Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказує що за договором № 288/2695ВCL укладеним 14 жовтня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк»(далі ПАТ «Платинум Банк») [PERSON] відповідачеві було надано кредит у розмірі 8526 грн. Між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» було укладено договір про відступлення права вимоги, за яким право вимоги по вищезазначеному кредитному договору було відступлене ТОВ «ФК «Бізнесфінанс». 08 жовтня 2012 року між ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» та ТОВ «ФК « Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №2 у відповідності до умов якого , ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» відступило позивачу право вимоги від відповідача коштів (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), право на одержання яких належить ТОВ «ФК «Бізнесфінанс», а ТОВ «ФК « Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги грошових коштів від відповідача. Відповідно до виписки з реєстру боржників від 08.10.2012 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 7898,02 грн., яка складається з заборгованості по кредиту - 7332,18 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 150,63 грн., пеня - 415,21 грн. Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 7898,02 грн. та покласти на відповідача витрати пов'язані з розглядом справи у суді. В судове засідання представник позивача не з»явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224-226 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Позивач посилається на те, що за договором № 288/2695ВCL укладеним 14 жовтня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк»(далі ПАТ «Платинум Банк») [PERSON] відповідачеві було надано кредит у розмірі 8526 грн. Між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» було укладено договір про відступлення права вимоги, за яким право вимоги по вищезазначеному кредитному договору було відступлене ТОВ «ФК «Бізнесфінанс». 08 жовтня 2012 року між ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» та ТОВ «ФК « Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №2 у відповідності до умов якого , ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» відступило позивачу право вимоги від відповідача коштів (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), право на одержання яких належить ТОВ «ФК «Бізнесфінанс», а ТОВ «ФК « Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги грошових коштів від відповідача. (а.с. 19-21) Статтею 512 ЦК України передбачено можливість зміни кредитора у зобов'язанні, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Як вбачається з ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (частина перша статті 517 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 526,527,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно розрахунку ціни позову, в порушення прийнятих на себе зобов»язань [PERSON] не сплачено тіло кредиту - 7332,18 грн.; заборгованість за відсотками 150,63 грн., пеню за порушення графіку погашення заборгованості - 415,21 (а.с.16). Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Відповідно до ст. 212 КПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед установленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності. На підставі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. В зв'язку з тим, що відповідачем не надано до суду доказів в підтвердження того, що ним належним чином виконувалися обов'язки по кредитному договору № 288/2695ВCL від 14 жовтня 2011 року, так і щодо суми заборгованості, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення суми заборгованості є обґрунтованими. Таким чином вказана сума підлягає стягненню з відповідача, як боржника за кредитним договором № 288/2695ВCL від 14 жовтня 2011 року. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved