Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі також позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі також відповідач) про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором у сумі 22\~561 грн. 27 коп., з них непогашеного кредиту в сумі 17\~901 грн. 76 коп., відсотків за користування кредитом в сумі 1 грн. 02 коп., комісії в сумі 4\~658 грн. 49 коп., а також сплаченого при зверненні до суду судового збору в сумі 1378 грн. 00 коп. В обгрунтування своїх позовних вимог зазначає, що відповідач свої зобов'язання по кредитному договору не виконував, несвоєчасно здійснював оплату обов'язкових платежів за користування кредитними коштами. Заборгованість відповідача перед Банком станом на 10.11.2016 року склала 22 561,27 грн. Тому просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості Представник позивача у судове засідання не з'явився, в поданій через канцелярію заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить розглянути справу у його відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився, на підставі ч.5 ст.74 ЦПК України відповідач викликався поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Через канцелярію суду надав заяву, в якій позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» визнав повністю, не заперечував проти стягнення з нього заборгованості в зазначеному розмірі, просив також розтрочити сплату боргу. В порядку ч.2 ст.197 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне. З матеріалів справи вбачається, що 30 вересня 2013 року відповідач і Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» уклали кредитний договір №2006037235, згідно умов якого відповідач отримує кредит в сумі 19\~405 грн. 60 коп. зі строком повернення до 30.09.2016 року, сплативши при цьому проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним договором та додатком № 1 (п.1.2.1. Договору). ( а.с. 13, 18). 22 грудня 2014 року між позивачем та Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» було укладено договір факторингу № 22/12/14/1-2 за умовами якого останній передає, а позивач приймає право грошової вимоги, що належить Публічному акціонерному товариству «ОТП Банк» і стає кредитором за Кредитними договорами, укладеними між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» і Боржниками, в розмірі Портфеля заборгованості. (п. 1.1. Договору) (а.с. 28.). Таким чином, право вимоги грошових коштів з відповідача перейшло до позивача. Після відступлення первісним кредитором права грошової вимоги позивачу, у відповідності до ст.ст. 512, 513, 514, 516 Цивільного кодексу України відповідачу було відправлено листи - повідомлення від 05.01.2015 року №200227892 про відступлення права грошової вимоги. (а.с. 35). Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частина 1 статті 516 ЦК України передбачає, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідач умов кредитного договору не виконав, після повідомлення кредит не погашав. Станом на 10.11.2016 року, заборгованість відповідача по кредитному договору від 30.09.2013 року № [NUMBER] перед позивачем становить 22\~561, 27 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, а саме: 17\~901 грн. 76 коп.- залишок заборгованості за кредитом; 1 грн. 02. коп. сума відсотків за користування кредитом; 4\~658 грн. 49 коп. сума комісії. (а.с. 8). Розрахунок позивача відповідає умовам кредитного договору. Статті 526, 527, 530 ЦК України передбачають, що зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог законодавства. Згідно ст. ст. 1046, 1049 ЦК України, за договором позики позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю таку ж суму грошей у термін і в порядку, передбаченими договором. Згідно зі ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором є обгрунтованими та підлягають до задоволення. Щодо прохання відповідача про розстрочення суми заборгованості, то відповідно до ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення. А отже, відповідач має право звернутись із заявою про розстрочку виконання рішення після видачі виконавчого листа. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 грн.00 коп.

Outcome: approved