Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

ТОВ «Росвен Інвест Україна» звернулося до суду з вказаним позовом, в якому просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 16539,53 грн. за кредитним договором та судові витрати покласти на відповідача. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03.04.2012 року між [PERSON] та ПАТ «Альфа Банк» був укладений кредитний договір №401160035 від 03.04.2012 року, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит у вигляді відновлюваної кредитної лінії у розмірі 10579,95 грн. з кінцевим терміном повернення до 04.07.2013 року. 23.12.2013 року між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу №2013-1, відповідно до якого ПАТ «Альфа Банк» відступає на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна, своє право вимоги заборгованості за договорами кредиту, у тому числі за кредитним договором №401160035 від 03.04.2012 року. [PERSON] умови вищевказаного кредитного договору належним чином не виконувала, тому станом на 23.12.2013 року має заборгованість - 16539,53 грн., яка складається з наступного: 10579,95 грн. - прострочена заборгованість по тілу кредиту; 1,58 грн. - прострочені відсотки за користування кредитом; 1058,00 грн. - прострочена комісія; 4900,00 грн. - пеня. У судове засідання учасники процесу не зявилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, однак представник позивача в своїй позовній заяві просив суд справу розглядати за його відсутністю та повідомив, що проти заочного рішення не заперечує. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Положеннями ст. 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно із ст. ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У судовому засіданні встановлено, що 03.04.2012 року між [PERSON] та ПАТ «Альфа Банк» був укладений кредитний договір №401160035 від 03.04.2012 року. Згідно кредитного договору, [PERSON] отримала кредит у вигляді відновлюваної кредитної лінії у розмірі 10579,95 грн. з кінцевим терміном повернення до 04.07.2013 року. 23.12.2013 року між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу №2013-1, відповідно до якого ПАТ «Альфа Банк» відступає на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна, своє право вимоги заборгованості за договорами кредиту, у тому числі за кредитним договором №401160035 від 23.11.2011 року. [PERSON] умови вищевказаного кредитного договору належним чином не виконувала, тому станом на 23.12.2013 року має заборгованість - 16539,53 грн., яка складається з наступного: 10579,95 грн. - прострочена заборгованість по тілу кредиту, 1,58 грн. - прострочені відсотки за користування кредитом, 1058,00 грн. - прострочена комісія; 4900,00 грн. - пеня. Положеннями ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Під час розгляду справи ТОВ «Росвен Інвест Україна» довів суду ті обставини, на які він посилається. Оцінивши встановлені по справі обставини у їх сукупності, суд вважає, що у звязку з неналежним виконанням [PERSON] своїх зобовязань по кредитному договору №401160035 від 03.04.2012 року, сума яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» складає 16539,53 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд вважає, що з [PERSON] слід стягнути на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» 243,60 в порядку відшкодування судових витрат.

Outcome: approved