Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальність «Газета «[PERSON]» (після перейменування ТОВ «[PERSON] СХАБ») у березні 2015 року звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, вказавши, що 01.01.2012 року між ТОВ «Газета «[PERSON]» та фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладеного Договір №20-п-2012 купівлі-продажу друкованої продукції, згідно з яким ТОВ «Газета «[PERSON]», як продавець зобовязалося поставити та передати у власність [PERSON] визначені сторонами наклади друкованих засобів масової інформації, а [PERSON], як покупець, зобовязався прийняти та оплатити до 25 числа наступного за звітним поставлені видання з метою їх подальшого розповсюдження. В період з 01.11.2012 року по 31.07.2014 року відповідачу було поставлено друкованої продукції на суму 6673,30 гривень, однак [PERSON] своїх зобовязань за договором в частині оплати друкованої продукції не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість на суму 6673,30 гривень, яку позивач і просив стягнути з відповідача на свою користь. При цьому позивач просив врахувати, що 23.04.2014 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців було внесено запис про припинення фізичної особи-підприємця [PERSON], а тому даний позов підлягає розгляду судом загальної юрисдикції. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, підтвердив обставини викладені у позові та наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що надані суду позивачем видаткові накладні оформлені з порушенням вимог [PERSON] №20-п-2012 від 01.01.2012 року, а саме на накладних відсутня печатка ФОП [PERSON], ціни у вказаних накладних не відповідають протоколу погодження цін, який є додатком до [PERSON] №20-п-2012, а також відсутні листи замовлення на друковану продукцію. Відсутність відбитку печатки ФОП [PERSON] на вказаних накладних свідчить про те, що товар він не приймав, або повернув його ТОВ «Газета «[PERSON]». Суд вислухавши відповідача та представника позивача, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Між ТОВ «Газета «[PERSON]», що діє як продавець, та фізичною особою-підприємцем [PERSON], що діє як покупець, 01.01.2012 року було укладеного Договір №20-п-2012 на купівлю-продаж друкованої продукції, відповідно до умов якого продавець зобовязується продати, а покупець зобовязується прийняти у власність друковану продукцію і сплатити за неї ціну на умовах визначених у [PERSON]. При цьому згідно п.4.2. [PERSON] покупець оплачує продавцю відвантажену продукцію до 25 числа місяця наступного за звітним (а.с. 6-8). Згідно видаткових накладних у період з 30.11.2012 року по 31.05.2014 року ТОВ «Газета «[PERSON]» відвантажено, а ФОП [PERSON] отримано друковану продукцію на загальну суму 6673,30 гривень, у тому числі: накладна №3вРН-01367 від 30.11.2012 року на суму 560,25 грн.; накладна №3вРН-01490 від 31.12.2012 року на суму 500 грн.; накладна №3вРН-00113 від 31.01.2013 року на суму 189 грн.; накладна №3вРН-01647 від 28.02.2013 року на суму 197,75 грн.; накладна №3вРН-00359 від 31.03.2013 року на суму 448,50 грн.; накладна №3вРН-00484 від 30.04.2013 року на суму 933,45 грн.; накладна №3вРН-00611 від 31.05.2013 року на суму 806,90 грн.; накладна №3вРН-00743 від 30.06.2013 року на суму 663,65 грн.; накладна №3вРН-00876 від 31.07.2013 року на суму 504,15 грн.; накладна №3вРН-01008 від 31.08.2013 року на суму 430,75 грн.; накладна №3вРН-01256 від 30.09.2013 року на суму 333,50 грн.; накладна №3вРН-01391 від 31.10.2013 року на суму 343,75 грн.; накладна №3вРН-01525 від 30.11.2013 року на суму 280,25 грн.; накладна №3вРН-01777 від 31.12.2013 року на суму 216,50 грн.; накладна №3вРН-01432 від 31.01.2014 року на суму 92,25 грн.; накладна №3вРН-00257 від 28.02.2014 року на суму 66,05 грн.; накладна №3вРН-00395 від 31.03.2014 року на суму 49,65 грн.; накладна №3вРН-00543 від 30.04.2014 року на суму 34,55 грн.; накладна №3вРН-00694 від 31.05.2014 року на суму 22,40 грн.. Оригінали вказаних накладних надані позивачем суду. Доказів оплати [PERSON] вказаної друкованої продукції суду не надано. Доводи відповідача про недійсність вказаних накладних у звязку із відсутністю на них відбитку печатки ФОП [PERSON] не можуть бути прийняті судом, оскільки сама по собі відсутність відбитку печатки фізичної особи-підприємця на видатковій накладній не свідчить про її недійсність, а повинна розглядатися в сукупності з іншими обставинами встановленими під час розгляду справи. При цьому суд враховує, що [PERSON] не заперечував факт укладення з позивачем [PERSON] №20-п-2012 від 01.01.2012 року та допускав, що підпис на досліджених у суді видаткових накладних в графі «Отримал» належить йому. Після розяснення судом відповідачу його права заявити клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи для ідентифікації підпису на накладних, якщо у нього є сумніви з приводу належності цих підписів, [PERSON] пояснив, що не бажає заявляти таке клопотання. З приводу доводів відповідача про те, що ціни на друковану продукцію у видаткових накладних наданих суду позивачем відрізняються від цін вказаних у Протоколі погодження цін на друковану продукцію, який є додатком №1 до [PERSON] від 01.01.2012 року (а.с. 9) необхідно зазначити наступне. Представник позивача у судовому засіданні пояснив, що після укладення 01.01.2012 року [PERSON] №20-п-2012 ціни на друковану продукцію дійсно змінювалися, у звязку із загальним подорожчанням товарів та послуг, однак відповідач отримуючи товар від ТОВ «Газета «[PERSON]» по видатковим накладним не висловлював жодних заперечень проти нових цін. Крім того у випадку незгоди із цінами запропонованими постачальником [PERSON] взагалі міг відмовитися від отримання друкованої продукції, однак не зробив цього. У цивільному праві України діє принцип свободи договору, встановлений зокрема статтями 6, 627 Цивільного кодексу України, який передбачає, що сторони вільні в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. [PERSON] отримуючи на протязі більш ніж двох років друковану продукцію від ТОВ «Газета «[PERSON]» по видатковим накладним виданим у період з 30.11.2012 року по 31.05.2014 року та не повідомляючи будь-яким чином про свою незгоду із цінами на цю продукцію зазначеними у накладних, або не відмовляючись від отримання цієї продукції фактично погодився із ціною, асортиментом та кількістю товару поставленого ТОВ «Газета «[PERSON]». Таким чином відсутність нового протоколу погодження цін та листів замовлення не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст.655 ЦК України). За таких обставин, оцінивши надані суду докази, суд приходить до висновку, що між сторонами 01.01.2012 року було укладено договір купівлі-продажу друкованої продукції, умови якого щодо оплати друкованої продукції поставленої у період з 30.11.2012 року по 31.05.2014 року відповідачем [PERSON] належним чином не виконані, а отже заборгованість у сумі 6673,30 гривень, підлягає стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «[PERSON] СХАБ» (до перейменування ТОВ «Газета «[PERSON]»). Постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.02.2015 року у справі №925/2023/14 підтверджено, що 23.04.2014 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців було внесено запис про припинення фізичної особи-підприємця [PERSON] (а.с. 31-36), а отже вирішення розглядуваної справи належить до підвідомчості судів загальної юрисдикції. Припинення [PERSON] статусу підприємця не звільняє його від обовязку виконати свої зобовязання перед ТОВ «[PERSON] СХАБ» (до перейменування ТОВ «Газета «[PERSON]»), оскільки згідно ч.1 ст. 52 ЦК України фізична особа - підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення. Судовий збір у сумі 243, 60 гривень сплачений позивачем при зверненні до суду (а.с.1) підлягає стягненню з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі ст. ст. 6, 52, 526, 530, 627, 655, 656, 692 ЦК України,

Outcome: approved