Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

Тернопільський національний технічний університет імені Івана Пулюя (далі - ТНТУ ім. І.Пулюя) звернувся в суд із позовом до відповідача Тернопільської міської ради, [PERSON] про визнання недійсною додаткової угоди від 08 січня 2019 року до договору оренди земельної ділянки від 28 грудня 2010 року, укладеного між Тернопільською міською радою та [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серія ЯЯ 295926, виданого Тернопільською міською радою 28 грудня 2004 року, на підставі рішення Тернопільської міської ради № 4/4123 від 26 вересня 2002 року, Тернопільському державному технічному університету імені Івана Пулюя (на сьогодні - ТНТУ ім. І.Пулюя) надано в постійне користування 0,2081 га землі за адресою: [ADDRESS] для житлової забудови та громадського призначення; для обслуговування гуртожитку № 2. Відповідно до кадастрового плану даної земельної ділянки встановлено, що [PERSON] користується частиною земельної ділянки, що перебуває в постійному користуванні позивача площею 0,0110 га. В процесі розгляду земельного спору щодо проходження меж між земельною ділянкою ТНТУ ім . І.Пулюя та земельною ділянкою [PERSON] по [ADDRESS] було встановлено, що земельною ділянкою площею 0,0110 га за адресою: [ADDRESS] , яка на підставі Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ №295926, виданого Тернопільською міською радою від 28 грудня 2004 року (цільове призначення земельної ділянки - для житлової забудови і громадського призначення; для обслуговування гуртожитку № 2), відповідно до кадастрового плану знаходиться в межах земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні позивача, користується громадянин [PERSON] . Відповідно до витягу з протоколу № 4 засідання узгоджувальної комісії Тернопільської міської ради по вирішенню земельних спорів від 02 березня 2016 року встановлено, що частина земельної ділянки приблизно площею 110 м.кв., яка була передана [PERSON] в оренду для влаштування заїзду рішенням сесії міської ради, перебуває у постійному користуванні ТНТУ ім. І.Пулюя. Жодних правовстановлюючих документів, які би підтверджували відчуження даної земельної ділянки в університету для передачі її у власність або користування [PERSON] немає. Відповідно до інформації виконавчого комітету Тернопільської міської ради (вих. №10867/05-10 від 02 серпня 2019 року), наданої на інформаційний запит позивача №2/5-1881 від 23 липня 2019 року Тернопільською міською радою рішення щодо вилучення із користування університету земельної ділянки або її частини за адресою: [ADDRESS] не приймалося. Таким чином, без жодних правових підстав, без згоди ТНТУ ім . І.Пулюя та рішення Тернопільської міської ради, без вилучення з постійного користування університету частини земельної ділянки площею 0,0110 га, без погодження зовнішніх меж з позивачем Тернопільська міська рада надала її у користування в складі земельної ділянки площею 0,0160 га [PERSON] Додаткова угода до договору оренди земельної ділянки від 28 грудня 2010 року, укладена між Тернопільською міською радою та [PERSON] , носить протиправний характер та суперечить інтересам держави, оскільки її зміст порушує право постійного користування ТНТУ ім. І.Пулюя земельною ділянкою площею 0,0110 га за адресою: [ADDRESS] . Крім цього, сторони зазначеної додаткової угоди діяли недобросовісно, оскільки їм була відома та обставина, що за позивачем на праві постійного користування закріплена земельна ділянка площею 0,0110 га за адресою: [ADDRESS] , вона не є вилученою із користування університету, і входить до складу земельної ділянки площею 0,0160 га, що була передана в користування за даною додатковою угодою [PERSON] . Таким чином, без жодних правових підстав, без згоди позивача та рішення Тернопільської міської ради, без вилучення з постійного користування ТНТУ ім. І.Пулюя частини земельної ділянки площею 0,0110 га, без погодження зовнішніх меж з позивачем, орган місцевого самоврядування надав її в користування у складі земельної ділянки площею 0,0160 га [PERSON] . З урахуванням викладеного, ТНТУ ім . І.Пулюя просить суд визнати недійсною додаткову угоду від 08 січня 2019 року до договору оренди земельної ділянки від 28 грудня 2010 року, укладеного між Тернопільською міською радою та [PERSON] . Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 серпня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ТНТУ ім. І.Пулюя до Тернопільської міської ради, [PERSON] про визнання недійсною додаткової угоди від 08 січня 2019 року до договору оренди земельної ділянки від 28 грудня 2010 року, укладеного між Тернопільською міською радою та [PERSON] . Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. 29 серпня 2019 року судом зареєстровано відзив Тернопільської міської ради на позовну заяву, у якому представник відповідача просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Додатково зазначає, що 08 січня 2019 року між Тернопільською міською радою та [PERSON] укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого в книзі записів засвідчення факту реєстрації 09 лютого 2011 року за № 4240. Дана додаткова угода укладена на підставі рішення суду у справі № 607/10423/17 за позовом [PERSON] до Тернопільської міської ради, третя особа на стороні відповідача ТНТУ ім. І.Пулюя про визнання договору оренди земельної ділянки загальною площею 160,0 кв.м, яка розташована у [ADDRESS] від 28 грудня 2010 року поновленим та зобов`язання укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди земельної ділянки, яким задоволено позовні вимоги [PERSON] . Рішення суду мотивовано тим, що на підставі рішення Тернопільської міської ради від 09 вересня 2004 року № 4/12/48 між Тернопільською міською радою та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки площею 160 кв.м, яка знаходиться по [ADDRESS] . Строк дії договору: договір укладено терміном на 5 років з 09 вересня 2004 року по 09 вересня 2009 року. Укладенню зазначеного договору передувало погодження № 1153 від 23 червня 2004 року, надане Тернопільським державним технічним університетом імені Івана Пулюя (на даний час - ТНТУ ім. І.Пулюя), згідно з яким університет погодився на вилучення земельної ділянки площею 110 кв.м. за адресою [ADDRESS] . 27 листопада 2009 року Тернопільською міською радою прийнято рішення № 5/30/44, згідно з пунктом 11 якого вирішено: «Надати гр. [PERSON] в оренду терміном на 5 років земельну ділянку площею 160 кв.м. для обслуговування житлового будинку за адресою [ADDRESS] . 28 грудня 2010 року на підставі зазначеного рішення між Тернопільською міською радою, як орендодавцем, та [PERSON] , як орендарем, укладено договір оренди землі, зареєстрований у Тернопільській регіональній філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» 10 травня 2011 року. В даному випадку судом установлено, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню вимоги ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», оскільки під час розгляду справи підтвердились твердження позивача про те, що він продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, та протягом одного місяця після закінчення строку договору відповідачем не було направлено йому листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі. З цих підстав спірний договір оренди вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, і Тернопільська міська рада зобов`язана укласти з позивачем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. При цьому суд вважає таким, що не має значення для вирішення даного спору відсутність рішення Тернопільської міської ради про вилучення земельної ділянки площею 110 кв.м. у Тернопільського державного технічного університету (на даний час - ТНТУ ім. І.Пулюя), оскільки письмова згода на вилучення цієї земельної ділянки університетом була надана ще у 2004 році, вказана земельна ділянка була об`єктом оренди за договором від 02 листопада 2004 року. 03 вересня 2019 року судом зареєстровано відповідь на відзив Тернопільської міської ради, в якому представник позивача зазначив, що орган місцевого самоврядування при укладенні додаткової угоди не врахував того, що лише рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування є належною правовою підставою для передачі земельної ділянки в оренду, за відсутності якого така передача є неправомірною. Прийняття уповноваженим органом місцевого самоврядування рішення про передачу в користування (оренду) земельної ділянки, яка перебуває у комунальній власності, є необхідною умовою для передачі такої земельної ділянки в оренду. Відповідач зазначає, що позивач погодився із фактом вибуття із постійного користування частини земельної ділянки площею 0,0110 га, яка входить до складу переданої в оренду Тернопільською міською радою [PERSON] земельної ділянки площею 0,0160 га. Відповідно до відповіді від 02 серпня 2019 року за вих. № 10867/05-10, яка була надана Тернопільською міською радою на інформаційний запит позивача від 23 липня 2019 року за вих. № 2/5-1881 рішення Тернопільської міської ради про вилучення із користування ТНТУ ім . І.Пулюя частини земельної ділянки за адресою [ADDRESS] , яка надана в постійне користування на підставі рішення міської ради від 26 вересня 2002 року № 4/4/123 по даний час не приймалося. У зв`язку з цим, доводи відповідача про те, що позивач надав згоду на вилучення частини земельної ділянки із власного постійного користування є безпідставними та необґрунтованими, оскільки Тернопільською міською радою не приймалося рішення про припинення права постійного користування земельної ділянки площею 110 кв.м., що у свою чергу свідчить про порушення вимог земельного законодавства в процесі надання в оренду [PERSON] спірної земельної ділянки на підставі Договору оренди землі. Таким чином, без жодних правових підстав, без вилучення частини земельної ділянки площею 0,0110 га, без погодження зовнішніх меж з позивачем Тернопільська міська рада надала її у користування в складі земельної ділянки площею 0,0160 га [PERSON] . Жодних правовстановлюючих документів, які би підтверджували відчуження даної земельної ділянки в університету для передачі її у власність або користування [PERSON] немає. Безпідставним є також твердження відповідача про те, що при укладенні додаткової угоди від 08 січня 2019 року не має значення відсутність рішення Тернопільської міської ради про вилучення земельної ділянки 0,0110 га, оскільки відсутність такого рішення порушує вимоги земельного законодавства в процесі надання в оренду спірної земельної ділянки, а також при даних обставинах зміст зазначеної додаткової угоди порушує право постійного користування університету земельною ділянкою площею 0,0110 га за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] не повідомив Тернопільську міську раду про намір продовження договірних відносин, як це зазначено в умовах договору оренди і не звернувся до суду по закінченню місячного строку за захистом свого права на укладення додаткової угоди на умовах, які викладені в тексті вказаної угоди, з огляду на що [PERSON] не реалізував переважне право на поновлення договору оренди землі. 17 вересня 2019 року судом зареєстровано письмовий відзив відповідача [PERSON] на позовну заяву, в якому він просив позовну заяву залишити без задоволення. Додатково зазначив, що позивач не є стороною договору оренди, не оскаржив основний договір оренди землі, а тому укладення додаткової угоди не може зачіпати його права та інтереси. ТНТУ ім . І.Пулюя в установленому законом порядку не оскаржив договір оренди землі, хоча про існування такого йому було відомо, а отже підтвердив відсутність порушених його прав та інтересів укладеним правочином, не проявив заінтересованості в його припиненні. У своїй позовній заяві позивач не вказує, як продовження договору оренди землі зачіпає (порушує) його права та інтереси. Крім того, позивач не зазначає про те, що ним заявлено клопотання до Тернопільської міської ради про оренду земельної ділянки, яка є предметом договору дія якого продовжується. Отже, позивач не є заінтересованою особою завершення строку оренди земельної ділянки, яку використовує відповідач [PERSON] , позаяк сам не стане набувачем права оренди і не проявив заінтересованості в укладені з ним договору оренди землі як новим орендарем. Між сторонами договору оренди землі не велись перемови про умови нової редакції договору оренди землі, проекту додаткової угоди складено не було, а тому правомірно застосовано положення про автоматичну пролонгацію правочину оренди укладеного між [PERSON] та Тернопільською міською радою. Крім того, така правова конструкція не передбачає порушення прав орендаря виключно за умови укладення договору оренди з іншим орендарем, оскільки не передбачає продовження користування за згодою сторін шляхом погодження умов нової редакції договору оренди, а передбачає продовження договору оренди землі на тих самих умовах і на той самий строк. Додаткова угода укладена в порядку, встановленому чинним законодавством для пролонгації договору оренди землі, а тому не вимагала прийняття рішень міської ради про передачу земельної ділянки в оренду чи проведення аукціону з продажу права оренди на цю ділянку. Додаткова угода укладена відповідно до рішень судів, які набрали законної сили. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 21 травня 2018 року у справі № 607/10423/17, залишеним без змін апеляційною інстанцією та касаційною інстанцій, договір оренди землі від 28 грудня 2010 року визнано поновленим та зобов`язано Тернопільську міську раду укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі між [PERSON] та органом місцевого самоврядування. Отже, додаткова угода укладена за результатами вирішення судового спору щодо пролонгації договору оренди, який виник між сторонами договору, відповідно до судового рішення, яке набрало законної сили. 25 вересня 2019 року судом зареєстровано відповідь ТНТУ ім . І.Пулюя на відзив [PERSON] , в якому представник позивача зазначив наступне: твердження [PERSON] про те, що укладення додаткової угоди не зачіпає права та інтереси позивача є безпідставним, оскільки відповідно до державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серія ЯЯ 295926, виданого Тернопільською міською радою 28 грудня 2004 року, на підставі рішення Тернопільської міської ради № 4/4123 від 26 вересня 2002 року Тернопільському державному технічному університету імені Івана Пулюя надано в постійне користування 0,2081 га землі за адресою: [ADDRESS] для житлової забудови та громадського призначення; для обслуговування гуртожитку № 2. Відповідно до кадастрового плану даної земельної ділянки встановлено, що [PERSON] користується частиною земельної ділянки, що перебуває в постійному користуванні університету площею 0,0110 га. Відповідно до витягу з протоколу № 4 засідання узгоджувальної комісії Тернопільської міської ради по вирішенню земельних спорів від 02 березня 2016 року встановлено, що частина земельної ділянки приблизно площею 110 м.кв., яка була передана [PERSON] в оренду для влаштування заїзду рішенням сесії міської ради перебуває у постійному користуванні ТНТУ ім. І.Пулюя. Жодних правовстановлюючих документів, які би підтверджували відчуження даної земельної ділянки в позивача для передачі її у власність або користування [PERSON] немає. Відповідно до додаткової угоди від 08 січня 2019 року, Тернопільська міська рада надала [PERSON] у користування в складі земельної ділянки площею 0,0160 га саме земельну ділянку площею 0,0110 га, яка перебуває в постійному користуванні ТНТУ ім. І.Пулюя. Тому не викликає сумніву те, що укладення зазначеної додаткової угоди порушує реалізацію права постійного користування позивачем земельною ділянкою. Абсурдним є твердження [PERSON] про те, що у разі завершення строку оренди земельної ділянки, яку він використовує, ТНТУ ім. І.Пулюя не стане набувачем права оренди. За позивачем з 2004 року по даний час зареєстроване право постійного користування зазначеною земельною ділянкою, а тому ТНТУ ім. І.Пулюя одночасно не може користуватися цією земельною ділянкою на праві постійного користування і на праві оренди. Щодо не оскарження договору оренди землі представник позивача зазначив наступне: ТНТУ ім . І.Пулюя оскаржувалося рішення Тернопільського міськрайонного суду від 21 травня 2018 року про визнання поновленим договору оренди землі від 28 грудня 2010 року, укладеним між [PERSON] та Тернопільською міською радою стосовно земельної ділянки загальною площею 160.0 кв.м., яка розташована у [ADDRESS] та який пройшов державну реєстрацію у Тернопільській регіональній філії ДП «Центр Державного земельного кадастру», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 10 вересня 2011 року за №611010004000196 (справа № 607/10423/17). Також позивачем подавалася позовна заява про усунення перешкод в користуванні ТНТУ ім . І.Пулюя частиною земельної ділянки площею 0,0110 га за адресою: [ADDRESS] шляхом звільнення даної самовільно зайнятої частини земельної ділянки (справа №607/7287/18). Зазначене повністю спростовує доводи [PERSON] про те, що університет не оскаржував договору оренди земельної ділянки, чим підтвердив відсутність порушення його прав та інтересів, не проявив заінтересованості в припиненні цього правочину. Відповідач зазначає, що додаткова угода від 08 січня 2019 року до договору оренди земельної ділянки від 28 грудня 2010 року була укладена на підставі рішення суду у справі №607/10423/17. Дійсно, зі змісту додаткової угоди можна встановити те, що вона була укладена на підставі судового рішення у справі 607/10423/17 від 21 травня 2018 року, проте при укладенні зазначеної додаткової угоди Тернопільською міською радою не було враховано вимоги законодавства в частині того, що лише рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування є належною правовою підставою для передачі земельної ділянки в оренду, за відсутності якого така передача є неправомірною. Згідно ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 жовтня 2019 року закрито підготовче провадження у справі за позовом ТНТУ ім. І.Пулюя до Тернопільської міської ради, [PERSON] про визнання недійсною додаткової угоди від 08 січня 2019 року до договору оренди земельної ділянки від 28 грудня 2010 року, укладеного між Тернопільською міською радою та [PERSON] , справу призначено до судового розгляду по суті. Представник ТНТУ ім. І.Пулюя в судовому засіданні заявлений позов підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві та поданих ним заявах по суті, просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник, адвокат Микитович П.М. в судовому засіданні проти позову заперечили з підстав, викладених у відзиві. Просили відмовити у його задоволенні. Представник відповідача Тернопільської міської ради в судовому засіданні проти позову заперечила з підстав, викладених у відзиві. Просила відмовити у його задоволенні. Суд, заслухавши доводи учасників справи, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне. Відповідно до державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серія ЯЯ 295926, виданого Тернопільською міською радою 28 грудня 2004 року, на підставі рішення Тернопільської міської ради № 4/4123 від 26 вересня 2002 року Тернопільському державному технічному університету імені Івана Пулюя надано в постійне користування 0,2081 га землі за адресою: [ADDRESS] для житлової забудови та громадського призначення; для обслуговування гуртожитку № 2. Згідно рішення Тернопільської міської ради № 5/30/44 від 27 листопада 2009 року «Про вилучення та надання в оренду земельних ділянок» вирішено надати [PERSON] (ід. номер [NUMBER] ) в оренду терміном на п`ять років земельну ділянку площею 160,0 кв. для обслуговування житлового будинку за адресою [ADDRESS] . За змістом акту відновлення в натурі (на місцевості) зовнішніх меж земельної ділянки та акту прийому-передачі межових знаків на зберігання, з метою виконання рішення міської ради від 27 листопада 2009 року № 5/30/44 виконані роботи по відновленню в натурі зовнішніх меж земельної ділянки «Для обслуговування житлового будинку за адресою [ADDRESS] гр. [PERSON] » [PERSON] , інженер-геодезист-представник КП «Земельно-кадастрове бюро» прийняв межові знаки земельної ділянки загальною площею 0,0160 га за адресою [ADDRESS] в кількості 14 шт. на зберігання. 28 грудня 2010 року між Тернопільською міської радою (Орендодавцем) та [PERSON] (Орендар) укладено договір оренди землі (далі - Договір), згідно пункту 1 якого Орендодавець на підставі п. 11 рішення Тернопільської міської ради від 27 листопада 2009 року № 5/30/44 надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення - землі житлової та громадської забудови, яка знаходиться у [ADDRESS] . В оренду передається земельна ділянка загальною площею 160,0 кв.м., в тому числі 160,0 кв.м. - одно- та двоповерховою житловою забудовою. Згідно пункту 5 Договору, нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 31 травня 2010 року - 15633,16 грн., станом на 01 червня 2010 року - 83111,24 грн. Пунктом 8 Договору передбачено, що він укладений терміном на п`ять років - з 27 листопада 2009 року по 27 листопада 2014 року. Після закінчення строку договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію. У відповідності до пункту 9 Договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі з розрахунку 0,09 відсотка нормативної грошової оцінки земельної ділянки за рік, в розмірі 1,17 грн. щомісячно до 31 травня 2010 року, а з 01 червня 2010 року в розмірі 3,12 щомісячно, з врахуванням коефіцієнта, встановленого відповідним рішенням міської ради. Пунктом 11 Договору передбачено, що орендна плата вноситься щомісячно, протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного /податкового/ місяця на рахунок місцевого бюджету [NUMBER] в Управлінні Державного казначейства в Тернопільській області, МФО 838012, код ЗКПО 23588119, по коду бюджетної класифікації України 13050501 «Орендна плата за землю фізичних осіб». Актом прийому-передачі земельної ділянки за адресою [ADDRESS] від 09 лютого 2011 року підтверджено факт передачі в оренду Орендодавцем (Тернопільською міською радою) Орендарю ( [PERSON] ) земельної ділянки площею 160,00 кв.м. за адресою [ADDRESS] , яка передається в оренду з 27 листопада 2009 року по 27 листопада 2014 року, для обслуговування житлового будинку. Як слідує з витягу з протоколу № 4 засідання узгоджувальної комісії Тернопільської міської ради по вирішенню земельних спорів від 02 березня 2016 року встановлено, що частина земельної ділянки приблизно площею 110 м.кв., яка була передана [PERSON] в оренду для влаштування заїзду за рішенням сесії міської ради, перебуває у постійному користуванні Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 травня 2018 року (справа № 607/10423/17) позов [PERSON] до Тернопільської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ТНТУ ім. І.Пулюя про визнання договору оренди землі продовженим та зобов`язання укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі задоволено. Визнано поновленим договір оренди землі від 28 грудня 2010 року, укладений між [PERSON] та Тернопільською міською радою стосовно земельної ділянки загальною площею 160,0 кв.м., яка розташована у [ADDRESS] , та який пройшов державну реєстрацію у Тернопільській регіональній філії ДП «Центр Державного земельного кадастру», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 10 вересня 2011 року за №611010004000196. Зобов`язано Тернопільську міську раду укласти з [PERSON] додаткову угоду про поновлення зазначеного договору оренди землі. Вказане рішення суду набрало законної сили. 08 січня 2019 року між Тернопільською міської радою (Орендодавцем) та [PERSON] (Орендарем) укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого в книзі записів засвідчення факту реєстрації 09 лютого 2011 року за № 4240, згідно якої сторони за взаємною згодою домовились про наступне: на підставі рішення міської ради від 12 липня 2013 року № 6/35/14, судового рішення від 21 травня 2018 року справа № 607/10423/17 та наказу Міністерства фінансів України від 23 серпня 2012 року № 938 із змінами та доповненнями внести наступні зміни в пункти договору: пункт 5 викласти в наступній редакції: «5. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 11 січня 2014 року - 50365,84 грн., станом на 01 січня 2015 року - 62906,94 гри., станом на 01 січня 2016 року - 90154,85 гри., станом на 11 січня 2017 року - 95544,00 грн.». Пункт 8 викласти в наступній редакції: «8. Договір укладено терміном на п`ять років з 27 листопада 2014 року по 27 листопада 2019 року. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію». Пункт 9 викласти в наступній редакції: «9. Орендна плата з 01 січня 2014 року по 31 березня 2014 року вноситься орендарем у грошовій формі з коефіцієнтом 0,09% нормативної грошової оцінки за рік в розмірі 3,78 грн. щомісячно, з 01 квітня 2014 року по 31 грудня 2014 року вноситься орендарем у грошовій формі з розрахунку 3% нормативної грошової оцінки за рік в розмірі 125,92 грн. щомісячно з 01 січня 2015 року до 31 грудня 2015 року вноситься орендарем у грошовій формі з розрахунку 3% нормативної грошової оцінки за рік в розмірі 157,27 грн. щомісячно, з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року вноситься орендарем у грошовій формі з розрахунку 3% нормативної грошової оцінки за рік з розмірі 225,39 грн. щомісячно, а з 01 січня 2017 року вноситься орендарем у грошовій формі з розрахунку 0,09% нормативної грошової оцінки за рік в розмірі 7,17 грн. щомісячно з врахуванням коефіцієнтів, встановлених відповідними нормативно-правовими актами». Пункт 11 викласти в наступній редакції: «11. Орендна плата вноситься щомісячно, протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного /податкового/ місяця на рахунок місцевого бюджету № [NUMBER], банк отримувача КУ (ЕАП), отримувач управління казначейства у м. Тернополі (м. Тернопіль) 18010900, код банку 899998, код отримувача 37977726, по коду бюджетної класифікації доходів 18010900 «Орендна плата з фізичних осіб». Відповідно до інформації виконавчого комітету Тернопільської міської ради, вих. №10867/05-10 від 02 серпня 2019 року, наданої на інформаційний запит ТНТУ ім. І.Пулюя №2/5-1881 від 23 липня 2019 року Тернопільською міською радою рішення щодо вилучення із користування університету земельної ділянки або її частини за адресою: [ADDRESS] не приймалося. З врахування встановлених обставин, суд вважає, що до виниклих між сторонами правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального права. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. ТНТУ ім. І.Пулюя просить суд визнати недійсною додаткову угоду від 08 січня 2019 року до договору оренди земельної ділянки від 28 грудня 2010 року, укладеного між Тернопільською міською радою та [PERSON] . Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У статті 203 ЦК України зазначено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про оренду землі» (далі - Закон) відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відповідно до частин першої - п`ятої ст. 33 Закону по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Разом з тим, ч. 6, ст. 33 Закону передбачено, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності). Визначений наведеною нормою порядок є відмінним від передбаченого положеннями частин першої - п`ятої ст. 33 Закону, оскільки передбачає право на поновлення договору оренди земельної ділянки, яке виникає після закінчення строку дії відповідного договору оренди земельної ділянки і орендар продовжує користуватись цією ділянкою, за відсутності заперечення орендодавця про поновлення цього договору, яке має бути надане протягом одного місяця після закінчення дії договору оренди. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області по справі № 607/10423/17 встановлено, що після закінчення строку договору оренди [PERSON] продовжив користуватись земельною ділянкою, належно сплачував орендну плату і ці платежі орендодавцем приймалися, та протягом одного місяця після закінчення дії договору оренди від Тернопільської міської ради не надходило заперечень у поновленні цього договору у формі відповідного рішення органу місцевого самоврядування, прийнятого на пленарному засіданні (ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в України»). Відтак, суд визнав поновленим договір оренди землі від 28 грудня 2010 року, укладений між [PERSON] та Тернопільською міською радою стосовно земельної ділянки загальною площею 160,0 кв.м., яка розташована у [ADDRESS] , та зобов`язав орган місцевого самоврядування укласти з [PERSON] додаткову угоду про поновлення зазначеного договору оренди землі. У виниклих між сторонами правовідносинах суть поновлення договору оренди згідно з ч. 6 ст. 33 Закону, який є спеціальним нормативно-правовим актом у правовідносинах щодо поновлення дії договору оренди земельної ділянки, полягає саме в тому, що орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку оренди, а орендодавець, відповідно, не заперечує у поновленні договору, зокрема у зв`язку з належним виконанням договору оренди землі, тобто відсутність такого заперечення має прояв у «мовчазній згоді». Отже, волевиявлення органу місцевого самоврядування у формі прийняття відповідного рішення є необхідним виключно у разі заперечення проти поновлення договору, яке повинно мати місце протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди, тоді як укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди відбувається без прийняття рішення органом місцевого самоврядування про таке поновлення, про що прямо зазначено в ч. 6 ст. 33 Закону. В судовому засіданні встановлено та сторонами не заперечується, що додаткова угода від 08 січня 2019 року до договору оренди земельної ділянки від 28 грудня 2010 року укладена між Тернопільською міською радою та [PERSON] за результатами вирішення судового спору по справі № 607/10423/17. Відтак, прийняття органом місцевого самоврядування окремого рішення про поновлення договору оренди за вказаних обставин не є необхідним та не впливає на чинність такого правочину, що узгоджується із вищенаведеними нормами Закону. Щодо решти доводів позивача, то їм надана обґрунтована оцінка в ході розгляду справи № 607/10423/17. На час вирішення даного спору письмова згода Тернопільського державного технічного університету імені Івана Пулюя (на сьогодні - ТНТУ ім. І.Пулюя) на вилучення земельної ділянки площею 110 кв.м., яка була надана у 2004 році, є чинною, як і договір оренди, укладений між Тернопільською міською радою та [PERSON] . Проаналізувавши вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що додаткова угода від 08 січня 2019 року до договору оренди земельної ділянки від 28 грудня 2010 року, укладена між Тернопільською міською радою та [PERSON] , відповідає вимогам чинного законодавства та не порушує прав та інтересів позивача, а тому у задоволенні позову ТНТУ ім. І.Пулюя до Тернопільської міської ради, [PERSON] про визнання недійсною додаткової угоди від 08 січня 2019 року до договору оренди земельної ділянки від 28 грудня 2010 року, укладеного між Тернопільською міською радою та [PERSON] , слід відмовити у зв`язку з безпідставністю таких вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір позивачу відповідачами не відшкодовується. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed