Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 14.03.2012 року між [PERSON] та ПАТ «ВТБ БАНК» було укладено кредитний договір № R53100211ЗЗЗВ. Відповідно до умов кредитного договору банк зобовязався надати відповідачу кредит в вигляді грошових коштів в національній валюті у розмірі 45000 грн., а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором (рівними платежами щомісячно), але в усякому разі не пізніше 14.03.2015 року. Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі - надав відповідачу (позичальнику) грошові кошти в обсязі та у строк, встановлений кредитним договором. Відповідач не виконав свої зобовязання припинив вносити щомісячні платежі, передбачені умовами кредитного договору як повернення отриманих коштів та сплату процентів за користування кредитом. У звязку із припиненням здійснення платежів на виконання кредитного договору у відповідача утворилася заборгованість за кредитним договором. 14 березня 2014 року ПАТ «ВТБ БАНК» та ТзОВ ФК «Кредит-Капітал» уклали договір відступлення прав вимоги № 140314НВ, згідно з яким відбулося переуступлення прав вимог за рядом кредитних договорів. Відповідно до умов договору відступлення прав вимог № 140314НВ, ТзОВ ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ПАТ «ВТБ БАНК», включно і до [PERSON] Станом на 16 лютого 2016 року заборгованість відповідача становить 64736,01 грн., а саме: - 43000 грн. заборгованість по тілу кредиту; - 21736,01 грн. заборгованість за відсотками; - 0,00 грн. заборгованість по комісії. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по кредитному договору в розмірі 64736,01 грн. та судові витрати. Представник позивача, яка про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала письмову заяву, в якій просила справу розглянути за відсутності представника позивача. Зазначила, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, про поважні причини неявки до суду не повідомив. В справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Тому суд ухвалив на підставі ст.ст. 169, 224 ЦПК України розглянути справу заочно. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу при розгляді даної справи не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що 14 березня 2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № R53100211ЗЗЗВ (а.с.4-10). Відповідно до умов даного договору банк надав [PERSON] кредит у сумі 45000 грн. на споживчі потреби в інтересах сім'ї шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок №26253000803420, зі сплатою 32% річних за користування кредитом на строк до 14.03.2015 року (п.п. 2.1., 3.1., 3.2., 3.3., 3.9). Відповідно до п. 7.1 кредитного договору, у разі прострочення позичальником зобовязань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами договору позичальник зобовязався сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочених зобовязань за кожен день прострочки. В порушення умов зазначеного кредитного договору від 14 березня 2012 року відповідач зобовязання за договором не виконав, в звязку з чим станом на 16 лютого 2016 року утворилася заборгованість у сумі 64736,01 грн., яка складається з наступного: - 43000 грн. заборгованість по тілу кредиту; - 21736,01 грн. заборгованість за відсотками; - 0,00 грн. заборгованість по комісії. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Судом встановлено, що між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № R53100211ЗЗЗВ від 14.03.2012 року на суму 45000 грн. на строк до 14.03.2015 року. За умовами даного кредитного договору банк зобовязався надати [PERSON] кредитні кошти, а останній зобовязався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобовязання у строки і на умовах, передбачених цим договором. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав та надав позичальнику кредит. [PERSON] зобовязання за кредитним договором належним чином не виконав, порушив графік платежів та не здійснив повернення наданого кредиту. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Отже, відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Відповідно до ч.1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобовязанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобовязання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. За загальним правилом, закріпленим у ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобовязанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обовязку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Судом встановлено, що 14.03.2014 року між ПАТ «ВТБ БАНК» та ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір відступлення права вимоги № 140314НВ, відповідно до умов якого банк відступив позивачу право вимоги за кредитним договором № R53100211ЗЗЗВ від 14.03.2012 року (а.с. 11-16, 17). Після відступлення ПАТ «ВТБ БАНК» позивачу права грошової вимоги за вказаним кредитним договором відповідач не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості, у звязку із чим має непогашену заборгованість перед позивачем, яка станом на 16 лютого 2016 року становить 64736,01 грн., а саме: - 43000 грн. заборгованість по тілу кредиту; - 21736,01 грн. заборгованість за відсотками (а.с.18). Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 64736 грн. 01 коп. підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. № 3674-VІ з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати по оплаті судового збору у сумі 1378 грн., які підтверджені наданим позивачем платіжним дорученням (а.с.1).

Outcome: approved