Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , укладений 30 травня 2004 року у виконкомі Тростянецької сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 3 від 30 травня 2004 року. Свої вимоги мотивує тим, що 30.05.2004 він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від проживання в шлюбі у них народилося двоє дітей дочка [PERSON] , [INFO] , і син [PERSON] , [INFO] . На перших порах сімейне життя ніби проходило нормальним руслом, але з часом стосунки між ними стали різко погіршуватись. Вони перестали розуміти одне одного, у них виявилися різні погляди на життя, з`явилися небезпідставні підозри у подружній вірності. Вони стали неадекватно, без поваги відноситись одне до одного. Між ними з будь-якої причини почали виникати скандали і сварки, свідками яких є діти. Життя стало нестерпним, вони перестали жити як подружжя. Оскільки розлади в їх сім`ї носять стійкий та тривалий характер, вони тривалий час разом не проживають і спільне господарство не ведуть, тому примирення між ними чи подальше сумісне життя і збереження сім`ї не відповідає їх інтересам та є неможливим. З огляду на зазначене, він вважає, що не доцільно вживати заходів щодо примирення, так як у них було достатньо часу для того, щоб примиритися і відновити належні стосунки, але цього не сталося. У досудовий спосіб врегулювати спір не вдалося. Відповідно до рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 09 січня 2020 року у справі № 343/15/20, він сплачує відповідачці аліменти на утримання дітей. Шлюб розривають вперше. Вважає, що дітей доцільно залишити на проживання з матір`ю, відповідачкою у справі. Питання про розподіл спільно нажитого майна вирішать в окремому порядку. Питання про зміну прізвища відповідачки вирішити за її бажанням. Сторони в підготовче судове засідання не з`явилися, однак звернулися з письмовими заявами, в яких просили справу розглядати без їх участі та невідкладно ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні. Позивач позов підтримав, відповідачка позов визнала. Остання також вказала, що просить їй прізвище не змінювати. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 28.04.2020 відкрито провадження у даній справі та призначено провести підготовче судове засідання за участю сторін. 5 травня 2020 року від сторін надійшли заяви, в яких кожен з них просив справу невідкладно вирішувати без їх участі в підготовчому судовому засіданні. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом. Відповідачка правом подати відзив на позов не скористалася, однак подала заяву, в якій позов визнала та не заперечила проти його задоволення. Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що заява відповідача про визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (ч. 4 ст. 200 ЦПК України). Враховуючи, що відповідачка позов визнала, визнання нею позову не суперечить інтересам сторін та їх неповнолітніх дітей, тому суд приймає визнання позову відповідачкою та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: сторони по справі перебувають у шлюбі з 30 травня 2004 року, який зареєстрований виконкомом Тростянецької сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис № 3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 13.05.2008 відділом РАЦС Долинського РУЮ ГУЮ в Івано-Франківській області (а.с.4). Як вбачається зі світлокопій свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.12.2006 та свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.05.2008, виданих виконавчим комітетом Оболонської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, за час шлюбу у сторін народилися дочка [PERSON] , [INFO] , актовий запис №24, та син [PERSON] , [INFO] , актовий запис №8, які відповідно до довідки №88 від 01.02.2019 Тростянецької сільської ради Долинського району Івано-Франківської області про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, зареєстровані та проживають з батьками, сторонами у справі (а.с. 5, 6, 7). Спір з приводу визначення місця проживання дітей відсутній. Між сторонами виник спір з приводу розірвання шлюбу, який вони, враховуючи наявність неповнолітніх дітей, не можуть розірвати в позасудовому порядку. Оцінка суду: проаналізувавши доводи сторони позивача, викладені в позові, прийнявши визнання позову відповідачкою, дослідивши письмові докази в їх сукупності, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з такого. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи позивача про те, що сторони спільно не проживають, між ними припинилися будь-які шлюбні відносини, їхній шлюб носить формальний характер, чого не заперечує відповідачка. Сторони не бажають зберегти сім`ю, наполягають на розірванні шлюбу, вважають примирення між ними неможливим. Оскільки обидві сторони наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Щодо неповнолітніх дітей, то позивач вважає, що їх потрібно залишити з матір`ю, відповідачкою у справі. Відповідачка вказує про те, що прізвище [PERSON] міняти не бажає, що відповідно до змісту ст. 113 СК України є її правом після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Виходячи з цього, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати. На підставі викладеного, ст.ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113, 114 СК України,

Outcome: approved