Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «БВК УРБІ» (далі - позивач, ТОВ «БВК УРБІ») звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON].), в якому просить розірвати попередній договір купівлі-продажу квартири від 23.10.2014 року, укладений між позивачем та відповідачем, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Оніщук О.М., зареєстровано в реєстрі № 6087; розірвати попередній договір купівлі-продажу квартири від 23.10.2014 року, укладений між позивачем та відповідачем, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Оніщук О.М., зареєстровано в реєстрі № 6088; витрати по сплаті судового збору стягнути з відповідача на користь позивача. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що між ним та відповідачем 23.10.2014 року було укладено два попередні договори купівлі-продажу квартир, згідно умов яких, зокрема, сторони зобов'язались в строк до 31.03.2017 року укласти договір купівлі-продажу квартири № 433 та квартири № 432 за будівельною адресою: [ADDRESS]. В забезпечення виконання вказаних зобов'язань відносно укладення основного договору купівлі-продажу квартир, сторони уклали попередні договори, за умовами яких відповідач зобов'язався передати позивачу до 20.12.2014 року суми коштів в розмірі 868 725,00 грн. та 772 200,00 грн. Проте, ані у строк передбачений попередніми договорами, ані на момент звернення з позовом відповідач грошові кошти позивачу не передав, відтак, порушив умови попередніх договорів, внаслідок чого вони підлягають розірванню. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11.09.2015 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БВК УРБІ» до [PERSON] про розірвання попередніх договорів купівлі-продажу та справу призначено до судового розгляду. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10.05.2016 року, відповідно до ст.ст. 35, 36 ЦПК України, до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача залучено [PERSON]. 22.06.2016 року на адресу суду надійшов зустрічний позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «БВК УРБІ», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, про припинення дії, яка порушує право, в якому просив зобов'язати ТОВ «БВК УРБІ» припинити дії, що порушують його права та прийняти від нього виконання попереднього договору купівлі-продажу квартири від 23.10.2014 року, укладеного між ними, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Оніщук О.М., зареєстровано в реєстрі № 6088, судові витрати стягнути з ТОВ «БВК УРБІ». В обґрунтування зустрічного позову [PERSON] зазначає, що 05.03.2015 року ТОВ «БВК УРБІ» повідомило його про втрату інтересу до виконання зобов'язання та у зв'язку із цим відмову в прийнятті виконання його зобов'язань. Також відмову від прийняття виконання зобов'язань [PERSON] ТОВ «БВК УРБІ» підтвердило у листі від 02.11.2015 року. Дії ТОВ «БВК УРБІ» [PERSON] вважає такими, що порушують його права, оскільки основні договори купівлі-продажу квартир мають бути укладені у 2017 році, відтак, порушення строку внесення платежів не впливає на виконання основного зобов'язання. В судовому засіданні 05.07.2016 року представники позивача надали письмові заперечення на позов ТОВ «БВК УРБІ» в яких просили в позові відмовити, оскільки правові підстави для розірвання попередніх договорів відсутні. Представник позивача в судовому засіданні 05.07.2016 року надав письмові заперечення на зустрічний позов в яких просив в зустрічному позові відмовити, оскільки [PERSON] порушив істотні умови та порядок, визначені попередніми договорами. В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги первісного позову з викладених у ньому підстав та просив їх задовольнити, а в зустрічному позові просив відмовити. Відповідач та його представники в судовому засіданні щодо задоволення первісного позову заперечували з викладених у письмових запереченнях підстав, а зустрічний позов просили задовольнити. Представник третьої особи в судовому засіданні засіданні щодо задоволення первісного позову заперечував з викладених у письмових запереченнях підстав, після оголошення перерви в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи, в порядку ст.ст. 74. 76 ЦПК України, повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Вислухавши пояснення стрін, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що первісний позов підлягає задоволенню, а в зустрічному позові слід відмовити, враховуючи наступне. Судом встановлено, що між ТОВ «БВК УРБІ» та [PERSON] 23.10.2014 року укладено попередній договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Оніщук О. М., зареєстровано в реєстрі за № 6087, відповідно до п. 1.1 якого сторони зобов'язались в строк до 31.03.2017 року укласти договір купівлі-продажу квартири № 432, яка розташована за будівельною адресою: [ADDRESS] на умовах та в порядку, визначених цим Договором. Згідно п. 1.3 даного попереднього договору, квартира, що буде предметом Основного договору, складатиметься з двох жилих кімнат, загальною площею 60,00 кв. м, в тому числі житловою площею 32,8 кв. м. Відповідно до п. 2.2 попереднього договору, в забезпечення виконання зобов'язань стосовно укладення Основного договору [PERSON] зобов'язався передати ТОВ «БВК УРБІ» суму в розмірі 772 200,00 грн. до 20.12.2014 року. Сторони домовились, що підтвердженням зарахування вищезазначених грошових коштів на рахунок ТОВ «БВК УРБІ» буде являтися квитанція про сплату відповідного платежу. Також 23.10.2014 року між ТОВ «БВК УРБІ» та [PERSON] було укладено попередній договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Оніщук О. М., зареєстровано в реєстрі за № 6088, згідно п. 1.1 якого сторони зобов'язались в строк до 31.03.2017 року укласти договір купівлі-продажу квартири № 433, яка розташована за будівельною адресою: [ADDRESS] на умовах та в порядку, визначених цим Договором. Згідно п. 1.3 попереднього договору, квартира, що буде предметом Основного договору, складатиметься з двох жилих кімнат, загальною площею 65,00 кв. м, в тому числі житловою площею 32,8 кв. м. Відповідно до п. 2.2 попереднього договору, в забезпечення виконання зобов'язань стосовно укладення Основного договору [PERSON] зобов'язався передати ТОВ «БВК УРБІ» суму в розмірі 868 725,00 грн. до 20.12.2014 року. Сторони домовились, що підтвердженням зарахування вищезазначених грошових коштів на рахунок ТОВ «БВК УРБІ» буде являтися квитанція про сплату відповідного платежу. Як визначено у ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є, договори та інші правочини. Як визначено у ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Стаття 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк. Стаття 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Так, у попередніх договорах визначено строк передачі грошових коштів [PERSON] ТОВ «БВК УРБІ» 20.12.2014 року, проте, у визначений строк відповідачем умови попередніх договорів щодо сплати грошових коштів на користь позивача не виконано. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, зокрема, квитанцій про сплату відповідних платежів в розмірі 772 200,00 грн. та 868 725,00 грн. на підтвердження належного виконання умов попередніх договорів купівлі-продажу квартир відповідач не надав. Внаслідок прострочення відповідача ТОВ «БВК УРБІ» повідомило останнього про втрату інтересу до виконання умов договорів та з метою їх припинення надіслав на адресу [PERSON] листи № 60 та № 61 від 05.03.2015 року. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, розірвання договору. Згідно ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Враховуючи, що метою укладення попередніх договорів купівлі-продажу квартир було забезпечення виконання зобов'язань стосовно укладення Основних договорів купівлі-продажу квартир шляхом сплати частини грошових коштів відповідачем, останній вказані кошти не сплатив ані у визначений договором строк, ані на момент розгляду справи, позивач був позбавлений того, на що він розраховував при укладені вказаних попередніх договорів, суд вважає, порушення умов попередніх договорів від 23.10.2014 року істотним. За таких обставин, позовні вимоги ТОВ «БВК УРБІ» про розірвання попередніх договорів купівлі-продажу квартир від 23.10.2014 року, укладених між позивачем та відповідачем, посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Оніщук О.М., зареєстровано в реєстрі № 6087 та № 6088, відповідно, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо вимог [PERSON] зобов'язати ТОВ «БВК УРБІ» припинити дії, що порушують його права та прийняти від нього виконання попереднього договору купівлі-продажу квартири від 23.10.2014 року, укладеного між ними, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Оніщук О.М., зареєстровано в реєстрі № 6088, то суд зазначає, що дані вимоги не підлягають задоволенню, зважаючи на те, що, по-перше, [PERSON] прострочено виконання зобов'язання, по-друге, [PERSON] зобов'язаний був сплатити 772 200,00 грн. та 868 725,00 грн. про що надати квитанції, а надав лише квитанцію від 31.10.2015 року про сплату 8 775,00 грн., що не є належним виконанням взятих на себе за спірними попередніми договорами зобов'язань. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Як визначено у ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Так, оскільки первісний позов судом задоволено, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1 218,00 грн. у відшкодування судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved