Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-20 00:00:00

ТОВ «Природні камені України» звернулося до суду з даним позовом, вказуючи, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме земельна ділянка площею 5,4072 га, що знаходиться на території Топорищенської сільської ради, Хорошівського району Житомирської області. Позивач є спадкоємцем майна за заповітом. Представник позивача [PERSON] зверталася до приватного нотаріуса Хорошівського районного нотаріального округу Толстіхіної Н.Д. для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, на що отримала відмову, оскільки пропущено шестимісячний строк, встановлений ст.1270 ЦК України. Представник позивача вважає, що спадкоємцем пропущено вказаний строк з поважної причини, оскільки про заповіт позивачу стало відомо за результатами проведеної інвентаризації наявності товарно-матеріальних цінностей та інших майнових та немайнових активів, у зв`язку зі зміною керівництва ТОВ «Природні камені України». Позивач просить суд, визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , терміном в три місяці з дати набрання рішенням законної сили. В підготовче судове засідання сторони не з`явились, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового розгляду справи. 21.07.2021 на адресу суду від представника позивача адвоката Захарченка В.П. надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Хорошівської селищної ради Житомирської області в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшла заява селищного голови, відповідно до змісту якої, позов визнають, справу просять розглядати без участі представника селищної ради. Згідно частин 3, 4\~статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем; ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому\~статтею 206 цього Кодексу. Відповідно до частини 4\~статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно частини 3 статті 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до частини 2\~статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі\~статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу не здійснювалось. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити в підготовчому засіданні. Стаття 263 ЦПК України, регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Згідно зі статтями\~12,\~13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до\~статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених\~статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі\~статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом частини 1\~статті 89 ЦПК України,\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції, зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, дослідивши докази у справі,

Outcome: approved