Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» звернулося до суду з позовом у якому просить солідарно стягнути з відповідачів заборгованість за послуги з постачання гарячої води та централізованого опалення у розмірі 33 643,18 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 5 070,68 грн., 3 % річних у розмірі 2 374,19 грн. та судовий збір. Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідачі являються власниками квартири [ADDRESS] та являються споживачами послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. 21 листопада 2018 року між ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» та [PERSON] укладено договір № 430150/4 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, відповідно до умов якого, ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» зобов`язалося своєчасно надавати споживачу відповідної якості послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води, а споживач зобов`язався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами та у строки, що передбачені законом. Позивач зазначає, що з грудня 2016 року відповідачі своєчасно не вносили плату за отримані послуги з постачання гарячої води та централізованого опалення, в результаті чого утворилася заборгованість станом на 01.04.2020 року (з урахуванням сплат у квітні 2020 року) у розмірі 33 643,18 грн. 01 лютого 2019 року між ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» та [PERSON] укладено угоду про реструктуризацію заборгованості на 36 місяців, відповідно до якої відповідачами визнано заборгованість станом на 01.01.2019 року у розмірі 50 002,77 грн. Позивач вказує, що умови угоди відповідачами не виконувалися належним чином, у зв`язку із чим ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» достроково розірвано в односторонньому порядку зазначену угоду. Відповідно ч. 2 ст. 625 ЦК України інфляційна складова боргу відповідно до ціни позову становить 5 070,68 грн. та 3% річних у розмірі 2 374,19 грн. Ухвалою суду від 27.07.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Відповідачам був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву (а.с. 60-62). Як убачається з матеріалів справи, ухвала суду про відкриття провадження у справі разом із доданими до неї документами, які надсилались відповідачам, повернулись до суду із відміткою про закінчення встановленого строку зберігання. Відзив на позов відповідачами у визначений термін не надано. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання ; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З матеріалів справи вбачається, що позивачем не надано до суду заперечень щодо розгляду справи в заочному порядку та ухвалення у справі заочного рішення. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до Договору купівлі-продажу квартири від 27.04.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Личиною О.В., зареєстрованого в реєстрі за № 2498, відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] являються співвласниками квартири [ADDRESS] (а.с. 18-18 зв.). Отже, відповідачі є споживачами послуг з постачання гарячої води та централізованого опалення, які надаються позивачем. Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання таких послуг, регулюються як нормами ЦК України, так і Законом України «Про житлово-комунальні послуги», а також іншими нормативно-правовими актами у галузі цивільного, житлового законодавства та актів, що регулюють відносини у сфері надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до положень ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Згідно пункту 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 р. № 45, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. 22 листопада 2018 року між ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» та [PERSON] укладено Договір № 430150/4 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води (а.с. 16-17 зв.). Відповідно до п. 1 договору, виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором. Пунктом 9 договору визначено, що розрахунковим періодом є календарний місяць. У разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим Згідно вимог п. 17 договору, споживач зобов`язаний сплачувати послуги у установлені договором строки. 26 січня 2019 року [PERSON] звернулася до ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» із заявою про укладення угоди про реструктуризацію заборгованості, яка утворилася станом на 01.01.2019 року у розмірі 50 002,77 грн. строком на 36 місяців (а.с. 19). 01 лютого 2020 року між ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» та [PERSON] укладено Угору про реструктуризацію заборгованості за договором № 430150/004 від 01.02.2019 року про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води (а.с. 20-22). Відповідно до п. 1 Угоди, споживач визнає та підтверджує заборгованість перед виконавцем за договором про надання централізованого опалення та постачання гарячої води № 143362 станом на 01.01.2019 року у розмірі 50 002,77 грн. (в томі числі за послуги з централізованого опалення у розмірі 11 622,28 грн., постачання гарячої води у розмірі 38 380,49 грн.) Згідно п. 2 Угоди, споживач зобов`язується сплатити заборгованість передбачену п. 1 цієї Угоди протягом 36 місяців щомісячними платежами. Пунктом 9 Угоди визначено, що у разі порушення Споживачем умов цієї угоди (невиконання або неналежне виконання) вона може бути розірвана в односторонньому порядку за заявою Виконавця. При цьому, Угода вважається розірваною через 10 днів після відправлення Виконавцем письмового повідомлення Споживачу. 06 грудня 2019 року ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУНЦІЯ» на адресу [PERSON] направлено лист-вимогу № ДЕЗ - 3073 в якій повідомлялося про не виконання умов угоди про реструктуризацію заборгованості та необхідність здійснення сплати заборгованості (а.с. 23, 24, 25). Як з`ясовано судом та підтверджується наявними у справі доказами, відповідачі свої зобов`язання за договором про надання послуг належним чином не виконують, внаслідок чого виникла заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з грудня 2016 року по березень 2020 року в сумі 8 973,51 грн., та за послуги з гарячого водопостачання в сумі 24 669,67 грн., що підтверджується долученими позивачем розрахунками заборгованості та бухгалтерськими довідками за вказаний період (а. с. 8, 9, 10-11, 12-13). За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. У своїй постанові від 19.08.2020 року, винесеній за результатом розгляду цивільної справи № 703/2200/15-ц, Верховний Суд зазначив, що статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться Тлумачення наведених норм права дає підстави зробити висновок, що кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна. Такий правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 13 березня 2019 року у справі № 521/3743/17-ц (провадження № 61-26462св18). Відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, ураховуючи порушення відповідачами виконання зобов`язань по сплаті житлово-комунальних послуг, а саме: послуг з централізованого опалення та послуг з гарячого водопостачання за період з з грудня 2016 року по квітень 2020 року, суд визнає правомірною вимогу позивача щодо стягнення з відповідачів на користь позивача втрат від інфляції внаслідок несвоєчасного розрахунку у розмірі - 5 070,68 грн., а також 3% річних від простроченої суми заборгованості у розмірі - 2 374,19 грн. (а.с. 8, 9). За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У спростування вищенаведеного будь яких доказів відповідачем суду не надано. За викладених обставин суд вважає, що позов знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, у зв`язку з чим підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі по 700,67 грн. з кожного з відповідачів (а.с. 7).

Outcome: approved