Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлові мережі» звернулось до суду з вищезазначеним позовом, який в подальшому було уточнено. В обгрунтування позову позивач зазначив, що 28.03.2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Житлові мережі» та [PERSON] укладений договір № 73 забезпечення та надання житлово-комунальних послуг. Відповідач є власником однокімнатної квартири [ADDRESS]. П. 2.1 договору про забезпечення та надання житлово-комунальних послуг встановлено, що в порядку і на умовах цього договору позивач у житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS], надає послуги з утримання житлового будинку, його споруд і прибудинкової території та за дорученням відповідача забезпечує укладення договорів зі спеціалізованими комунальними підприємствами та обслуговуючими організаціями щодо постачання комунальних послуг (послуг з постачання електричної енергії, холодного водопостачання, каналізації, газопостачання на підігрів теплоносіїв для опалення та гарячого водопостачання) у цей житловий будинок. Згідно з п. п. 3.1.1 п. 3.1 зазначеного договору, позивач має право вимагати від відповідача 1 своєчасної сплати щомісячних платежів за договором. Однак, [PERSON] не сплачує кошти за надані послуги, внаслідок чого утворилася прострочена заборгованість за договором у сумі 03 гривні 34 копійки, пеня у розмірі 640 гривень 20 копійок, інфляційні витрати у розмірі 312 гривень 16 копійок. 15.11.2013 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Альянс» укладений договір поруки № 73/П, згідно якого, останній поручається перед позивачем за виконання обов'язку [PERSON] по сплаті процентів у вигляді 3% річних від простроченої суми заборгованості на вимогу позивача. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс» у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності та прийняти рішення на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини. 28.03.2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Житлові мережі» та [PERSON] укладений договір № 73 забезпечення та надання житлово-комунальних послуг. (а. с. 10). Відповідач є власником однокімнатної квартири [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] за реєстром № 602 від 23.09.2011 року, договором про внесення змін від 23.09.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] за реєстром № 893, зареєстрованого Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» згідно витягу про держану реєстрацію прав № 3326104 від 22.02.2012 року, акті приймання-передачі від 22.02.2012 року. (а. с. 27-32). П. 2.1 договору про забезпечення та надання житлово-комунальних послуг встановлено, що в порядку і на умовах цього договору позивач у житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS], надає послуги з утримання житлового будинку, його споруд і прибудинкової території та за дорученням відповідача забезпечує укладення договорів зі спеціалізованими комунальними підприємствами та обслуговуючими організаціями щодо постачання комунальних послуг (послуг з постачання електричної енергії, холодного водопостачання, каналізації, газопостачання на підігрів теплоносіїв для опалення та гарячого водопостачання) у цей житловий будинок. Згідно з п. п. 3.1.1 п. 3.1 зазначеного договору, позивач має право вимагати від відповідача своєчасної сплати щомісячних платежів за договором. Відповідно до п. 5.1 договору, розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць. Щомісячний платіж відповідача за цим договором складається із щомісячного платежу за експлуатаційні послуги що надаються позивачем за цим договором, та із щомісячного платежу по відшкодуванню (компенсації) позивачу витрат по оплаті спожитих комунальних послуг у житловому приміщенні, що надаються комунальними службами за договорами, укладеними позивачем із цими службами. Згідно з п. 5.4 договору, розмір щомісячного відшкодування відповідачем 1 витрат позивача по оплаті спожитих комунальних послуг дорівнює загальній вартості комунальних послуг, спожитих у житловому приміщенні (квартирі) впродовж розрахункового періоду, що розраховується за тарифами, визначеними в додатку № 1 до договору на підставі показань приладів обліку. Кількість спожитих комунальних послуг визначається за холодне водопостачання - по лічильникам; підігрів гарячої води - по лічильнику витрат газу на будинок; водовідведення - по лічильникам водопостачання на квартиру; опалення - по лічильнику витрат газу на будинок; електроенергія - по лічильнику витрат електроенергії на квартиру. Нарахування позивачем щомісячних платежів підтверджується рахунками на оплату за період з 01.10.2013 року по 30.09.2014 року. (а. с. 16-22). Однак, [PERSON] не сплатив кошти за наданими рахунками на оплату, внаслідок чого станом на 01.10.2014 року виникла прострочена заборгованість перед позивачем у сумі 7803,34 гривень, що підтверджується довідкою про заборгованість за вих. № 82 від 09.10.2014 року та розрахунком заборгованості. (а. с. 15, 23). З метою вирішення питання про добровільне погашення заборгованості за договором, позивач направив вимогу про виконання умов договору за вих. № 80 від 01.10.2014 року. (а. с.7). 09.01.2014 року представник ТОВ «Житлові мережі» Гоготов В.В. подав до суду заяву, в якій зазначив, що [PERSON] 15.10.2014 року, 23.10.2014 року, 27.10.2014 року було сплачено суму основного боргу в розмірі 7800, 00 гривень, у зв'язку з чим, позовні вимоги уточнив та просив стягнути з [PERSON] заборгованість за договором № 73 від 28.03.2012 року в сумі 3,34 гривень. (а. с. 70). Згідно зі ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1). Комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо; 2). Послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо; 3). Послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4). Послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). П.1 ч.1 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. П.5 ч.3 ст.20 Закону встановлено обов'язок споживачів оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з п. 5.8 договору, сплата щомісячних платежів за цим договором здійснюється не пізніше 10 числа кожного місяця за попередній, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця через банківські установи. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Ч. 1 ст.190, ч.1 ст.903 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Наявність вказаної заборгованості свідчить про неналежне виконання [PERSON] своїх зобов'язань за вищезазначеним договором, а тому, порушує право позивача на одержання щомісячного платежу за експлуатаційні послуги та одержання компенсації витрат позивача по оплаті спожитих комунальних послуг у житловому приміщенні, що надаються комунальними службами за договорами, укладеними позивачем із цими службами, на підставі чого, суд вважає, що позов в цій частині підлягає задоволенню. Крім того, п. п. 4.2.12 п. 4.2 договору передбачено, що у разі несвоєчасного внесення щомісячних платежів за цим договором відповідач зобов'язується сплачувати пеню у розмірі, встановленому у п. 6.4 договору, тобто пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення. Ч. 3 ст. 549 ЦК України встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Отже, [PERSON] повинен сплатити на користь ТОВ «Житлові мережі» пеню за період 11.11.2013 року по 30.09.2014 року в сумі 640,20 гривень, що підтверджується розрахунком пені за договором № 73 забезпечення та надання житлово-комунальних послуг від 28.03.2012 року. (а. с.24). Ст. 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно вимог ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, [PERSON] повинен сплатити на користь ТОВ «Житлові мережі» інфляційні втрати, які, згідно наданого розрахунку, складають 312,60 гривень. (а. с. 26). 15.11.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Альянс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Житлові мережі» укладений договір поруки № 73/П. (а. с. 35). Відповідно до п. 3.1 договору поруки, поручитель зобов'язаний у разі порушення боржником обов'язку за основним договором, що передбачений п. 1.1 цього договору, самостійно виконати зазначений обов'язок боржника перед кредитором по оплаті 3 % річних від простроченої суми щомісячних платежів за експлуатаційні послуги та по відшкодуванню витрат за спожиті комунальні послуги на підставі письмової вимоги кредитора в семиденний строк. Згідно з п. 5.1 договору поруки, відповідач 1 та відповідач 2 несуть солідарну відповідальність перед позивачем за сплату процентів від суми заборгованості за основним договором у вигляді 3 % річних від простроченої суми. Враховуючи, що споживач не виконав свій обов'язок щодо своєчасної сплати суми заборгованості за договором, ТОВ «Альянс» несе солідарну відповідальність за сплату 3% річних від простроченої суми заборгованості, 3 % річних у розмірі 118, 60 гривень підлягають стягненню солідарно з [PERSON] та Товариства з обмеженою відповідальність «Альянс» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлові мережі». У відповідності до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а якщо позов удоволений частково, судові витрати присуджуються позивачу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» встановлено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 % встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, в судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій позасудовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому засіданні. Матеріали справи містять квитанцію про сплату 2 000 гривень, але не містять розрахунку про кількість годин, які були затрачені для надання правової допомоги у цій справі. Також, відсутнє підтвердження фактичного виконання договору про надання юридичних послуг від 08.09.2014 року, оскільки відповідний акт приймання робіт відсутній. Тому, з [PERSON] та Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлові мережі» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 121, 80 гривень з кожного, у стягненні витрат на правову допомогу суд вважає вірним відмовити.

Outcome: approved