Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» (далі ТзОВ «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС») звернулось в суд з позовною заявою до [PERSON], в якій просить стягнути з відповідача борг згідно кредитного договору № V01.120.11723 від 25.04.2016 року в розмірі 10478 гривень 52 копійки та судові витрати по справі. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 25.04.2016 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № V01.120.11723, за яким останній отримав кредит у сумі 11485 гривень зі сплатою 32% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. 17.11.2016 року між ТзОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «РАНТЬЕ» та ПАТ «Ідея Банк» укладено договір факторигу № 17/11-1 . Згідно умов Договору факторингу Клієнт (первісний кредитор, Банк) відступив (передав у власність) Факторові (новому кредитору) з 17.11.2016 р., а Фактор, відповідно до Договору факторингу та вимог чинного законодавства, набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Також, 28.02.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СЕРЕТ», яке змінило найменування на ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС», був укладений Договір факторингу № 28/02-1, за умовами якого відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором № V01.120.11723 від 25.04.2016 року, за яким відповідач є боржником. Станом на 28 лютого 2017 року (дата відступлення права вимоги) загальна заборгованість за кредитним договором V01.120.11723 становила 11378,52 грн. На виконання вимог ст. 1082 ЦК України Відповідача письмово повідомлено про відступлення права вимоги ТОВ «НФС» за кредитним договором шляхом направлення відповідного повідомлення на адресу його реєстрації. Після відступлення права вимоги відповідачем здійснено сплат на загальну суму 900 грн. Остатній платіж (зарахування по Кредитному договору) здійснено 11.05.2017 року. Однак, взяті на себе зобов'язання за договором в повному обсязі відповідач не виконав, що призвело до утворення простроченої заборгованості, яка станом на 14.05.2018 року становить 10478 гривень 52 копійки та складається з наступного: - 10478,52 грн. - заборгованість за кредитом. Оскільки заборгованості по кредитному договору відповідачем не сплачено, Банк просить стягнути борг в судовому порядку, посилаючись на розрахунок заборгованості від 14.05.2018 року. Ухвалою від 13 червня 2018 року справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з одночасним викликом сторін в судове засідання на 09 год. 300хв. 10 вересня 2018 року. В судове засідання представник позивача не з'явився, в позовній заяві зазначив, що ТзОВ «НФС» позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду. ( а.с.4 ) Відповідач [PERSON]., будучи належним чином повідомленим про час, дату і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. У визначені ухвалою суду від 13.06.2018 року строки відзиву на позов, будь-яких заперечень чи пояснень по суті справи, а також заяв чи клопотань, до суду не подав. (а.с.50) Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і дату судового розгляду, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~ \~ \~ \~Так як відповідач не зявився в судове засідання, про причини неявки суд не повідомив, хоча був завчасно повідомлений про час і дату розгляду справи в суді, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд рахує за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи, правовідносини, що відповідають цим обставинам, та прийшов до наступних висновків. Відповідно до частини 1, 2 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Параграфом першим глави 71 ЦК України регулюються правовідносини позики. Статтею 1046 Кодексу передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За правилом ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Судом встановлено, що відповідно до укладеного між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачем [PERSON] 25.04.2016 року кредитного договору № V01.120.11723, за яким банк взяв на себе зобов'язання видати відповідачу кредит у розмірі 11485 гривень, [PERSON] отримав кредитні кошти на вказану суму, зі сплатою 32% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів, що підтверджується документально. ( а.с.7- 13) Як вбачається з матеріалів справи 17.11.2016 року між ТзОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «РАНТЬЕ» та ПАТ «Ідея Банк» укладено договір факторигу № 17/11-1 . Згідно умов Договору факторингу Клієнт (первісний кредитор, Банк) відступив (передав у власність) Факторові (новому кредитору) з 17.11.2016 р., а Фактор, відповідно до Договору факторингу та вимог чинного законодавства, набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. (а.с.18-25) Окрім того 28.02.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СЕРЕТ», яке змінило найменування на ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС», був укладений Договір факторингу № 28/02-1, за умовами якого відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором № V01.120.11723 від 25.04.2016 року, за яким відповідач є боржником. Станом на 28 лютого 2017 року (дата відступлення права вимоги) загальна заборгованість за кредитним договором V01.120.11723 становила 11378,52 грн. (а.с.26-32) 23.03.2018 року ТОВ «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» письмово повідомлено відповідача [PERSON] про відступлення права вимоги та усунення порушення кредитних зобов'язань. (а.с.42-43) Отже, як видно з наявного у справі кредитного договору, який підписаний відповідачем, меморіального ордеру від 26 квітня 2016 року, меморіального ордеру від 13 липня 2016 року, а також з розрахунку заборгованості, Банк свої зобов'язання виконав, надавши [PERSON] кредит у розмірі 11485,00 гривень. Водночас впродовж дії договору вбачається і погашення кредиту, зокрема востаннє 11.05.2017 року, що свідчить про часткове виконання відповідачем зобов'язання. ( а.с. 14-15) Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором № V01.120.11723 від 25.04.2016 року станом на 14.05.2018 року заборгованість [PERSON] перед банком становить 10478,52 гривень. (а.с.17) Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Отже, проаналізувавши досліджені у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що обов'язок [PERSON] по поверненню кредиту знайшов своє підтвердження, у розмірі, який є документально підтвердженим і нормативно обгрутованим. У зв'язку з цим, з відповідача необхідно стягнути борг за кредитним договором в сумі 10478,52 грн., що складається з тіла кредиту. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~Враховуючи вище викладене, на підставі 526, 530, 1054 ЦК України,

Outcome: approved