Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивує тим, що 17.12.2012 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було укладено Договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи» права вимоги до кредитних договорів укладених між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та фізичними особами. Згідно вищезазначеного договору відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором № 46/16-07 від 14.12.2007 року, що було укладено між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та [PERSON] на користь ТОВ «Кредитні ініціативи». Відповідно до умов даного договору про обслуговування та кредитування карткового рахунку № 46/16-07 від 14.12.2007 року банк надав позичальнику грошові кошти у сумі 6000,00 гривень, а відповідач зобовязався повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Вказує, що банк свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит в сумі 6000,00 грн., відповідач же взяті на себе зобовязання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами не виконав, внаслідок чого станом на 22.06.2016 року має заборгованість перед банком: за кредитом 5741,31 грн.; по відсотках 9584,75 грн.; пеня 13753,69 грн., з якої пеня за останніх 12 місяців 6759,93 грн. На підставі вищенаведеного позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за договору про обслуговування та кредитування карткового рахунку № 46/16-07 від 14.12.2007 року у розмірі 22085,99 грн. Судом на підставі заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про залучення правонаступника від 29.11.2016 року №21757 у судовому засіданні вирішено питання щодо залучення правонаступника позивача «Кредитні ініціативи» на ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія». Як встановлено з матеріалів справи, 26 вересня 2016 року між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (фактор) та ТОВ «Кредитні ініціативи» (клієнт) укладено Договір факторингу №2016-3К1/ДГ, відповідно до умов якого останнє передало новому кредитору ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» право грошової за кредитним договором № 46/16-07 від 14.12.2007 року, укладеним з [PERSON] Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України внаслідок цивільного правонаступництва кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином. За приписами ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи вищевикладене та положення ч. 1 ст. 37 ЦПК України, за якими у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобовязанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу - ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» є процесуальним правонаступником ТОВ «Кредитні ініціативи». Отже, у даній справі правонаступником позивача має були залучене товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія». В судовому засіданні представник позивача - товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» - [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявилася, хоча про час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 17.12.2012 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було укладено Договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи» права вимоги до кредитних договорів укладених між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та фізичними особами. Згідно вищезазначеного договору відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором № 46/16-07 від 14.12.2007 року, що було укладено між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та [PERSON] на користь ТОВ «Кредитні ініціативи». Відповідно до умов даного договору про обслуговування та кредитування карткового рахунку № 46/16-07 від 14.12.2007 року банк надав позичальнику грошові кошти у сумі 6000,00 гривень, з кінцевим терміном повернення 13.12.2009 року, а відповідач зобовязався повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором про обслуговування та кредитування карткового рахунку № 46/16-07 від 14.12.2007 року, відповідач [PERSON] взяті на себе зобовязання за договором не виконала, внаслідок чого станом на 22.06.2016 року має заборгованість перед банком: за кредитом 5 741,31 грн.; по відсотках 9584,75 грн.; пеня 13753,69 грн., з якої пеня за останніх 12 місяців 6759,93 грн. Судом також встановлено, що 26.09.2016 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» відповідно до чинного законодавства України був укладений Договір факторингу № 2016-3КІ/ДГ. Згідно даного договору відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором № 46/16-07 від 14.12.2007 року. Відповідно до Договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло права кредитора до [PERSON] За умовами п. 3.3. договору про обслуговування та кредитування карткового рахунку № 46/16-07 від 14.12.2007 року, плата за користування кредитом в межах кредитної лінії, з моменту надання кожного траншу, на протязі пільгового періоду (30 днів) складає 0,01% річних. З 31-го дня користування кожним траншем кредиту плата за його користування складає 24 % річних. Відповідно до п. 5.1. даного договору, за невиконання або неналежне виконання прийнятих згідно з умовами цього договору зобовязань винна сторона сплачує іншій стороні неустойку, передбачену цим договором, а також відшкодовує збитки, понесені іншою стороною. При цьому збитки відшкодовуються винною стороною понад неустойку, передбачену цим договором. Згідно з п. 5.3. договору, за несвоєчасну сплету сум кредиту та/або процентів за користування кредитом Клієнт сплачує Банку пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу до моменту фактичної сплати в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у період прострочення. Відповідно до п. 5.4. договору, у випадку порушення Клієнтом строку погашення одержаного ним кредиту, він сплачує проценти розмірі 24 % річних від простроченої суми згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України в порядку обчислення, нарахування та сплати відповідно до п. 3.7. цього Договору. Відповідно до п. 5.5. договору про обслуговування та кредитування карткового рахунку № 46/16-07 від 14.12.2007 року, за ненадання Клієнтом представникам Банку за першою вимогою інформації про його платоспроможність, фінансовий стан, інше, передбачену п. п. 4.2.4., 4.2.5. цього Договору, Клієнт сплачує Банку штраф в розмірі 15% від ліміту кредитної лінії протягом днів з моменту ненадання вказаної інформації. В суму штрафу включається сума збитків, нанесених діями, вказаними в цьому пункті Договору. Згідно зі ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За приписами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу норм ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або не належне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Правовим наслідком порушення зобов'язання ст. 611 ЦК України встановлює сплату неустойки, яка у розумінні ст. 549 цього кодексу може бути штрафом чи пенею. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, а пенею неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 2 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. За п. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Окрім того, ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід стягнути на користь ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» 22085,99 грн. заборгованості за договором про обслуговування та кредитування карткового рахунку № 46/16-07 від 14.12.2007 року У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з урахуванням норм ч. 2 ст. 37 ЦПК України, за яким усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку він замінив, з відповідача належить стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати в розмірі 1378,00 грн. судового збору. На підставі ч. 3 ст. 209 та ч. 1 ст. 218 ЦПК України 06 лютого 2017 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 10 лютого 2017 року.

Outcome: approved