Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-03 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 20 квітня 2018 року, актовий запис №639. Свої вимоги мотивує тим, що 20.04.2018 він уклав шлюб з [PERSON] ід шлюбу дітей не мають, однак у відповідачки від попереднього шлюбу є троє дітей. З часу реєстрації їх шлюбу сімейне життя не склалося. Шлюбні відносини між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного їх припинення. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідачка постійно нехтує сімейними цінностями, такими як повага до чоловіка, піклування про створення в сім`ї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери. З цієї причини між ними постійно виникають сварки. Вона не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають в їх сім`ї, не здатна підтримувати нормальну моральну атмосферу, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Протягом останнього місяця між ними не існують подружні відносини, вони не ведуть спільного домашнього господарства, відповідачка перейшла на постійне проживання до своїх батьків в с. Княжолука Долинського району. На його думку, їх шлюб зруйнувало те, що вони виросли в сім`ях, які їм прищепили різні сімейні цінності, різне бачення людських і сімейних відносин, в тому числі відносини між чоловіком і дружиною, їх прав та обов`язків в сім`ї. Шлюбні відносини, як такі, які базуються на любові і довірі, добрі і злагоді, повазі подружжя одне до одного, які направлені на влаштування добробуту і благополуччя сім`ї, зруйновані, зжили себе, не можуть бути відновленими. Вони стали чужими людьми, формально існуючий між ним і відповідачкою шлюб обтяжує їх. Тому він прийшов до переконання, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме їх інтересам. Незважаючи на це відповідачка зволікає з розірванням шлюбу, не з`являється в органи РАЦСу, у зв`язку з чим він змушений звернутись до суду з даним позовом. За його глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки як у нього, так і у відповідачки на ґрунті сімейно-побутових проблем та діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя розвинулась неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги, тому вважає, що за таких умов шлюб необхідно розірвати. У судове засідання позивач не з`явився, однак його представник - адвокат Свинтицький І.К. просив розглядати справу без його участі, вказав, що позов підтримує. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, проте подала заяву про визнання позову, справу просила розглядати без неї. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: Ухвалою суду від 26.04.2019 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання за участю сторін. Ухвалою суду від 30.05.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 20 червня 2019 від відповідачки через канцелярію суду надійшла заява вх. №3955/2019, в якій вона вказала, що позов визнає повністю, шлюб просить розірвати, строк на роздуми та примирення не надавати, справу розглядати без її участі (а.с.17). Представник відповідача - адвокат Свинтицький І.К. через канцелярію суду подав заяву вх. №4031/2019 від 25.06.2019, в якій просив справу за позовом свого довірителя до [PERSON] про розірвання шлюбу розглядати без його участі, вказав, що позов [PERSON] підтримує (а.с.22). Частиною 1 ст. 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що заява відповідачки про визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Враховуючи, що відповідачка позов визнала, суд приймає визнання позову відповідачкою та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення про задоволення позову та розірвання шлюбу. Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, про що було складено відповідну довідку (а.с.25). Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі з 20.04.2018, який зареєстрований Івано-Франківським міським відділом державної РАЦС ГТУЮ в Івано-Франківській області, актовий запис № 639, що підтверджується свідоцтвами про шлюб серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , виданими 20.04.2018 Івано-Франківським міським відділом державної РАЦС ГТУЮ в Івано-Франківській області (а.с.4,18). Між сторонами виник спір з приводу розірвання шлюбу. Оцінка суду: Врахувавши позиції сторін, висловлені ними в письмових заявах, дослідивши письмові докази, суд приходить до таких висновків. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічне положення містить ч. 1 ст. 24 СК України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно з частиною 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи позивача, викладені ним в позовній заяві, про те, що сторони спільно не проживають, між ними припинилися будь-які шлюбні відносини, їхній шлюб носить формальний характер, що в своїй письмовій заяві суду визнала відповідачка. Сторони не бажають зберегти сім`ю, наполягають на розірванні шлюбу, вважають примирення між ними неможливим. Оскільки обидві сторони наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Виходячи з цього, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати. На підставі викладеного, ст. ст. 24, 104, 105, 110, 112, 114 СК України,

Outcome: approved