Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-29 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 12 жовтня 1991 року у Кінашівській сільській Раді народних депутатів Галицького району, актовий запис №11. В шлюбі у сторін народилося двоє дітей, які на даний час досягли повноліття. Позивач в позовній заяві посилається на ті обставини, що сімейне життя з відповідачем не склалося. Між ними відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного. У них склались різні погляди на сімейне життя, разом як подружжя не проживають більше чотирьох років. Оскільки шлюб між ними носить формальний характер, тому вважає, що збереження шлюбу є недоречним і, наполягає на розірванні шлюбу. Представник позивача [PERSON] -адвокат Шевчук Н.М. звернулася до суду із заявою про розгляд справи без її участі та участі позивача, а також у заяві зазначила, що підтримує позовні вимоги і просить задовольнити з викладених у позовній заяві підстав. Відповідач [PERSON] також звернувся до суду із письмовою заявою в якій вказує про те, що позовні вимоги позивача визнає, розгляд справи просить проводити у його відсутності. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовну заяву слід задовольнити. Згідно із ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст. 14 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.3, ч.4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12 жовтня 1991 року у Кінашівській сільській Раді народних депутатів Галицького району, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5). Сімейне життя у подружжя не склалося по тій причині, що у них відсутнє взаєморозуміння, не підтримують сімейних стосунків. Шлюбно-сімейні відносини припинилися, сім`я розпалася остаточно. Позивач наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем. Вказані обставини підтвердили сторони в письмовій заяві. Суд приходить до висновку, що сім`я розпалася і зберегти її можливості немає, а відтак шлюб слід розірвати. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі вищенаведеного та ст.ст. 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved