на те, що ні Тарифи, ні Умови не підписані позичальником та не містять відомостей (реквізитів) про їх затвердження повноважним органом Банку, що ставить під сумнів достовірність таких доказів в розумінні ст. 79 ЦПК України.(а.с.10-25) Анкету-заяву відповідача не можна сприймати за достовірний доказ, для підтвердження всіх обставин, якими позивач обґрунтовує позов, а також для з'ясування інших обставин, які мають значення для справи, оскільки в ній не заповнені графи про те, яка банківська картка була оформлена, в якому розмірі встановлено кредитний ліміт, строк дії картки її номер тощо. Графа «пам`ятку клієнта, яка містить Тарифи і основні Умови обслуговування і кредитування отримав і ознайомився з її змістом під підпис» не відмічена позначкою відповідача (а.с.8,9). Розрахунки заборгованості за договором суд відхиляє, визнаючи їх неналежними та недостовірними доказами в розумінні ст. 77 та ст. 79 ЦПК України, з огляду на таке. В розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 31.10.2015 відсутнє накопичувальне значення несплачених процентів на поточну заборгованість та на прострочену заборгованість, хоч в підсумковому записі відповідні суми вказані. Накопичувальне значення простроченої суми за кредитом також відсутнє, як в самому розрахунку, так і в підсумковому записі. За таких обставин запис «Разом: 16256,12 грн.», не відповідає арифметичному значенню суми всіх складових, під якими він розміщений (а.с.6). В розрахунку заборгованості станом на 06.06.2018 в останній графі «Заборгованість за наданим кредитом» значиться сума 35697,64 грн., а в підсумковому записі вказана суму заборгованості за наданим кредитом - 36190, 50 грн. (а.с.7-8) Накопичувальний розрахунок заборгованості по відсоткам та розрахунок пені, а також розрахунок штрафу не зроблено, що не дає можливості перевірити ці суми з тими, якими обґрунтовується позов. Крім цього, розрахунки заборгованості не містять даних про вид та номер платіжної картки, не підписаний особами, повноважними на здійснення фінансового обліку та звітності, не засвідчений позивачем в установленому законом порядку. Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Проаналізувавши зміст позову та заперечення позивача, викладені у відзиві, а також належність, допустимість та достовірність доказів, поданих на обґрунтування позову в їх сукупності та взаємозв'язку суд дійшов наступних висновків в оцінці аргументів сторін. За відсутності підтвердження у Анкеті-заяві відповідача від 04.08.2011 про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які б були затверджені компетентним органом Банку та підписані відповідачем, а також не засвідчення ним у Анкеті-заяві отримання певного виду кредитної картки з встановленням ліміту саме у 15000,00 грн. та не доведення позивачем цих обставин іншими доказами, суд не має можливості встановити, на які саме Тарифи та Умови кредитування погодився відповідач, подавши відповідну заяву. Вказане є підставою вважати, що сторони не погодили в письмовій формі всіх умов кредитного договору. Зміст позову та додатки до нього не доводять факту видачі відповідачу платіжної картки, вид якої був би зазначений у пам'ятці клієнта, довідці про умови кредитування і заяві. Позивач також не надає рішення про можливість встановлення для відповідача кредитного ліміту на кредитну картку, якшо таке рішення приймалось на виконання п. 2.1.1.2.3 Умов. Будь яких доказів на підтвердження зарахування коштів на особовий картковий рахунок відповідача та передачі їх в користування позичальника позивачем не надано. Тож, заперечення відповідача проти факту укладання договору у письмовій формі та використання кредитних коштів в межах ліміту у сумі 15000 грн. заслуговують на увагу Аргументи позивача про наявність у відповідача боргу перед Банком в загальному розмірі 38500,07 грн, який складається з відсотків, пені та штрафу, також не є переконливими. У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника), відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі статтею 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх невнесених до такого моменту щомісячних платежів. Верховний суд у постанові від 28.03.2018 справа №444/9519/12 зазначив, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Невикладення та недоведення позивачем обставин щодо строку кредитування, фактів порушення відповідачем термінів внесення чергового платежу, в тому числі незазначення останнього порушення, не дає підстав позивачу заявляти вимоги про стягнення коштів з застосуванням положень ст. 1050 та ст. 1048 ЦК України. Не встановивши факту укладання кредитного договору на умовах, викладених в позові, суд також не застосовує до спірних правовідносин норми цивільного права викладені у статтях 526, 530, 610, частині першій статті 612 ЦК України про зобов'язання та його порушення, на які посилається позивач. Не виклад та не доведення позивачем обставин щодо строку дії договору, невиконання чи неналежного виконання відповідачем кредитних зобов'язань, а також відсутність належним чином завірених розрахунків за кредитним договором по всім складовим заборгованості, розбіжності в розрахункових та підсумкових значеннях є підставою для відхилення аргументів позивача про те, що у відповідача існує заборгованість перед банком по процентам, пені та штрафу у заявлених в позові розмірах. За таких обставин, аргументи відповідача про недоведеність суми боргу, про стягнення якої просить позивач, є слушними. Позивачем також не надано доказів, на підставі яких суд міг би встановити інші обставини, що мають значення для справи, зокрема: граничний строк дії картки, дату її видачі, суму використаних та повернутих коштів відповідачем, зміна тарифів за згодою відповідача, тощо. Будь - яких доказів про те, що відповідно до п.1.1.3.2.4 Умов банк проінформував відповідача про зміну (збільшення) процентної ставки з 01.04.2015, надавав відповідачу виписки про стан картрахунків (п.1.1.3.1.9 Умов), направляв вимогу про погашення заборгованості (п. 2.1.1.5.6 Умов) позивач також не надав. Висновок суду Враховуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем обставин справи щодо наявності у відповідача зобов'язань за кредитним договором б/н від 04.08.2011 на умовах та розмірах, якими обґрунтовано позовні вимоги та на цій підставі відмовляє в задоволенні позову. Відмовляючи в задоволенні позову по суті, суд не розглядає, порушене відповідачем питання про застосування наслідків спливу позовної давності. Судовий збір у розмірі 1762 грн. 00 коп., сплачений позивачем при подані позову до суду, в силу ст. 141 ЦПК України відшкодуванню не підлягає. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed