Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

ТОВ «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» звернувся до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. В судове засідання представник позивача, [PERSON] не зявилася, проте звернулася до суду з клопотанням, в якому позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує, а справу просить розглядати без її участі. Із позовних вимог видно, що 26.09.2014 року між ПАТ «ІдеяБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № LO1.188.31838, згідно якого відповідачці було надано кредит на суму 47520 грн. зі сплатою 5 % річних за користування кредитом. Згідно кредитного договору відповідач зобовязався здійснювати погашення кредиту. Однак відповідач умов кредитного договору у визначений термін не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість по кредитному договору в сумі 47053, 79 грн. 17.11. 2016 року між ПАТ «ІдеяБанк» та ТОВ «Факторингова Компанія «РАНТЬЕ» було укладено договір факторингу, де права банку щодо даного предмету договору перейшли до даної компанії. 28.02.2017 року між ТОВ «Факторингова Компанія «РАНТЬЕ» та ТОВ «НФС» також було укладено договір факторингу, і надний час вони є стягувачами по даному кредитному договорі. Відповідачка [PERSON] в судові засідання не зявляється, хоча була повідомлена належним чином про дату, час на котре було назначено слухання по справі, заяв про відкладення від неї не надходило. Згідно ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, а на підставі ст.ст.280, 281, 282, 283 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності з ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитор зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно кредитного договору № LO1.188.31838 від 26.09.2014 року (а.с. 7-9), ПАТ «Ідея Банк» надав позичальнику кредит на суму 47 520 грн. під 5 % річних. З довідки-розрахунку заборгованості по кредитному договорі № LO1.188.31838 від 26.09.2014 року, видно що станом на момент відступлення боргу, тобто на 28.02.2018 року сума заборгованості становить 47\~053, 79 грн., а саме: 43 547, 02 грн. заборгованість за тілом кредиту, 3\~506, 77 грн. заборгованість по процентам за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями (а.с. 19). А також станом 11.01.2018 року заборгованість за кредитним договором не змінилася. У відповідності до положень ч.2 ст.1054 ЦК України та згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі наведеного, ст.ст. 546-547, 550, 553-554, 612, 625, 1046-1054 ЦК України та

Outcome: approved