Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

Сторони перебувають в шлюбі з 03.09.2011 року. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем. Сторони спільно не проживають, в даний час позивач подала до суду позов про розірвання шлюбу з відповідачем. [PERSON] матеріально не забезпечує утримання сина та дружини. У зв′язку з чим позивач просить з урахуванням змінених позовних вимог, стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку від дня предявлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Крім цього позивач просить стягнути аліменти з відповідача на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку, починаючи від дня подачі позову до суду до досягнення дитиною трирічного віку. Позивачка в судове засідання не зявилась, від неї 19.06.2015 року до суду надійшла письмова заява в якій просить справу розглянути за її відсутності, змінені позовні вимоги підтримує в повному обємі. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не зявився, від нього 19.06.2015 року до суду надійшла письмова заява в якій змінені позовні вимоги визнає та просить розглянути справу за їх відсутності. Враховуючи те, що сторони про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому порядку, та від них надійшли письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі за наявними у справі доказами на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснюючи фіксування судового процесу. Виходячи з наведенного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст.174 цього ж кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи наступне. Стаття 180 СК України передбачає, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. В матеріалах справи в підтвердження позову є копія свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], з якого видно, що його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Крім цього в матеріалах справи є довідка Красноградської міської ради про те, що на повному утриманні [PERSON] знаходиться її син [PERSON], [INFO] (а.с. 7). При визначенні розміру аліментів відповідно до ст. 182 СК України суд, враховує те, що відповідач [PERSON] інших дітей не має, на утриманні нікого не має, аліментними зобовязаннями не обтяжений, здоровий, є молодою працездатною особою, має постійне місце роботи, а тому спроможний платити аліменти на утримання дитини в розмірі заявлених позовних вимог. Визнання предявленого позову не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи чи інші інтереси осіб. Враховуючи вище викладене, суд вважає за доцільне задовольнити даний позов та стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку від дня предявлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку 1/6 частину з усіх видів його заробітку. На підставі викладеного та

Outcome: approved