Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство Брунса» звернулося до суду з позовною заявою, про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором оренди приміщення № 02-16 у сумі 50 492 гривень, стягнути в якості неустойки за договором оренди приміщення № 02-16 із урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних від суми заборгованості грошові кошти у сумі: 2 388 та відшкодування всіх судових витрат, посилаючись на невиконання умов договору. Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, на позовних вимогах наполягав в повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Заяв та клопотань про порядок розгляду справи до суду не надходило. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для встановлення фактичних відносин сторін, суд, зі згоди позивача, відповідно до ст. 224 ЦПК України, вважає можливим постановити рішення при заочному розгляді справи. У зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Враховуючи згоду позивача та відсутність відповідача, суд постановляє заочне рішення. Судом встановлено, що 17 грудня 2015 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Підприємство Брунса» та [PERSON] був укладений договір оренди приміщення № 02-16, предметом договору є частина житлового будинку, а саме приміщень № 53, 54, 55, 56, 57, 58, загальною площею 84, 6 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS], що належить на праві приватної власності позивачу. У відповідності до пункту 3.1. Договору сума орендної плати складає 6 000 гривень за місяць оренди. Згідно з пунктом 8.1 строк дії Договору був передбачений до 31 грудня 2016 року. Пунктом 4.2. договору передбачається, що орендатор зобов'язаний своєчасно та в повному об'ємі вносити орендну плату за користування приміщеннями. Як встановлено судом, починаючи з 17 грудня 2015 року відповідач перестала сплачувати орендну плату, тим самим порушуючи умови договору. Таким чином, невиконання взятого на себе зобов'язання, в свою чергу, призвели до утворення заборгованості на період з 17.12.2015 по 30.06.2016 у сумі 38 000 (тридцять вісім тисяч) гривень. Реагуючи на систематичне невиконання зобов'язання позивач користуючись правом передбаченим пунктом 5.8 та пунктом 5.10 договору здійснив одностороннє розірвання договору оренди приміщення № 02-16, шляхом направлення повідомлення від 01.07.2016 року. 07 липня 2016 року буди підписані акти приймання-передачі приміщення, даними актами приймання-передачі відповідач підтвердив наявність заборгованості по сплаті орендних платежів перед позивачем у сумі 38 000 (тридцять вісім тисяч) гривень. Відповідно до приписів пункту 3.5. договору передбачається обов'язок орендатора оплачувати всі фактичні витрати пов'язані з утриманням приміщень, тобто оплата вартості послуг за користування електро-, газо-, водопостачання, а також інших комунальних послуг. Факт заборгованості також підтверджується розпискою від 06 липня 2016 року. Документом зафіксована заборгованість, окрім орендної плати також і по сплаті комунальних платежів, а саме: заборгованість по сплаті коштів за енергопостачання: 690 (шістсот дев'яносто) грн; заборгованість по сплаті коштів за опалення: 11 802 (одинадцять тисяч вісімсот дві) грн. Окрім того, розпискою від 06 липня 2016 відповідач взяла на себе зобов'язання щодо сплати даного боргу у загальній сумі 50 492 (п'ятдесят тисяч чотириста дев'яносто дві) грн.. до 01.10.2016 року. Втім, станом на сьогодні, зазначений борг залишається несплаченим та досі існує заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Підприємство Брунса» в сумі 50 492 (п'ятдесят тисяч чотириста дев'яносто дві) грн. Згідно з ч. 1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Згідно зі ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Згідно з ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно ж до п. 6.4. Договору за порушення строків сплати орендної плати орендар зобов'язаний сплати орендодавцю пеню в розмірі 1% від суми боргу. 1% від 38 000 гривень = 380 грн. У відповідності з додатково проведеними розрахунками загальна сума заборгованості складає: заборгованість щодо сплати орендних платежів - 38 000,00 (тридцять вісім тисяч) грн; заборгованість по сплаті коштів за опалення - 11 802,00 (одинадцять тисяч вісімсот дві) грн; заборгованість по сплаті коштів за енергопостачання - 690,00 (шістсот дев'яносто) грн; нарахування пені за договором - 380,00 (гриста вісімдесят) грн; 3% річних від простроченої суми - 412,00 (чотириста дванадцять) грн; інфляційне збільшення боргу - 1 596 (одна тисяча п'ятсот дев'яносто шість ) грн. інфляційні коефіцієнти: липень - 99,9 серпень - 99,7 вересень - 101,8 жовтень - 102,8 загальний індекс інфляції - 104,2 1 596 грн = (38 000 грн * 104,2%/100 %) - 38 000 грн = 52 880 (п'ятдесят дві тисячі вісімсот вісімдесят) грн. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу свої вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. З урахуванням вище викладного суд робить висновок, про задоволення позивник вимог позивача оскільки , як встановлено судом у [PERSON] існує грошова заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Підприємство Брунса» у сумі 52 880 (п'ятдесят дві тисячі вісімсот вісімдесят) грн .

Outcome: approved