Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову посилається на те, що 28 листопада 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», який є правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк» та Факторинговою компанією «Вектор Плюс», був укладений договір факторингу, відповідно до якого ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» було відступлене право вимоги за кредитними договорами, у тому числі і за кредитним договором №0404/1107/71-004 від 13 листопада 2007 року. В свою чергу, згідно договору від 28 листопада 2012 року ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» відступило право вимоги за зазначеним кредитним договором позивачу ТОВ «Кредитні ініціативи». Вказаний кредитний договір був укладений 13 листопада 2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON]. Відповідно до умов кредитного договору, банк зобов'язався надати позичальнику кредит у розмірі 154 000 грн., а [PERSON] зобов'язалася повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування кредитним коштами в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі та надав позичальнику кредит в сумі 154000 грн. В свою чергу, позичальник неналежно виконує взяті на себе зобов'язання, чим грубо порушує істотні умови кредитного договору, в результаті чого станом на 01 липня 2014 року має прострочену заборгованість: - за кредитом 148008 грн., - за відсотками 108594,96 грн. - за пенею всього 127946,24 грн., за останні 12 місяців перед зверненням до суду 35286,95 грн. В забезпечення виконання зобовязань позичальника за кредитним договором, відповідно до ст.553 ЦК України, 13 листопада 2007 року банк та відповідач [PERSON] уклали договір поруки №0404/1107/71-004-Р-14, відповідно до умов якого відповідач [PERSON] як поручитель поручається за виконання відповідачкою [PERSON] обовязків, що виникли на підставі Основного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому. Відповідно до умов договору поруки, відповідачі відповідають перед позивачем за порушення обовязків за кредитним договором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і Боржник. Позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором у сумі 291889,91 грн., у тому числі: за кредитом 148008,00 грн.; по відмотках 108594,96 грн., пеня 35286,95 грн., а також витрати по сплаті судового збору у сумі 2918,89 грн. У свою чергу, [PERSON] звернувся до суду з зустрічною позовною до ТОВ «Кредитні ініціативи», ТОВ «Факторингова компанія «[PERSON] плюс», ПАТ «Сведбанк», в якій просив визнати недійсними: договір факторингу №15 від 28.11.2012 року, укладений між ВАТ КБ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс»; договір переуступки права вимоги (договір факторингу), укладений між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» стосовно продажу кредитного договору №0404/1107/71-004 від 13.11.2007 року. В обґрунтування позову посилається на те, що договір факторингу від 28.11.2012 року не містить всіх сторінок, має нечіткі підписи вповноважених осіб та відтиски печаток, які є лише на перший та на останній сторінках, на інших наданих копіях сторінок договору графа «підписи сторін» не заповнена взагалі, окрім того, копія договору не завірені належним чином, що викликає сумніви в його справжності. Переуступка права вимоги за договором факторингу відбулася незаконно, оскільки розпорядженням Держфінпослуг від 03.04.2009 року №231 «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 236.04.2009 року за №373/16389 передбачено, що фінансова послуга з факторингу, зокрема, полягає у набутті відступленого права грошової вимоги до боржників, які є субєктами господарювання. Кошти за Кредитним договором №0404/1107/74-004 від 13.11.2007 року було надано позичальнику, який є фізичною особою, з метою задоволення власних споживчих потреб, не повязаних зі здійсненням підприємницької діяльності. Крім того, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг своїм Розпорядженням №743 від 07.08.2012 року залишила без розгляду заяву ТОВ «Факторингова компанія «[PERSON] плюс» про внесення інформації до Державного реєстру фінансових установ від 22.06.2012 року у звязку з тим, що документи оформлені з порушенням вимог законодавства. Таким чином, ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» не є фінансовою установою, та ніколи нею не була. Отже, є всі підстави для визнання договорів факторингу між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», TOB «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» недійсними. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази повідомлення позичальника та поручителя про переуступку права вимоги за кредитним договором. У судове засідання представник позивача за первісним позовом, ТОВ «Кредитні ініціативи», не зявився, направив заяву, відповідно до якої просив розглянути справу у його відсутність та задовольнити позовні вимоги. Відповідачі за первісним позовом [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявилися по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON], у судовому засіданні проти задоволення первісного позову заперечував, підтримав зустрічні позовні вимоги з підстав, викладених у позові. Представники відповідачів за зустрічним позовом ПАТ «Сведбанк», ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Вислухав пояснення представника відповідача за первісним позовом, дослідивши подані сторонами докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення первісного позову з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Цей договір відповідно до ст.1055 ЦК України укладається в письмовій формі. До відносин за кредитним договором застосовуються положення статей 1046-1052 ЦК України. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно ст.1050 ЦК України наслідками порушення кредитного договору є зобов'язання позичальника сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 ЦК України та проценти відповідно до статті 1048 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредиторок як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Судом встановлено, що між АКБ «ТАС-Комерцбанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Сведбанк») та [PERSON] 13.11.2007 року було укладено кредитний договір №0404/1107/71-004 на придбання нерухомості, за умовами якого банк надав [PERSON] кредит у розмірі 154000 грн. на строк з 13.11.2007 року по 12.11.2033 року, а позичальник зобов'язався повернути банку кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобовязання у повному обсязі у терміни, передбачені цим договором (додаток №1 до договору). Відсотки за користування кредитом розраховуються банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 14,5 % річних за весь строк фактичного користування кредитом (т.1 а.с.5-11). У звязку зі зміною найменування АКБ «ТАС-Комерцбанк» на ВАТ «Сведбанк», 21 травня 2008 року між банком та [PERSON] було укладено додаткову угоду до кредитного договору №0404/1107/71-004 від 13.11.2007 року, відповідно до якої було викладено у новій редакції преамбулу Договору та реквізити Банку (т.1 а.с.12). Кредитні кошти у сумі 154000 грн. були отримані позичальником 13.11.2007 року, про що свідчить заява на видачу готівки №F_3015-1 від 13.11.2007 року (т.1 а.с.13). У забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, 13.11.2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Сведбанк») та [PERSON] було укладено договір поруки №0404/1107/71-004-Р-1, за умовами якого останній зобовязується перед банком відповідати за виконання зобовязань щодо повернення коштів, наданих Банком позичальнику у вигляді кредиту згідно з кредитним договором №0404/1107/71-004 від 13.11.2007 року у сумі 154000 грн., строком до 12.11.2033 року з процентною ставкою 14,5% річних за їх використання. Поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед банком за виконання позичальником умов Основного зобовязання усім належним йому майном та грошовими коштами (т.1 а.с.14). Відповідач [PERSON] взяті на себе зобовязання за кредитним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитним договором. 28 листопада 2012 року між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ПАТ «Сведбанк» був укладений договір факторингу (т.1 а.с.20-33), за умовами якого Банк відступає Фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, зазначених у Реєстрі заборгованості боржників, право на вимогу якої належить Банку на підставі документації, а Фактор шляхом надання фінансової послуги Банку набуває права вимоги такої заборгованості від боржників та передає Банку за плату грошові кошти в розпорядження у розмірі, що становить ціну продажу та в порядку передбаченому даним договором (п.2.1 договору). Пунктом 2.2.3. договору передбачено, що з моменту відступлення Банком Фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі повязані з ними права, зокрема, права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обовязкових платежів по відношенню до боржників, у разі невиконання ними вимог кредитних договорів по сплаті обовязкових платежів, строк сплати яких не настав на дату підписання цього договору, але настане у майбутньому. У той же день, 28 листопада 2012 року, між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу, відповідно до якого (п.п.2.1, 2.2), клієнт відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить клієнту. З моменту відступлення клієнтом фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для фактора та вважаються наданими фактору. Разом з правами вимоги до фактора переходять всі пов'язані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів (т.1 а.с. 34-47). Згідно повідомлення ТОВ «ФК «Вектор Плюс» розрахунок за договорами факторингу було проведено у повному обсязі та кошти було перераховано 28 листопада 2012 року, тобто у день укладення цих договорів (т. 1 а.с. 48,49). Серед переданих за вказаними договорами факторингу значиться й договір № 04041107/71-004 від 13 листопада 2007 року, укладеним з відповідачем [PERSON], що підтверджується витягами з акту прийому-передачі та відповідними реєстрами (т.1 а.с.131-135, 136-141). ТОВ «Кредитні ініціативи» було направлено на адресу відповідачів [PERSON] та [PERSON] лист від 22.08.2014 року з вимогою про сплату заборгованості за кредитним договором (т.1 а.с.65-66). Згідно ч. 1\~ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до\~ст. 512 Цивільного кодексу України\~кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), згідно з\~ст. 514 вказаного кодексу\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Таким чином, внаслідок укладення вищевказаних договорів факторингу, відбулась заміна кредитора в зобовязанні на ТОВ «Кредитні ініціативи», яке набуло статусу нового кредитора. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобовязанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обовязку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно до ч.2 ст. 517 ЦК України, боржник має право не виконувати свого обовязку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобовязанні. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15, за змістом вищенаведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обовязку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обовязку погашення кредиту взагалі. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не сплачувала заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, внаслідок чого утворилася заборгованість. Позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором станом на 01.07.2014 року у загальній сумі 291889,91 грн., у тому числі: за кредитом 148008 грн., за відсотками 108594,96 грн., за пенею за останній календарний рік 35286,95 грн. Відповідно до п. 3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, пеня у сумі 35286,95 грн. була розрахована за період з 01 липня 2013 року по 01 липня 2014 року (т.1 а.с.64). Відповідно до ч.2 ст.258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Як вбачається з поштового штемпелю на конверті (т.1 а.с.69), до суду позивач звернувся 01.10.2014 року. Крім того, у відповідності до вимог\~ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції»\~із змінами та доповненнями, внесеними\~Законами України від 12 лютого 2015 року №189-VIII, від 2 березня 2015 року №222-VIII, де зазначено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених\~у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. На виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 вказаного Закону\~розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. №1275-р\~визначений та затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком. У пункті 16 цього додатку вказане місто Краматорськ (Краматорська міська рада). З копії паспортів відповідачів вбачається, що вони мешкають у м. Краматорську, а тому суд застосовує вимогу наведеного вище Закону. Таким чином, розмір пені необхідно розраховувати за період з жовтня 2013 року по 14 квітня 2014 року, який складає 15 846,44 грн. За таких обставин позовні вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» підлягають частковому задоволенню, та з відповідачів необхідно стягнути солідарно заборгованість за кредитним договором у загальні сумі 272449,40 грн., в тому числі: основне зобовязання 148008 грн., відсотки 108594,96 грн., пеня 15 846,44 грн. Щодо вимог зустрічного позову [PERSON] про визнання договорів факторингу недійсними, то вони не підлягають задоволенню з наступного. Як на підставу недійсності договорів факторингу, відповідач [PERSON] зазначає відсутність ТОВ «Факторингова компанія «[PERSON] плюс» у Державному реєстрі фінансових установ України, а також відсутності права укладення не банківською установою (фактором) договору факторингу, яким передбачено набуття фактором права вимоги до боржника-фізичної особі. Відповідно до ч.1 ст.227 ЦК України правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсним. Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Згідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Відповідно до ст.1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб'єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Відповідно ст.1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12.07.2001 року № 2664-III (у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов'язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов'язані з наданням фінансових послуг. Не є фінансовими установами (не мають статусу фінансової установи) незалежні фінансові посередники, що надають послуги з видачі фінансових гарантій в порядку та на умовах, визначених\~Митним кодексом України; Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» факторинг є фінансовою послугою. Відповідно до ч.1 ст.7 цього закону юридична особа, яка має намір надавати фінансові послуги, зобов'язана звернутися до відповідного органу державного регулювання ринків фінансових послуг протягом тридцяти календарних днів з дати державної реєстрації для включення її до державного реєстру фінансових установ. Як вбачається з Державного реєстру фінансових установ України, який розміщений на офіційному сайті Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (https://nfp.gov.ua/content/derzhavniy-reestr.html), Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «[PERSON] плюс» включена до вказаного реєстру 16.11.2012 року, свідоцтво ААВ№040440, тобто є фінансовою установою. Таким чином, на дату укладення спірних договорів факторингу 28.11.2012 року, ТОВ «Факторингова компанія «[PERSON] плюс» була фінансовою установою та мала права надавати фінансові послуги, у тому числі факторинг. Згідно з ч. 1\~ст. 88 ЦПК України, відповідно до задоволеної частини позовних вимог, з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у сумі 2724,50 грн. у рівних частках - по 1362,25 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: partial