Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 29.02.2008 року між ТОВ «ПростоФінанс» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 02010045415, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит в сумі 104000,00 грн., в свою чергу зобов'язувався в порядку і на умовах, що визначені кредитним договором, повертати кредит, виплачувати відсотки за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, передбачених кредитним договором та Додатком №1 до нього - Графіком платежів. 18 травня 2012 року між ТОВ «ПростоФінанс» і ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, згідно із умовами якого ТОВ «Кредитні ініціативи» отримало право грошової вимоги за кредитним договором № 02010045415 від 29.02.2008 року. Відповідач належним чином не виконує умови кредитного договору і станом на 10 травня 2014 року має заборгованість на загальну суму 27726,07 грн. Позивач відповідно до умов кредитного договору та договору відступлення вправі вимагати дострокового погашення кредиту у разі невиконання чи неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору, а тому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за договором та витрати по сплаті судового збору у сумі 277,26 грн. Позивач свого представника в судове засідання не направили, проте надали суду заяву, де просили справу розглядати без участі їх представника, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, а також не заперечували проти заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, однак про день, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими відправленнями, які направлялись судом за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача та повернулись до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». За згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 29.02.2008 року між ТОВ «ПростоФінанс» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 02010045415. Відповідно до п. п. 1.1., 1.2., 2.1., 2.2., 2.3., 2.8.3., 7.3. зазначеного кредитного договору кредитодавець зобов'язується надати позичальнику, а позивальник зобов'язується прийняти, належним чином використати і повернути кредитодавцю кредит у сумі 104000,00 грн. Позичальник зобов'язується своєчасно та в повному обсязі повернути суму кредиту, сплатити кредитодавцю всі передбачені цим договором проценти за користування кредитом, комісію за надання кредиту, комісію за управління кредитом та виконати всі інші грошові зобов'язання, передбачені цим кредитним договором. Кредит надається позичальнику в наступних цілях: для оплати позичальником автотранспортного засобу марки Hyundai, модель Sonata 2.0 5MT2, рік випуску 2008, об'єм двигуна 1998, шасі (кузов, рама, коляска) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], серія та номер свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER]. За користування кредитними коштами позичальник сплачує кредитодавцю проценти за користування кредитом в розмірі 12,5 % річних від непогашеної суми кредиту. Згідно із кредитним договором позичальник сплачує разову комісію за надання кредиту в розмірів 2 % від початкової суми кредиту та щомісячно сплачує комісію за управління кредитом в розмірі 0,1 % від початкової суми кредиту. Відповідно до ЦК України сторони домовились, що розмір процентної ставки за кредитним договором може бути змінено у порядку встановленому договором. У випадку порушення позичальником зобов'язання щодо сплати простроченої заборгованості та/або усунення істотного порушення умов цього договору (чи договору забезпечення) після отримання вимоги кредитодавця про дострокове погашення заборгованості, в порядку, передбаченому в п.п. 5.1.6, 6.2.3. цього договору, кредитодавець має право вимагати від позичальника сплати кредитодавцю неустойки (штрафу), який повинен бути сплачений достроково за вимогою кредитодавця. Сплата штрафу не звільняє позичальника від виконання зобов'язання в натурі (а.с. 5-7). Згідно із Додатком №1 до кредитного договору - Графік платежів, загальна сума щомісячних платежів становить 1967,81 грн. (а.с.8-9). 18 травня 2012 року між ТОВ «ПростоФінанс» і ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» отримало право грошової вимоги за кредитним договором № 02010045415 від 29.02.2008 року, що підтверджується копією договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 18.05.2012 та витягом з додатку №1 до зазначеного договору, які містяться в матеріалах справи. Позивач звертався до відповідача з вимогою про досудове врегулювання спору (а.с.25-26), однак погашення заборгованості не відбулося. Як наслідок, заборгованість за кредитним договором до теперішнього часу не погашена і станом на 10 травня 2014 року загальна сума заборгованості становить 27726, 07 грн. із них: 27199,25 гр. - прострочена заборгованість за кредитом; 422,82 грн. - заборгованість по відсоткам; 104,00 грн. - заборгованість за комісією (а.с. 22). Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором, а статтею 1084 ЦК України визначено, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. Вказане кореспондується і ст. 514 ЦК України відповідно до якої до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частина 1 ст. 516 ЦК України визначає, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. В силу ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором. Ст.525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Пункт 29 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року зазначає, що при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1052 Цивільного кодексу України, у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу, якщо інше не встановлено договором. Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі надані докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Висновок суду ґрунтується на тому, що відповідачем порушені умови договору, в результаті чого утворилась заборгованість. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 277,26 грн. На підставі ст.ст. 514, 516, 525 - 527, 530, 625, 634, 1048, 1050,1052, 1077, 1078, 1080, 1084, ЦК України,

Outcome: approved