Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з зазначеною позовною заявою до відповідачки, в якій просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором на загальну суму 29417,15 грн., а також судові витрати, посилаючись на те, що між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» (далі за текстом ПАТ «ПтБ») та ТОВ «ФК «ЄАПБ» 21.07.2015р. було укладено договір факторингу № 20150721-Г, за яким право вимоги по кредитному договору № 5237/779DCLRKPT, укладеному 28.08.2014р. між ПАТ «ПтБ» та [PERSON] було відступлено на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ». ПАТ «ПтБ» повністю та в строки виконав свої зобовязання за вищевказаним кредитним договором, однак відповідачка зобовязання за вказаним договором не виконувала, внаслідок чого станом на 20.07.2015р. перед позивачем виникла заборгованість за кредитом, комісією та пенею 29417,15 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачки, оскільки остання ухиляється від добровільного погашення заборгованості. Представник позивача в судове засідання не зявився, але надав до суду клопотання про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання також не зявилася, але надала до суду клопотання про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення. У звязку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 2 ст. 158 ЦПК України, судом, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності, вважає, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому, суд приймає визнання відповідачкою позову, і вважає, що позов ТОВ «ФК «ЄАПБ» підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із зобовязального права, пов'язані з ухиленням боржника від виконання своїх обов'язків по поверненню кредитних коштів кредитору, тому, при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися Цивільним Кодексом України. В судовому засіданні судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Між ПАТ «ПтБ» (а.с. 24-25, 26, 59-60, 61) та [PERSON] (а.с. 8, 43, 75) відповідно до Заяви/анкети позивальника 28.08.2014р. був укладений кредитний договір з можливістю перенесення платежу № 5237/779DCLRKPT, на підставі якого ПАТ «ПтБ» надав кредит відповідачці у розмірі 25112,31 грн. зі сплатою відсотків 0,0001% річних (а.с. 5, 6-7, 40, 41-42). Як вбачається з виписки по особовим рахункам з 28.08.2014р. по 03.10.2016р., 28.08.2014р. ПАТ «ПтБ» перерахував на відкритий рахунок відповідачки кредитну суму в розмірі 25112,31 грн. (а.с. 9, 44). Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ст. ст. 514, 516 ЦК України до нового кредитора переходять всі права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, згоди боржника не вимагаються. Як вбачається з матеріалів справи, згідно договору факторингу № 20150721-Г, укладеного 21.07.2015р. між ПАТ «ПтБ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» (а.с. 15-17, 50-52), Витягів з Реєстру заборгованостей від 03.10.2016р., 17.11.2016р. (а.с. 14, 49) ПАТ «ПтБ» відступив ТОВ «ФК «ЄПАБ» право вимоги від відповідачки за вищевказаним кредитним договором, про що було повідомлено відповідачку (а.с. 12, 47). Таким чином, з укладанням вищевказаного договору до позивача ТОВ «ФК «ЄПАБ» перейшло право вимоги виконання зобов'язання відповідачкою за кредитним договором, укладеним між відповідачкою та ПАТ «ПтБ». Згідно повідомлення № 001154368-1 від 27.07.2015р. ТОВ «ФК «ЄПАБ» [PERSON] повідомлено про заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 5237/779DCLRKPT від 28.08.2014р. та про необхідність погашення заборгованості за вищевказаним договором (а.с. 13, 48). В порушення умов кредитного договору [PERSON] взяті на себе зобовязання не виконувала, внаслідок чого в неї виникла заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄПАБ» станом на 20.07.2015р., яка згідно розрахунку, наданого позивачем, складається з заборгованості за кредитом, комісії та пені на загальну суму 29417,15 грн. (а.с. 11, 46). Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимогою закону. В силу ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язані видати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що ПАТ «ПтБ» був наданий кредит в розмірі та на умовах, передбачених кредитним договором, однак, відповідачка всупереч вимогам чинного законодавства та умовам кредитного договору належним чином свої зобовязання по поверненню чергової частки кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом не виконувала та не здійснювала повернення кредиту та сплати відсотків у повному обсязі у встановлені кредитним договором строки. Ці обставини не підлягають доказуванню, оскільки про них зазначено в позовній заяві та вони не спростовані відповідачкою. Згідно з розрахунком, наданим позивачем, правильність якого перевірена судом, загальна сума заборгованості відповідачки перед позивачем станом на 20.07.2015р. становить 29417,15 грн., у тому числі: заборгованість за кредитом 25112,31 грн., комісія 1572,19 грн., пеня 2732,65 грн. (а.с. 11, 46). Доказів, в розумінні ст. ст. 58, 59 ЦПК України, щодо неправильності складених банком розрахунків заборгованості за кредитним договором відповідачкою до суду не надано, інший розрахунок заборгованості на іншу дату за укладеним між сторонами по справі договором суду також не надано, відтак, розрахунки приймаються судом як доказ у вирішенні спору. Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Судом не встановлено, що боржниця не виконала зобов'язання в повному обсязі по поверненню кредиту внаслідок випадку або непереборної сили, тому відповідачка має сплатити штрафні санкції по кредиту. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову ТОВ «ФК «ЄПАБ» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором на загальну суму 29417,15 грн. Суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки викладені позивачем в позові обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до ст. 88 ЦПК України вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат підлягають задоволенню, оскільки його позов задоволено та понесені витрати підтверджені відповідним платіжним дорученням (а.с. 1). На підставі ст. ст. 514, 516, 525, 526, 527, 530, 549, 550, 1049, 1054, 1077\~ЦК України,

Outcome: approved