Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гарант і Я» звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму страхового відшкодування в розмірі 5\~700 грн. 00 коп., а також судовий збір у розмірі 1762,00 грн. В обгрунтування поданого позову покликається на те, що [PERSON] 29.11.2016 року о 17 год. 35 хв. на вул. Вітовського,41 в м. Львів, керуючи автомобілем марки «VOLKSWAGEN POLO» р.н. RJA 43922, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, що призвело до зіткнення з транспортним засобом «Volkswagen Polo Sedan», державний номерний знак ВС 7735ЕА під керуванням [PERSON], що рухався попереду, в результаті чого дані транспортні засоби отримали технічні пошкодження, чим порушив ПДР. Внаслідок дорожньо - транспортної пригоди (надалі по тексту ДТП) вищезазначені автомобілі отримали механічні пошкодження. Даний факт підтверджується Постановою Буського районного суду Львівської області від 27 лютого 2017 року по справі № 440/1691/16-п. Потерпілий, [PERSON], 24 січня 2017 року, звернувся до ТВД «СК «Гарант і Я» із заявою про виплату страхового відшкодування. На основі страхового акту №18-17-03-05 від 24 січня 2017 року ТВД «СК «Гарант і Я» виплатила страхове відшкодування у розмірі 5\~700,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 115 від 31 січня 2017 року. Цивільно правова відповідальність водія транспортного засобу марки «марки «VOLKSWAGEN POLO» р.н. RJA 43922 застрахована ТДВ СК «Нафтагазстрах» згідно Полісу обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/2280067. Таким чином, розмір понесених фактичних витрат ТВД «СК «Гарант і Я» становить 5700,00 грн. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявився, про те подав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує повністю та просив суд позовні вимоги задоволити повністю, а також проводити розгляд у його відсутності. /а.с.28/. Відповідач у судове засідання не зявився, подав заяву, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнає, однак просив відстрочити йому виконання рішення суду до 30.10.2018 року, через скрутне матеріальне становище. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, зясувавши всі обставини справи, права та обовязки сторін, суд доходить висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення, з огляду на наступне. Відповідно до п.8 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Суд встановив, що 29.11.2016 року о 17 год. 35 хв. [PERSON] на вул. Вітовського, 41 в м. Львів, керуючи автомобілем марки «VOLKSWAGEN POLO» р.н.RJA 43922, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, що призвело до зіткнення з транспортним засобом «Volkswagen Polo Sedan», державний номерний знак ВС 7735ЕА під керуванням [PERSON], що рухався попереду, в результаті чого дані транспортні засоби отримали технічні пошкодження, чим порушив ПДР. Постановою Буського районного суду Львівської області від 27.02.2017 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн. Дана постанова не оскаржувалася та набрала законної сили 10.09.2017 р. /а.с.10/ Як вбачається із матеріалів справи, 27 квітня 2016 року між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гарант і Я» і [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) №03-234-05-16-203. Обєктом страхування є автомобіль марки «Volkswagen Polo Sedan», державний номерний знак ВС 7735ЕА. /а.с.4-6/. Так, 24 січня 2017 року потерпілий [PERSON], звернувся до ТВД «СК «Гарант і Я» із заявою про виплату страхового відшкодування. /а.с.12/. ТВД «СК «Гарант і Я» розглянувши цей випадок, прокваліфікувала його як страховий. Таким чином, на основі страхового акту №18-17-03-05 від 24 січня 2017 року ТВД «СК «Гарант і Я» виплатила [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 5\~700,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 115 від 31 січня 2017 року. /а.с.14, 16/. Зі змісту позовної заяви вбачається, що цивільно правова відповідальність водія транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN POLO» р.н. RJA 43922 застрахована ТДВ СК «Нафтагазстрах» згідно Полісу обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/2280067. Згідно видруківки із офіційного сайту МТСБУ, поліс №АС/2280067 визначений страховиком як втрачений бланк. /а.с.9/. У звязку із ДТП, яка мала місце 29.11.2016 р., розмір понесених фактичних витрат ТВД «СК «Гарант і Я» становить 5\~700,00 грн. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю майну третьої особи. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано в наслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно ст.993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. У добровільному порядку Відповідачем відшкодування витрат здійснено не було. Постановою судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 20 січня 2016 року по справі № № 6-2808цс15 зазначено наступне: Потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобовязань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав. Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобовязання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обовязками страховика як сторони договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності. Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин цивільної справи суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими і доведеними позивачем, тому підлягають до задоволення. \~Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 1762,00грн. /а.с.18/, а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч.ч.1, 4, 5 ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сімї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови Оскільки відповідач знаходиться у скрутному матеріальному становищі, не має можливості виконати рішення суду, що суд вважає винятковою обставиною та вважає за можливе відстрочити виконання рішення суду до 30.10.2018 року.

Outcome: approved