Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

Сутність заявленої до суду вимоги У квітні 2021 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, який мотивувала тим, що у шлюбі від відповідача нею народжено двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Зазначала, що відповідач добровільно не допомагає у вихованні та утриманні дитини, тому наполягає на тому, щоб аліменти ним сплачувалися виключно на підставі рішення суду, дітей вона самостійно виховує, що потребує постійних щомісячних витрат. Просила суд щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 від всіх його доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Позиція позивача, відповідача по даній справі Позивачка [PERSON] , будучи належними чином повідомлена про час та місце розгляду даної справи, до суду не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі та підтримання позовних вимог в повному обсязі. Відповідач [PERSON] , будучи належними чином повідомлений про час та місце розгляду даної справи, до суду не з`явився, письмово позов визнав частково, погодився сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі. У заяві про часткове визнання заявленого позову зазначив, що він працював у ТОВ «Завод Кобзаренка» до 17 травня 2021 року і станом на 01 червня 2021 року він щомісячно отримує доходи лише у виді допомоги по втраті годувальника та соціальну допомогу у зв`язку з інвалідністю. Процесуальні дії суду у даній справі Ухвалою Липоводолинського районного суду Сумської області від 21 квітня 2021 року у даній справі відкрито провадження, призначено судовий розгляд на 18 травня 2021 року о 10 год. 40 хв. 18 травня 2021 року розгляд справи відкладено до 01 червня 2021 року через неявку відповідача до суду. 01 червня 2021 року спір вирішено по суті. Установлені судом фактичні обставини даної справи 18 липня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Липоводолинського районного управління юстиції у Сумської області, актовий запис № 39, між сторонами зареєстровано шлюб (а.с.5). У шлюбі від відповідача позивачка народила сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] , батьками дітей записані: батько - [PERSON] та мати - [PERSON] (а.с. 6-7). Відповідно до довідки про склад сім`ї, виданої виконавчим комітетом Синівської сільської ради 29 березня 2021 року за № 260/02-46, до складу сім`ї, яка проживає за адресою [ADDRESS] , зареєстровані та включені: власник - [PERSON] (свекруха позивачки), позивачка [PERSON] , відповідач [PERSON] , син та дочка сторін - [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Спільні діти сторін віком до шести років проживають разом із матір`ю, яка є заміжньою та є непрацевлаштованою, та перебувають на її утриманні. Відповідач є особою працездатного віку, є особою з інвалідністю з дитинства (І група інвалідності), є непрацевлаштованим із 17 травня 2021 року, є одруженим, інших неповнолітніх дітей на утриманні не має, щомісячно отримує пенсію у разі втрати годувальника в розмірі 2200 грн. та 1769 грн. соціальної допомоги у зв`язку з інвалідністю (а.с. 23-24, 28-29). Норми права, які підлягають застосуванню у даній справі Статтею 180 СК України визначений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд ураховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з положеннями ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. До цього, суд ураховує, що батьки зобов`язані піклуватися про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, забезпечувати необхідне харчування, медичний догляд, лікування дітей, створювати умови для проживання, виховання та розвитку дитини, утримувати дітей на нормальному рівні матеріального забезпечення. Висновки суду по суті заявленої вимоги Приймаючи до уваги майнове та сімейне становище сторін, їх стан здоров`я та стан здоров`я дітей, обопільний обов`язок сторін утримувати спільних дітей до їх повноліття, положення чинного законодавства, якими визначено мінімально необхідний розмір, який має забезпечувати достатній рівень матеріального утримання дітей, суд дійшов до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітніх дітей у частці від доходів відповідача, оскільки фактів добровільного і позасудового надання відповідачем достатньої матеріальної допомоги на утримання двох дітей, які проживають разом із позивачкою, [PERSON] суду не доведено. При цьому, суд виходить з того, що відповідач щомісячно отримує соціальну допомогу, як особа з інвалідністю з дитинства, та пенсію у разі втрати годувальника, які відповідно до ст. 81 СК України, п. 14, 14-1 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146, суд ураховує в якості офіційно та постійно отримуваних доходів відповідача, з яких відповідно до вимог ч. 1 ст. 80 СК України повинні стягуватися з нього на користь позивача аліменти на утримання двох спільних дітей. Також, суд приймає до уваги приписи абз. 2 ч. 1 ст. 182 СК України про те, що мінімально гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (тобто, станом на 01 червня 2021 року мінімальний щомісячний розмір аліментів на малолітніх [PERSON] та [PERSON] не можу бути меншим 960 грн. 50 коп. на кожну дитину), а також ту істотну обставину щодо стану здоров`я відповідача, якому встановлена інвалідність з дитинства, і він постійно також повинен підтримувати стан свого здоров`я, який пов`язаний із захворюванням ендокринної системи. Із урахуванням вимог ст. 182, 183 СК України та наявності однієї істотної на стороні відповідача обставини, яка значно не впливає на визначення розміру аліментів, суд уважає за необхідне стягувати з відповідача на користь позивача в межах заявлених вимог аліменти в розмірі 1/3 частки від усіх доходів, таким чином задовольнити позов у повному обсязі. Окремо слід зауважити на тому, що суд не приймає в якості переконливого довід відповідача про наявність підстав для стягнення з нього аліментів на утримання двох дітей у твердій грошовій сумі, оскільки суд не може виходити за межі заявлених вимог щодо стягнення аліментів у твердій грошовій сумі замість частки від заробітку (доходів) відповідача (ч.1 ст. 13 ЦПК України), про що заявлено позов [PERSON] , і повинен оцінювати докази та ухвалювати рішення по суті спору з урахування всіх обставин справи без виходу за межі предмету спору судом (прохальної частини позову). Також, суд уважає, що стягнення вищезазначеного розміру аліментів не ставить відповідача у тяжке майнове становище, оскільки половина від отримуваних ним доходів залишається йому для задоволення його життєвих потреб після сплати стягнутих аліментів. На думку суду, стягнення аліментів із відповідача на користь позивача є втручанням держави у сімейне та приватне життя [PERSON] , проте воно ґрунтується на чітких, доступних та передбачуваних для нього нормах чинного сімейного закону, узгоджується з метою захисту прав малолітніх дітей і відповідає нагальній потребі дітей на забезпечення їх належного утримання батьками. Також на думку суду, у даній справі при встановленні розумного балансу між майновим становищем батьків (в тому числі, майнового стану платника аліментів - відповідача по справі) та інтересами дітей на належне утримання для їх повноцінного розвитку й виховання, суд надає перевагу інтересам останніх, оскільки відповідач є особою працездатного віку з інвалідністю, отримує офіційні доходи, тобто він є здатним сплачувати аліменти на утримання двох дітей, які в силу свого віку та рівня розвитку не здатні самостійно себе утримувати (така правова позиція суду узгоджується та випливає зі змісту п.2 ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод). Розподіл судових витрат по справі Відповідно до ст. 141 ЦПК України в зв`язку із задоволенням позову про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави в сумі 908 грн. 00 коп.

Outcome: approved