Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-03 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі-позивач) звернулося до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] (далі-відповідач), в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в загальному розмірі 14\~971,94 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 04.07.2017 року між [PERSON] та ПАТ «ОТП Банк» укладено договір про надання споживчого кредиту № 2015774065 та оформлено кредитну карту з кредитним лімітом 1000 грн. 20.03.2018 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення права вимоги, згідно якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 14\~971,94 грн. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем грошових зобов`язань просить стягнути з нього наявну заборгованість. Представник позивача в судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Із заявою про розгляд справи у відсутність відповідача та з повідомленням причин неявки до суду не звертався, відзив на позовну заяву до суду не надавав. Відповідно до\~ст.\~280\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, причини неявки не повідомив, не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з викладеним, враховуючи заяву представника позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача по матеріалам, які є в наявності в справі і постановити заочне рішення, направивши за місцем мешкання відповідача копію рішення суду для відома. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини. 04.07.2017 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] (позичальник) укладено договір про надання споживчого кредиту № 2015774065, за умовами якого позичальнику надавався кредит на придбання товарів/послуг на суму 6242,90 грн. Загальна сума кредиту 6492,90 грн. строком на 9 місяців. Також видано кредитну картку, з встановленими лімітом 1000 грн., про що надана розписка про отримання картки та ознайомлення з правилами її користування. Надано анкету-заяву на отримання кредиту від 04.07.2017 року. Товарний чек магазину Ельдорадо на придбання товару в розстрочку на суму 6942,90 грн. 20.03.2018 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (новий кредитор) та ПАТ «ОТП Банк» (первісний кредитор) укладено договір відступлення прав вимоги № 20/30/18, за умовами якого до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором, згідно витягів з реєстру прав вимог на суму 2617,27 грн. та 12254,67 грн., боржника [PERSON] , п кредитному договору від 04.07.2017 року № 2015774065. Згідно долучених документів відповідачем несвоєчасно сплачувались грошові кошти за користування кредитом. 22.06.2018 року відповідачу направлено повідомлення про необхідність погашення заборгованості на суму 2617,27 грн. та 12254,67 грн., згідно кредитного договору від 04.07.2017 року. Частиною 3\~статті 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1\~статті 76 ЦПК України\~передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до\~статті 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України\~передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно з ч.ч. 1,5,6\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з положень ч. 1\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до норм ч. 1-2 ст.\~11\~ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є вчинення дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч. 1 ст. 626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а ч. 1 ст. 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦПК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) і до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1\~ст. 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до правової позиції, викладеній Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 у справі № 6-979цс15,\~боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Згідно\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України. Відповідач доказів погашення ним заборгованості не надав, тому з огляду на вищезазначене, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором у розмір 14971,94 гривень. З урахуванням викладено позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі\~ст. 141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачений останнім при подачі позовної заяви судовий збір у розмірі 1921 грн.

Outcome: approved