Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-03 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 13 серпня 2015 року, актовий запис №12, дочку [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з нею, змінити їй прізвище на дошлюбне [PERSON] та стягнути з відповідача сплачений судовий збір. Свої вимоги мотивує тим, що 13.08.2015 вона уклала шлюб з [PERSON] . Від даного шлюбу у них народилась дочка [PERSON] , [INFO] На перших порах життя ніби проходило нормальним руслом, але з часом стосунки між ними стали різко погіршуватись. Вони почали не розуміти одне одного, з`явились різні погляди на життя, часто виникали суперечки, скандали та сварки, що кожний раз спричиняло їй душевні страждання. Відповідач почав вести себе агресивно, без поваги відноситись до неї, а також перестав розуміти сутності проблем, які виникають в їх сім`ї. Він не здатний підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідач елефонує та пред`являє їй необгрунтовані претензії, ганьбить, ображає і принижує її честь та гідність. Постійно влаштовує скандали та сварки, свідком яких нерідко стає їх дитина. Така поведінка останнього негативно впливає на її психологічний стан та на психологічний стан дитини. Таким чином, спільне життя у них не склалося, а виявились відсутність спільних інтересів, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Отже, сім`я їх фактично розпалась, а шлюб носить формальний характер. Проживання з відповідачем стало нестерпним і практично неможливим. Оскільки розлади в їх сім`ї носять стійкий та тривалий характер, то примирення між нею та відповідачем, чи подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим. Вважає, що причини, які спонукають її наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя, як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Вона піклується про свою дитину, старається забезпечити її всім необхідним і дбає про її благополуччя. На даний час вона створила для неї всі умови для її комфорту, тому після розірвання шлюбу дочку просить залишити проживати з нею. У судовому засіданні позивачка [PERSON] повністю підтримала позов, просила шлюб розірвати, дитину залишити проживати з нею, змінити їй прізвище на [PERSON] , судовий збір покласти на відповідача. Вказала суду, що між ними спільних інтересів немає, сім`ю зберегти неможливо. Разом не проживають три місяці. До того також не жили добре, виникали сварки, конфлікти. Термін на примирення не дасть бажаних результатів. Представник позивачки в судовому засіданні підтримав позицію своєї довірительки, просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю. Вказав, що не заперечує щодо розірвання шлюбу. Сім`ю неможливо зберегти через поведінку та зраду дружини. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: Ухвалою суду від 20.05.2019 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання з повідомленням сторін. 19 червня 2019 року через канцелярію суду від позивачки надійшла заява вх. №3931/2019, в якій вона просила підготовче судове засідання провести без її участі, вказала, що всі докази подані, позов підтримує в повному обсязі (а.с.15). Ухвалою суду від 19.06.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Частиною 1 ст. 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що заява відповідача про визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Враховуючи, що відповідач позов визнав, суд приймає визнання позову відповідачем та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення про задоволення позову та розірвання шлюбу. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі з 13 серпня 2015 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Лоп`янської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області, актовий запис № 12, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 13.08.2015 виконавчим комітетом Лоп`янської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області (а.с.6). Як вбачається зі світлокопії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.08.2015, виданого відділом державної РАЦС реєстраційної служби Долинського РУЮ в Івано-Франківської області, за час спільного проживання у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] (а.с.7), яка на даний час проживає з матір`ю, позивачкою по справі [PERSON] , що підтверджується довідкою №336 від 10.05.2019 Малотур`янської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області (а.с.8). Сторони три місяців спільно не проживають. Спір з приводу визначення місця проживання дітей відсутній. Між сторонами виник спір з приводу розірвання шлюбу. Оцінка суду: Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до таких висновків. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічне положення містить ч. 1 ст. 24 СК України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи позивачки про те, що сторони спільно не проживають, між ними припинилися будь-які шлюбні відносини, їхній шлюб носить формальний характер, чого не заперечує відповідач. Сторони не бажають зберегти сім`ю, наполягають на розірванні шлюбу, вважають примирення між ними неможливим. Оскільки обидві сторони наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Дочка [PERSON] , [INFO] , проживає з позивачкою, яку вона просить після розірвання шлюбу залишити проживати і наділі з нею. Остання також просить прізвище їй змінити на дівоче та понесені нею судові витрати стягнути з відповідача. Згідно з принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в у всякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості і враховуючи позицію, висловлену у зазначеному принципі 6 Декларації прав дитини, що малолітні діти не повинні, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучені зі своєю матір`ю. Виходячи з викладеного, враховуючи, що подружнє життя у сторін не складається, відповідач позов визнає, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати, малолітнього дочку [PERSON] залишити проживати з матір`ю [PERSON] , прізвище якої змінити на дошлюбне [PERSON] . Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 114 СК України,

Outcome: approved