Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-12 00:00:00

ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 5337,15 гривень, а також понесених ним при пред`явленні позову судових витрат у розмірі 2270,00 гривень, посилаючись на те, що[PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , та згідно з особовим рахунком № [NUMBER] є споживачем електричної енергії за вказаною адресою. Між ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» та [PERSON] укладено договір про постачання електричної енергії шляхом фактичного споживання електричної енергії з 01.01.2019 року. На теперішній час відповідач здійснила не повну оплату за надану позивачем у період з 01.01.2019 року по 31.10.2020 року електричну енергію на суму 4916,82 гривень. У зв`язку з несвоєчасною сплатою вартості спожитої електричної енергії відповідачу також було нараховано пеню у розмірі 36,96 гривень за період з 01.05.2019 року по 11.03.2020 року, 3% річних від суми заборгованості у розмірі 136,83 гривень за період з 21.02.2019 року по 31.01.2021 року, суму інфляційних витрат у розмірі 246,52 гривень за період з 01.03.2019 року по 31.12.2020 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно і належним чином, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач, будучи повідомленою судом належним чином про час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явилася і не повідомила суд про причини неявки, відзиву чи будь-яких інших заяв та клопотань до суду не надавала. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленої належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.223, ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази і проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, дійшов наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є одним із співвласників квартири, проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.37). Таким чином, [PERSON] є споживачем електричної енергії (особовий рахунок [NUMBER] ), яка постачається ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» (а.с.13). Згідно із розрахунком суми заборгованості, [PERSON] має заборгованість за спожиту у період з 01.01.2019 року по 31.10.2020 року електроенергію на суму 4916,82 гривень, яку добровільно нею не сплачено (а.с.21). Позивачем вживались заходи досудового врегулювання спору шляхом направлення на адресу відповідача вимоги з додатками від №9473 від 03.09.2020 року щодо погашення заборгованості за спожиту електричну енергію, однак остання заборгованість не сплатила (а.с.16). У зв`язку з несвоєчасною сплатою вартості спожитої електричної енергії відповідачу також було нараховано пеню у розмірі 36,96 гривень за період з 01.05.2019 року по 11.03.2020 року, 3% річних від суми заборгованості у розмірі 136,83 гривень за період з 21.02.2019 року по 31.01.2021 року, суму інфляційних витрат у розмірі 246,52 гривень за період з 01.03.2019 року по 31.12.2020 року (а.с.23, 24, 25-26). Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються відповідними положеннями Цивільного кодексу України, Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №312 від 14.03.2018 року. Пунктом 4.12. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №312 від 14.03.2018 року визначено, що плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.1 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач - це фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання. Відповідно до положеньст.625 ЦК Україниборжник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved