Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

Сторони уклали шлюб 10.04.2010 року. Від даного шлюбу у них народилася дочка [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Причиною розпаду їх сім»ї послужило те, що у них з відповідачем різні погляди на життя, між ними виникають постійні суперечки, з боку відповідача вона відчуває постійне приниження, що зруйнувало їхню сім»ю. Все це відбувається, в присутності дитини, що впливає на її здоров»я та психіку. Відповідач постійно ігнорує її зауваження змінити свою поведінку, крім того почав фізично принижувати її та застосовувати фізичне насилля в присутності дитини, з приводу чого вона неодноразово викликала працівників поліції. ЇЇ прохання мирно вирішити сімейні проблеми результату не дали, а їх відносини переросли у ще більш ворожі, відповідач почав пиячити. З підстав наведених вище збереження сім»ї і подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим, сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, тому шлюб існує формально. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить її інтересам. Окрім того, добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини, відповідач не надає, без будь-яких пояснень виїхав у Польщу, зовсім не цікавиться дочкою, матеріально не забезпечує та не приймає участі у її вихованні, хоча зобов'язаний цю допомогу надавати, чим ставить її з дитиною у скрутне матеріальне становище. Вона, як інвалід ІІ групи немає можливості сама належним чином, без участі батька утримувати їх дитину, а тільки за допомогою своїх батьків та її пенсії по інвалідності виховує та утримує дочку В зв'язку з цим, вона просить стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1500 грн. щомісячно на утримання дочки з моменту звернення до суду до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю та послалася на обставини викладені в позовній заяві, яку просить задоволити. Миритись позивач не бажає, просить шлюб розірвати. Крім того, дитина перебуває на повному її утриманні, а добровільно допомогу на утримання дитини відповідач не надає, тому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини. Відповідач в судове засідання не з'являвся, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. Про причини неявки суд не повідомив. За згодою позивача відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши, дійсні причини позовної заяви, фактичні взаємини подружжя, оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Відповідно до положень, викладених у ст.ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. З свідоцтва про шлюб вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 10.04.2010р., про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 70, місце реєстрації відділ реєстрації актів цивільного стану міста Стрия Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області. Згідно з ч.ч.2,4 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Також, при вирішенні спірних правовідносин суд враховує роз'яснення Пленуму Верховного суду України, викладені в п.10 постанови від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя». Дослідивши матеріали справи, встановлено, що розлад у сім'ї є стійким, сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують. Відтак, сім'я позивача та відповідача фактично розпалася та існує тільки формально, при таких обставинах подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам дружини, а тому шлюб слід розірвати. Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів, судом встановлено наступне. З свідоцтва про народження видно, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] і є сторонами по справі. Дитина проживає з матір»ю, знаходяться на її повному утриманні, що підтверджується показами позивача, стверджується довідкою КП «Мрія», № 3389 від 14.11.2017р.. Відповідно до ст. ст. 180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а тому є всі підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 184 ч. 1 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі а також за наявності інших обставин що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоров»я і матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, та інші обставини що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають до задоволення частково, оскільки з урахуванням матеріального становища відповідача, який інших утриманців немає, витрачає певні кошти для особистих потреб, з нього слід стягувати в користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дочки у розмірі 1200 (одна тисяча двісті) гривень щомісячно.

Outcome: partial