Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-18 00:00:00

ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 29 921,80 грн. та судовий збір в розмірі 1 726,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 13.10.2017 року між ним та відповідачем було укладено Договір № 593016907 (далі - Договір) на суму 10 200,00 грн. зі сплатою процентів строком на 30 календарних днів шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Позичальника (банківська картка № [NUMBER] ). Відповідно до п. п. 1.1., 1.4. Договору, відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 1,28 % від суми кредиту за кожний день користування. 12.11.2017 року строк платежу за Договором закінчився, однак, відповідач не виконав свої зобов`язання за укладеним Договором - не повернув кредит та не сплатив проценти, у зв`язку з чим, станом на 24.04.2018 року у відповідача утворилась заборгованість за договором кредиту та склала: сума кредиту - 10 200,00 грн., проценти за користування кредитом - 3 916,80 грн., пеня - 18 360,00 грн., добровільна сплата - 2 555,00 грн. Загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 29 921,80 грн. Ухвалою суду від 04.06.2018 року відкрито провадження у справ, розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в судове засідання. Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце засідання повідомлялися належним чином, у встановленому законом порядку. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. У разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України). Правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався, заяв з процесуальних питань від відповідача до суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За наявності сукупності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 13.10.2017 року, відповідно до Правил надання грошових коштів у кредит ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (далі - Правила), між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту № 593016907 на суму 10 200,00 грн. зі сплатою процентів строком на 30 календарних днів шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок позичальника (банківська карта [NUMBER] ), що засвідчує факт укладання між сторонами кредитного договору у формі електронного документу. Правила визначають порядок і умови надання товариством грошових коштів у кредит. Правила розміщені на сайті позивача: moneyveo.ua у загальному доступі для ознайомлення всіх зацікавлених осіб і є публічною офертою товариства до укладання договору. Згідно пункту 7.1 договору, уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті позичальника: moneyveo.ua. Відповідно до п. 1.3. Правил, ці Правила є публічною пропозицією (офертою), у розумінні ст. 641, 644 Цивільного кодексу України, укласти Договір Кредиту на умовах, що встановлені Товариством і застосовуються у випадку подання Заявником Заявки на Сайті Товариства, підписання Договору та, в разі необхідності, додаткових угод до нього. Таким чином, слід дійти до висновку, що при укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 1.1 Договору, Фінансова установа зобов`язується надати позичальнику кредит на суму 10 200 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. У п. 1.2.1. Договору сторонами погоджено, що кредит надається строком на 30 (двадцять дев`ять) днів. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Як визначено у ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як визначено у ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі 10 200,00 грн., шляхом перерахування на банківський рахунок відповідача грошових коштів, що підтверджується платіжним дорученням № 1167 від 13.10.2017 року. Проте, відповідач в порушення умов Договору, грошові кошти за кредитом не повернув, відсотки за користування кредитом не сплатив. Станом на 24.04.2018 року за відповідачем рахується прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 10 200,00 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом у розмірі 3 916,80 грн., пеня у розмірі 18 360,00 грн., що відповідає наданому позивачем розрахунку. Таким чином, вимоги щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту та процентами за користування ним є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню. Разом з тим, із даного розрахунку вбачається, що відповідачем добровільно сплачено грошові кошти у розмірі 2 555,00 грн. на погашення заборгованості за договором, а відтак дана сума віднімається від загального розрахунку боргу. Крім того, позивач також просить стягнути пеню за кожен день прострочення виконання зобов`язання в розмірі 18 360,00 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Суд може прийняти рішення про зменшення розміру неустойки як за обґрунтованим клопотанням сторони, так і з власної ініціативи. Жодних відомостей щодо розміру завданих відповідачем збитків позивачеві та їхнього співвідношення із нарахованою позивачем сумою неустойки суду не надано і матеріали справи не містять, як і не зазначено відповідачем інших обставин, що мають істотне значення для справи і можуть бути підставою для зменшення розміру неустойки. Проте, вирішуючи питання про можливість зменшення розміру неустойки, суд вважає, що необхідно, перш за все, враховувати, що неустойка не повинна перетворюватися в джерело збагачення, оскільки в цьому випадку вона втрачає свою стимулюючу функцію. Так, законодавець не наводить переліку «інших обставин», які мають істотне значення. Це питання вирішується із врахуванням конкретної ситуації. Такими обставинами можуть бути: відповідність порушення розміру неустойки; традиційний розмір неустойки, який зустрічається в практиці ділового обігу; співвідношення розміру неустойки із сумою основного зобов`язання; наявність збитків і їх розмір; негативні наслідки, які настали або можуть настати для кредитора у зв`язку з неналежним виконанням боржником зобов`язання; форма і ступінь вини боржника; ступінь виконання зобов`язання боржником перед кредитором і контрагентами перед боржником; ділова репутація боржника, ступінь поширеності такого порушення в діловому обігу; рівень інфляції протягом часу, коли зобов`язання повинно було бути виконано, і до його фактичного виконання чи до моменту прийняття судового рішення; середня банківська ставка за користування кредитом тощо. Застосоване у нормі ч. 3 ст. 551 ЦК України поняття «значно» є оціночними і має конкретизуватися судом у кожному конкретному випадку. При цьому слід враховувати, що правила норми ч. 3 ст. 551 ЦК України направлені на запобігання збагаченню кредитора за рахунок боржника, недопущення заінтересованості кредитора у порушенні боржником своїх зобов`язань. Суд враховує ступінь невиконання боржником своїх зобов`язань, однак вважає суму неустойки завищеною і такою, що з урахуванням принципів розумності та справедливості, повинна бути зменшена судом. Серед обставин, які в розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК України, є підставою для зменшення судом розміру нарахованої відповідачу неустойки суд виділяє поширеність в діловому обігу неповернення і несвоєчасного повернення боржником позичених коштів, а також неспівмірність неустойки розміру основного боргу, у зв`язку з чим, приходить до висновку про необхідність зменшення належної до стягнення з відповідача на користь позивача пені до розміру в сумі 100,00 грн. Отже, загальний розмір належного до стягнення з відповідача на користь позивача боргу за договором кредиту № 593016907 від 13.10.2017 року складає суму основного боргу в розмірі 10 200,00 грн., проценти кредитом в розмірі 1 361,80 грн. та пеня, зменшена судом до розміру 100,00 грн., а всього з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 11 661,80 грн. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору в розмірі 686,00 грн.

Outcome: partial