Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

Тавричанська сільська рада Каховського району звернулася із заявою про визнання спадщини відумерлою. В заяві (а.с. 1 2) викладено наступну позицію. 20 грудня 2002 року після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай), площею 8,2200 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Тавричанської (Заозерненської) сільської ради. Спадкоємців за законом або за заповітом, які б прийняли спадщину в установленому порядку не має. За вказаних обставин сільська рада просила визнати спадщину відумерлою та передати земельний пай у власність територіальної громади Відзив на позов не надходив. В судове засідання представник заявника надав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 22), відповідно до змісті якої на визнанні спадщини відумерлою наполягав. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином у встановленому порядку. Про причини неприбуття, їх поважність суд не повідомив. Судом ухвалено про розгляд справи за відсутності представників заявника тп заінтересованої особи. Судом встановлено, що згідно з повідомленням (а.с. 5), [PERSON] значиться у списку, який додається до державного акту на право колективної власності на землю КСП «Херсонське» за № 184 та одержав сертифікат № 020676 серія ХС, який зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 03 жовтня 1999 року за № 381. Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян (а.с. 3), [PERSON] помер 20 грудня 2002 року. Як зазначено в довідці (а.с. 7), на день смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою: [INFO]. Інформація про відкриття спадкової справи після смерті [PERSON] у Спадковому реєстрі відсутня, що підтверджується інформаційною довідкою (а.с. 6). Звертаючись із заявою про визнання спадщини відумерлою, заявник послався на ст. 1277 ЦК України 2003 року. Як встановлено ч. 1 ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно за його місцезнаходженням, зобовязаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Згідно з п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Статтею 549 ЦК України 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Суд вважає, що відсутність в Спадковому реєстрі інформації про відкриття спадщини після смерті [PERSON] не тотожне відсутності в нього спадкоємців, які прийняли спадщину. Недоведеність наявності умов для визнання спадщини відумерлою (відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмова від її прийняття) перешкоджає задоволенню заяви.

Outcome: dismissed