Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] з вимогою про стягнення заборгованості за договором позики № 39896 від 03.06.2016 року у розмірі 44 675 грн 14 к. та стягнення з відповідача судових витрат. На обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що 03 червня 2016 року між позивачем та [PERSON] укладено договір позики № 39896 в електронній формі, згідно якого останньому надано грошові кошти в сумі 1 200 грн 00 к. строком на 25 днів. Узяті на себе зобов`язання позивач виконав вчасно, у свою чергу відповідач узяті на себе зобов`язання не виконав, допустивши станом на 26 червня 2019 року заборгованість на суму 44 675 грн 14 к., яка складається з наступного: - 1 200 грн 00 к. - основний борг; - 21 809 грн 75 к. - заборгованість по відсоткам, - 21 809 грн 75 к. - заборгованість за простроченими відсотками. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Великобурлуцького районного суду Харківської області від 31 липня 2019 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача до суду не з`явився, належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Представник позивача надав на адресу суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, зазначивши, що наполягає на задоволенні позовних вимог. Не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення (а.с.71). Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, судову повістку отримав 12.09.2019 р. (а.с.70). На адресу суду надав заяву в якій просив розглядати справу без його участі. Зазначив, що позовні вимоги визнає частково, а саме, в сумі 1 200 грн 00 к. В іншій частині позов не визнає (а.с.75). Відзиву на позовну заяву чи документів на спростування позовних вимог до суду не надав. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»). За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Суд, дослідивши надані позивачем документи, заяву відповідача, матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або тож кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Згідно з ст.8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Судом встановлено, що 03 червня 2016 року між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та [PERSON] було укладено договір позики № 39896 (далі -Договір), відповідно до якого позикодавець зобов`язується надати позичальникові на умовах, що передбачені даним Договором, грошові кошти в позику в сумі 1 200 грн 00 к. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою (а.с.37-45). Вказаний договір позики укладений у формі електронного документу, що не суперечить вимогам Цивільного кодексу України та іншого законодавства. Договір позики був укладений на підставі заяви позичальника № 39896 від 03 червня 2016 р. (а.с.30-36). Відповідно до умов договору позики відповідачу шляхом перерахування грошових коштів на його банківський рахунок було надано позику в розмірі 1 200 грн 00 к., строком на 25 календарних днів, зі сплатою процентів за користування позикою в розмірі 1,9 процента від суми позики, але не менше ніж 30 грн 00 к. за перший день користування позикою, 1,9 процента від суми позики, щоденно, починаючи з другого дня в межах строку зазначеного в п. 1.2 цього договору, 3,8 проценти від суми позики, що не була повернута своєчасно, за кожен день користування позикою понад строк зазначений в п. 1.2 договору. Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «ВЕЛЛФІН» визначають порядок і умови надання ТОВ «ВЕЛЛФІН» грошових коштів у позику. Правила розміщені на веб-сайті ТОВ «ВЕЛЛФІН», вони є загальнодоступними та являють собою публічну оферту ТОВ «ВЕЛЛФІН» до укладення договору позики. Правила є невід`ємною частиною Договору позики. Відповідно до п.11.7. Правил, за несвоєчасне повернення суми позики і сплати процентів за користування позикою більш ніж на три банківські дні, відповідач зобов`язаний сплатити ТОВ «ВЕЛЛФІН» разовий штраф у розмірі 5 процентів від суми позики, при цьому проценти за користування позикою нараховуються в розмірі 4,5 процентів в день від суми позики до дня повного погашення заборгованості включно, але у будь-якому випадку не більше 100 календарних днів (а.с.28). Відповідно до умов Розділу 4 Правил, відповідач акцептував оферту, здійснивши дії спрямовані на укладання договору позики шляхом заповнення заявки на сайті ТОВ «ВЕЛЛФІН», із зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої в подальшому відповідачу було перераховано грошові кошти. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно положень ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивачем в порядку встановленому п.1.4. Договору позики на картковий рахунок відповідача була перерахована сума позики, що зазначена в Договорі позики в розмірі 1 200 грн 00 к. Отже, ТОВ «ВЕЛЛФІН» свої зобов`язання за договором позики виконав повністю, що підтверджується копією повідомлення від 31 травня 2019 року(а.с.47) ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», яке надає ТОВ «ВЕЛЛФІН» технічну можливість для проведення операцій по якій банк-еквайер здійснює зарахування коштів, згідно Договору про організацію переказу грошових коштів № ВП-180516-3 від 18.05.2016 року. Відповідач належним чином не виконав умов договору позики у встановлений строк та станом на 26 червня 2019 року у відповідача перед ТОВ «ВЕЛЛФІН» виникла заборгованість у розмірі 44 675 грн 14 к., яка складається з: - основного боргу 1 200 грн 00 к., - заборгованості за відсотками в сумі 21 809 грн 57 к., - заборгованості простроченими відсотками в розмірі 21 809 грн 57 к., що вбачається з довідки щодо заборгованості за Договором № 39896 від 03.06.2016 року (а.с.46). Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ч.1 ст.624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача на користь ТОВ «ВЕЛЛФІН» підлягає стягненню сума у розмірі 44 675 грн 14 к. Відповідно до ст.141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь ТОВ «ВЕЛЛФІН» судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1 921 грн 00 к., які сплачено представником ТОВ «ВЕЛЛФІН» за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved