Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

Стислий виклад позовних вимог. 16 грудня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому прохає суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей, сина - [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує на те, щодіти проживають разом з ним та перебувають на повному його утриманні. Відповідач відмовляється добровільно приймати участь у утриманні дітей, вихованні та не надає моральної чи матеріальної підтримки. Оскільки відповідач є здоровою та працездатною, має доходи, а відтак спроможна сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей сторін. Рух справи в суді. Позовну заяву подано до суду 16 грудня 2020 року. 16 грудня 2020 року до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС у Волинській області скеровано запит про місце реєстрації відповідача. 03.02.2021 року отримано повідомлення про реєстрацію відповідача [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді від 03.02.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 03.03.2021 року. Одночасно, відповідачу надано строк для подачі відзиву на позовну заяву. 03.03.2021 року відкладено розгляд справи у зв`язку з неявкою відповідача на 18.03.2021 року. Позиція учасників судового розгляду. Відзиву на позовну заяву відповідачем не подано. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав повністю, з підстав викладених у позовній заяві. [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Рішеням Ковельського міськрайонного суду від 12.10.2020 року, шлю між сторонами розірвано. Згідно свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 18 січня 2018 року, серії [NUMBER] від 19 липня 2019 року, сторони у справі є батьками неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Довідкою №1279 виданою Поворською сільською радою Ковельського району від 14.12.2020 року, підтверджується, що позивач та відповідач разом з своїми неповнолітніми дітьми проживають в [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] зареєстрована за даною адресою, про те, не проживає там з березня 2020 року. Відповідно до Актів обстеження умов проживання від 22.05.2020 року, 20.07.2020 року, 09.09.2020 року, 29.12.2020 року, 15.02.2021 року, діти сторін проживають у задовільних умовах. Позивачем створені всі необхідні умови для виховання та розвитку дітей. Також зазначено, що мати [PERSON] не проживає зі своїми дітьми та не бере участь у їх вихованні. Листом служби у справах дітей Ковельської райдержадміністрації від 20.07.2020 року доводиться та обставина, що проведено обстеження умов проживання дітей в сім`ї [PERSON] ,в ході якої встановлено, що відповідач з березня 2020 року не проживає разом зі своїми дітьми в [ADDRESS] . Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Відповідно до ст. 180 СК України, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, незалежно від того чи перебувають вони в шлюбі. За загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема по сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними. Однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ст.181 СК України). При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України). На позивача покладається обов`язок доказування в частині визначення розміру аліментів, що підлягають стягненню. Позивачем не надано суду належних та достовірних доказів на підтвердження наявності у відповідача можливості сплачувати аліменти в розмірі по 2000 грн. на дитину. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У статті 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень. Тому, враховуючи вік дітей, стан їх здоров`я, матеріальне становище, реалії сьогодення, вартість продуктів харчування, послуг, ліків, одягу для дітей, суд вважає необхідним та достатнім визначити до стягнення аліменти в розмірі по 1500 гривень на кожну дитину щомісячно. Відповідач не подала суду доказів на підтвердження існування обставин для визначення розміру аліментів в меншому розмірі. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти слід присудити від дня пред`явлення позову, а саме з 16 грудня 2020 року. В силу п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач звільний від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати по справі.

Outcome: partial