Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 28 квітня 2007 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 814. Від даного шлюбу у них народилась донька [PERSON], [INFO]. Позивач звернулася до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що подружнє життя не склалось, вони є різними людьми, з різними поглядами на життя, примирення між ними є неможливим. Вказала, що проживають окремо, починаючи з 2012 року та не підтримують подружні стосунки. Суд, ухвалив справу розглядати без участі позивача, яка представила заяву, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглядати справу у її відсутності та проти заочного розгляду справи не заперечує /заява в матеріалах справи/, що відповідає вимогам ст.158 ЦПК України, та за відсутності відповідача, який належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду, повідомлення про вручення поштового відправлення були повернуті поштовим відділенням у зв'язку із закінченням терміну зберігання, що свідчить про те, що відповідач свідомо не бажав отримати такі, адже як вбачається із відомостей адресно-довідкового підрозділу при ГУДМС України у Львівській області /а.с.8/, відповідач зареєстрований за адресою [ADDRESS] на яку й було направлено дані повідомлення, проте до суду повторно не прибув, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, та беручи до уваги, що матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи та оцінивши докази наявні у справі в сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає задоволенню. У відповідності до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення для справи. В позовній заяві позивач ствердила про стійкий розлад у сім'ї, внаслідок чого збереження подружнього життя між сторонами є неможливе. Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам сторін, оскільки вони не підтримують сімейних відносин, протягом тривалого часу, а саме з 2012 року, конфлікт носить стійкий характер, шлюб існує формально, а тому його слід розірвати. У відповідності до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на те, що позивач просить повернути їй дошлюбне прізвище, суд приходить до переконання про можливість задоволення такого клопотання, позивачу слід відновити її дошлюбне прізвище, а саме «[PERSON]». Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі наведеного з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати.

Outcome: approved