Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

ТОВ «Смілаенергопромтранс» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу з оплати послуги з централізованого опалення житла. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач є постачальником теплової енергії до будинку, в якому знаходиться квартира відповідача. Виконуючи свої обов`язки по теплопостачанню квартири відповідача, позивач надав послуги з централізованого опалення житла, але відповідач не сплачує за них, в зв`язку з чим має заборгованість з оплати за надані послуги з централізованого опалення житла за період з грудня 2014 року по березень 2019 року в сумі 10836 гривень 37 копійок. Просив стягнути з відповідача заборгованість за послуги з централізованого опалення житла в сумі 10836 гривень 37 копійок за вищевказаний період та судові витрати по справі. Ухвалою судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 06 серпня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у вищевказаній цивільній справі та призначено судовий розгляд. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги підтримує з підстав наведених у позовній заяві в повному обсязі, просив справу розглянути у його відсутність та не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Розгляд справи здійснюється на підставі ст.279 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Згідно ч.8 ст.178ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній документів. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У відповідності до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності з наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Судом встановлено, що ТОВ «Смілаенергопромтранс» є постачальником теплової енергії до будинку за адресою: [ADDRESS] . Постановою національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 17 жовтня 2014 року №146 та рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради від 25 лютого 2009 року № 135 встановлено методику та тарифи, за якими нараховується вартість наданих послуг з централізованого опалення житла в багатоквартирних будинках м. Сміла. Відповідно до п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року №1875-ІVспоживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідач отримує комунальні послуги від позивача з централізованого опалення, але добровільно їх не оплачує. Факт подачі тепла до будинку по [ADDRESS] підтверджується актами про подачу теплової енергії від 05 листопада 2014 року, 15 жовтня 2015 року, 26 жовтня 2016 року, 26 жовтня 2017 року, 29 жовтня 2018 року (а.с. 6-8). Із розрахунку заборгованості по особовому рахунку відповідача №617 борг перед ТОВ «Смілаенергопромтранс» за період з грудня 2014 року по березень 2019 року становить 10836 гривень 37 копійок, який суд визнає достовірним та правильним та приймає до уваги як належний та допустимий доказ в розумінні ст. 76 ЦПК України (а.с. 3). Згідно зі статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року №1875-ІV, залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Згідно з ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» від 02 червня 2005 року № 2633-ІV споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. В п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача вчасно одержувати якісні житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та згідно з умовами договору на надання таких послуг. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані йому житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з п.6 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, послуги з централізованого опалення повинні відповідати нормативній температурі повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу) за умови їх утеплення споживачами та вжиття власником (балансоутримувачем) будинку та/або виконавцем заходів до утеплення місць загального користування будинку. Порядок перевірки надання послуги регламентується постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, згідно з якою за результатами перевірки температурного режиму складається акт-претензія про неналежне надання або ненадання послуг, який подається виконавцю. Виконавець послуги зобов`язаний розглянути претензію протягом трьох днів, у разі задоволення претензій протягом трьох днів здійснити перерахунок. Порядок проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості регулюється постановою КМУ від 17 лютого 2010 року № 151. Відповідач свого розрахунку вартості отриманих послуг з централізованого теплопостачання суду не надала та не довела відсутність заборгованості перед ТОВ «Смілаенергопромтранс». Згідно зі ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Враховуючи вищевикладене, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, визначеного ст. 13 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справу лише в межах заявлених сторонами вимог і лише на підставі поданих ними доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки позивачем надано належні та допустимі докази на предмет підтвердження наявності у відповідача боргу з оплати послуги з постачання теплової енергії в розмірі 10836 гривень 37 копійок. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1921 гривня. На підставі наведеного та

Outcome: approved