Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №3661850769 від 24.05.2017 у зв`язку з невиконанням з її сторони умов кредитного договору. Позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що 24.05.2017 [PERSON] подала до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (надалі- ФК «ЦФР») заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» та заяву №3661850769 від 24.05.2019 на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР», підписанням якої затвердила згоду, що ця заява разом з умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» становить кредитний договір. 30.07.2018 між «ФК «ЦФР») та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір відступлення права вимоги № 20180730, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЦФР» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги до [PERSON] . Згідно п.1.2 Договору відступлення прав вимоги, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги за цим кредитним договором в сумі 25515,93 грн., з яких: 12600 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 1531,72 грн. - сума заборгованості за відсотками, 5471,98 грн. - сума заборгованості за щомісячними процентами (плата за управління кредитом), 5912,23 грн. - сума заборгованості за пенею. Також позивач просить стягнути з відповідача понесені ним судові витрати по справі в розмірі 1921 грн. Ухвалою Близнюківського районного суду Харківської області від 06.09.2019 відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про можливість розгляду справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного судового рішення. Відповідач\~\~ [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку згідно зі\~ст.128 ЦПК України, про причини неявки суд не сповістила, відзиву на позов не подала. Також викликалася до суду через розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. При одночасному існуванні умов, передбачених ч.1\~ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч.2\~ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, докази надані в обґрунтування позову, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтями\~77,\~78 ЦПК України\~визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Судом встановлено, що між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» 24.05.2017та відповідачем по справі було укладено кредитний договір № 3661850769, згідно якого [PERSON] отримала кредитні кошти в розмірі 12600 грн., зі сплатою відсотків у розмірі 11,99 % річних строком на 36 місяців. (а.с.6). 30.07.2018 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (укладено договір відступлення права вимоги № 20180730 у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «ЦФР» передало (відступило) ТОВ ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло у ТОВ «ФК «ЦФР» права грошової вимоги до боржників, в тому числі до [PERSON] (а.с.18-28). Згідно ч.1\~ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1\~ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Отже, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором від 24.05.2017. Первісним кредитором ТОВ «ФК «ЦФР» повідомлено [PERSON] про відступлення права вимоги новому кредитору ТОВ «ФК «ЄАПБ» 07.07.2018 року (а.с.16). Відповідач не сплачував заборгованість за кредитним зобов`язанням ані первісному кредитору, ані новому кредитору. Згідно\~ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 4\~\~ст. 263 ЦПК України\~закріплено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені також\~Законом України «Про захист прав споживачів». Згідно з абзацом 3 частини четвертої\~статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів»\~\~у редакції Закону, чинній на час виникнення спірних правовідносин, кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього\~Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього\~Закону, є нікчемною. Відповідно до частини восьмої\~статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», \~у редакції Закону, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача. З\~рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011\~вбачається, що положення\~статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів»\~з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої\~статті 42 Конституції України\~треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. Вимога позивача про стягнення з боржника заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом) ґрунтується на нікчемній умові укладеного з кредитодавцем договору. (Постанова Верховного суду від 31.10.2018 року у справі № 404/1339/15-ц). З огляду на викладене, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в частині стягнення -5471,98 грн. як суми заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом). Щодо стягнення з відповідача [PERSON] пені, то суд приходить до наступного. Відповідно до\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга\~статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя\~статті 549 ЦК України). Статтею 258 ЦПК України\~встановлена спеціальна позовна давність. Частиною другої цієї статті визначено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення пені. Стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду і починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. У відповідності до ч.1\~ст.259 ЦК України\~позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Позивачем не надано до суду письмової інформації (угоди, тощо) про збільшення строку позовної давності між сторонами. Оскільки ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернувся до суду з позовом 03.09.2019, він має право на стягнення пені, нарахованої за період з 03.09.2018 по 03.09.2019. Згідно наданого позивачем розрахунку, з 30.07.2018 пеня взагалі не нараховувалась (а.с.15). Таким чином, позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» в частині стягнення з відповідача пені не підлягають задоволенню. Такі висновки суду узгоджуються із правовою позицією Верховного суду у справі №314/7455/16-ц від 03.10. 2018. Статтею 625 ЦК України, визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до\~ст.611 ЦК України,\~\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ч.2\~ст.1050 ЦК України,\~\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст.1048 ЦК України. Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань належним чином не виконує, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про стягнення заборгованості за договором кредиту підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача 12600 грн. як суми заборгованості за основною сумою боргу, 1531,72 грн. - сума заборгованості за відсотками. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому підлягає стягненню у розмірі 55,4%,(14131,72х100:25515,93=55,4%) що становить 1064,23 грн. (1921х55,4 :100 =1064,23 грн.) На підставі викладеного,

Outcome: partial