Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

ТОВ СК «Віді - Страхування» звернулось до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначило, що 01 вересня 2010 року між [PERSON] та ТОВ «Страхова компанія «Віді - Страхування» був укладений договір комплексного добровільного страхування наземного транспортного засобу № CLA-1214, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечить чинному законодавству і пов'язанні з володінням, користування та розпорядженням автомобіля «Toyota Auris», державний номерний знак [NUMBER]. 16 липня 2011 року на перехресті вул. Паньківська та вул. Саксаганського в м. Києві сталася дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля «Toyota Auris», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобілем «Toyota Camry», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON]. 06 вересня 2011 року постановою Голосіївського районного суду м. Києва було встановлено, що 16.07.2011 року [PERSON], перед початком руху не впевнився в безпеці, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Toyota Auris», державний номерний знак [NUMBER], що призвело до пошкодження транспортних засобів. Вищевказаною постановою [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 06 вересня 2011 року до ТДВ «Страхова компанія «Віді - Страхування» звернулася [PERSON] з заявою про виплату страхового відшкодування № 15/04/9.01/2053.11 в зв'язку з ДТП, яка є страховим випадком відповідно до умов договору страхування. 22 вересня 2011 року ТДВ «СК «Віді -Страхування» на підставі страхового акту № АС-003750 від 20.09.2011 року та розрахунку суми страхового відшкодування до нього, виходячи з розрахунку № ВДиС-0037495 від 22.08.2011 року здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 3996,60 грн. Вказав, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ТОВ «СК «Провіта» за полісом обов'язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА/4601057, за яким останнє взяло на себе обов'язок здійснити відшкодування шкоди заподіяної третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу «Toyota Camry», державний номерний знак [NUMBER], і внаслідок якого настає цивільно - правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована. Полісом встановлено франшизу в розмірі 1000 грн. 05 березня 2012 року ТДВ «СК «Провіта» здійнило на користь ТДВ «СК «Віді-Страхування» страхове відшкодування за вирахуванням франшизи в розмірі 1000 грн. Вказав, що 15 березня 2012 року рекомендованим листом з повідомленням було направлено регресну вимогу № 15/04/8.10/062-12, але станом на 22 квітня 2014 року відповідачем не було компенсовано суму франшизи. Просить стягнути на свою користь з відповідача компенсацію суми франшизи в розмірі 1000 грн., та судовий збір в розмірі 243,60 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, думку щодо заявленого позову у будь-якій формі не висловив, клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача до суду не надходило. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів щодо взаємовідносин сторін, суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача у заочному порядку, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 липня 2011 року на перехресті вул. Паньківська та вул. Саксаганського в м. Києві сталася дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля «Toyota Auris», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобілем «Toyota Camry», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Згідно постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 06.09.2011 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с. 18). 06 вересня 2011 року до ТДВ «Страхова компанія «Віді - Страхування» звернулася [PERSON] з заявою про виплату страхового відшкодування № 15/04/9.01/2053.11 в зв'язку з ДТП, яка є страховим випадком відповідно до умов договору страхування (а.с.16). 22 вересня 2011 року ТДВ «СК «Віді -Страхування» на підставі страхового акту № АС-003750 від 20.09.2011 року (а.с. 22-23) та розрахунку суми страхового відшкодування до страхового акту № АС-003750 (а.с.24), виходячи з розрахунку № ВДиС-0037495 від 22.08.2011 року (а.с.20) здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 3996,60 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 3903 від 22 вересня 2011 року (а.с.23). Цивільно-правова відповідальність автомобіля «Toyota Camry», державний номерний знак [NUMBER], яким керував відповідач, була застрахована ТДВ «Страхова компанія «Провіта», яка відшкодувала за страховим полісом позивачу за вирахуванням франшизи (1000 грн.) 2831,84 грн. страхового відшкодування за полісом обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА/4601057 та страхового акту № 712-3407/1 (а.с. 27, 86). Як вбачається з роздруківки полісу обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА/4601057, франшиза становить 1000 грн. (а.с.79-81). Статтею 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування в повному обсязі. У ч. 2 цієї статті зазначається, що збитками є втрати, яких особа зазнала, у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України така майнова шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, а ч. 2 ст. 1192 ЦК України передбачає, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У відповідності з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно п. 36.6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. 15 березня 2012 року ТДВ «Страхова компанія «Віді - Страхування» відповідачу [PERSON] рекомендованим листом з повідомленням було направлено регресну вимогу № 15/04/8.10/062-12 (а.с.28-29), що підтверджується фіскальним чеком від 15.03.2012 року (а.с. 30). Однак, станом на 22.04.2014 року відповідачем не компенсовано суму франшизи. Відповідно до ч.1, ч.4 ст.60 ЦПК України, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст.61 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За наведених обставин, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача компенсацію суми франшизи в розмірі 1000 грн., в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved