Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-22 00:00:00

сторони в шлюбі з 09.08.2003р., мають двоє дітей: [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO] [PERSON] 09.07.2018р. звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вимоги мотивувала тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, він зловживав алкогольними напоями, сварився з нею, зраджує їй у подружній вірності, інше, тому припинили подружні стосунки, спільно не проживають, вона втратила до відповідача почуття любові, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, просила розірвати шлюб. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, 06.11.2018р. подала заяву в якій покликається про припинення подружніх стосунків з відповідачем в червні 2018р., що має іншого чоловіка з яким хоче створити сім'ю, настоює на розірванні шлюбу, просила про розгляд справи у її відсутність, від стягнення судових витрат з відповідача відмовилась (а.с.23). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, 06.11.2018р. подав заяву, у якій покликається про припинення подружніх стосунків з позивачкою з червня 2018р., що примирення між ними неможливе, згідний на розірвання шлюбу, просив справу розглядати у його відсутності (а.с.34). Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, просили про розгляд справи у їх відсутність, фіксація судового процесу технічними засобами згідно положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів. Із змісту позову, із свідоцтва про шлюб і копій свідоцтва про народження, із поданих сторонами до суду заяв від 06.11.2018р. (а.с.2-3, 4, 7-8) видно, що сторони в шлюбі з 09.08.2003р., мають двоє дітей: [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], у червні 2018р. припинили подружні стосунки, проживають окремо. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10.12.1948 р., чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3 і 4 ст. 56 вказаного Кодексу передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до положень ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007р. зазначено, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюб суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Отже, регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Позивачка, як видно із змісту позову та поданої до суду 06.11.2018р. заяви (а.с.23) настоює на розірванні шлюбу, мотивуючи тим, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, вона має іншого чоловіка, з яким хоче створити сім'ю. Відповідач, як убачається із поданої до суду 06.11.2018р. заяви (а.с.24), згідний на розірвання шлюбу з позивачкою. Ураховуючи наведене та інші фактичні взаємини подружжя [PERSON], що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, а також той факт, що примушування сторін до збереження шлюбних відносин суперечитиме їх інтересам та порушуватиме їх права на особисту свободу, суд задоволює позов. Наявність у сторін неповнолітніх дітей суд оцінює, як обставину, що заслуговує уваги, але з огляду на вищенаведене, не перешкоджає прийняттю рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved