Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье» звернулося в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 26.11.2014 року між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № Р24.030.74734. Відповідно до укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 35000 грн. зі сплатою 15% річних з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Банк повністю виконав свої зобовязання згідно кредитного договору та надав відповідачу кредитні кошти. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Станом на 31.12.2015 року не повернув банку отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки та комісію на загальну суму 53151,9 грн. Останній платіж відповідачем здійснено 29.05.2015 року. 31.12.2015 року між позивачем та ПАТ «Ідея Банк» укладено договір факторингу № 31/12-2, згідно якого банк відступив свої права на вимогу кредитної заборгованості позивачу, про що складено акт приймання-передачі прав вимог. Відповідач станом на 11.02.2016 року має заборгованість в розмірі 53151,9 грн., яка складається з наступного: 35000 грн. заборгованість за тілом кредиту; 18151,90 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями. Просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 53151 грн. 90 коп. та судовий збір у розмірі 1378 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву у якій просить справу слухати в його відсутності, позов підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка, причину своєї неявки не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 26.11.2014 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № Р24.030.74734, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 35000 грн. зі сплатою 15% річних з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів до 29.11.2019 року. Банк повністю виконав свої зобовязання згідно кредитного договору та надав відповідачу кредитні кошти. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Станом на 31.12.2015 року не повернув банку отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки та комісію на загальну суму 53151,9 грн. Останній платіж відповідачем здійснено 29.05.2015 року. 31.12.2015 року між позивачем та ПАТ «Ідея Банк» укладено договір факторингу № 31/12-2, згідно якого банк відступив свої права на вимогу кредитної заборгованості позивачу, про що складено акт приймання-передачі прав вимог. В ст. 1046 ЦК України вказано, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Згідно ч.1 \~ст. 1048 ЦК України, \~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 1 ст.1054 \~ЦК \~України, \~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом положень п.2.1 кредитного договору позичальник повертає кредит разом з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 60 щомісячних внесках включно до 1 дня/числа кожного місяця згідно графіку щомісячних внесків за кредитним договором. Згідно з розрахунками, представленими позивачем, заборгованість відповідача по кредитному договору станом на 11.02.2016 року становить 53151,9 грн., яка складається з наступного: 35000 грн. заборгованості за тілом кредиту; 18151,90 грн. - заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст.ст. 525, 526, 530, 553, 554 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 ст. 615 ЦК України передбачено, у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 599 ЦК України визначено, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення Відповідачем зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з положеннями ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Оскільки відповідно до договору Факторингу № 31/12-2, укладеного 31.12.2015 року між ПАТ «Ідея Банк» та ТзОВ «Факторингова компанія «Рантье» банк відступив свої права на вимогу кредитної заборгованості позивачу, у нього виникло право ставити вимоги про повернення боргу до відповідача. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача також слід стягнути в користь позивача судовий збір в сумі 1378 грн. На підставі ст.ст. 525, 526, 530, 629, 634, 1046, 1048, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved