Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум актив» (далі - ТОВ «ФК «Преміум актив» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач мотивує тим, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія є гроші» (далі - ТОВ «Фінансова компанія є гроші») та [PERSON] було укладено договір №3353509670-008706 від 11.06.2018 року про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Цей договір було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті https://e-groshi.com і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення Договору. ТОВ «Фінансова компанія є гроші» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу позику у розмірі, встановленому Договором. Повідомленням від 30.11.2018 року та платіжним дорученням №2315 від 11.06.2018 року підтверджується, що позикодавцем було перераховано на картковий рахунок відповідача позику у розмірі 4000,00 гривень. Дана сума перерахована на підставі договору про організацію взаємодії при переказів коштів фізичним особам з ПАТ «Акціонерний комерційний банк «КОНКОРД» № 92.15.000104/2 від 19.02.2018 року. Відповідач не повернув суму позики, тим самим порушив умови Договору, зобов`язання за вказаним договором не виконав у встановлений договором строк. 01.10.2018 року між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та ТОВ «ФК «Преміум актив» було укладено договір про надання фінансових послуг факторингу №0110/1 у відповідності до умов якого, ТОВ «Фінансова компанія є гроші» відступив ТОВ «ФК «Преміум актив» право вимоги від Полійчука В.Ю . коштів (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), право на одержання яких належить ТОВ «Фінансова компанія є гроші», а ТОВ «ФК «Преміум актив» набуло право вимоги грошових коштів від [PERSON] за вказаним договором позики, у зв`язку з чим просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 19234,80 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 4000,00 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 8994,80 грн.; заборгованості за пенею - 6240,00 грн., судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн. та витрати за юридичні послуги в сумі 1500,00 грн. 25.03.2019 року відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого, він заперечує проти позову з посиланням на таке: він дійсно звертався через мережу Інтернет до компанії ТОВ «Фінансова компанія є гроші» з метою отримання грошових коштів, однак у подальшому відмовився від їх послуг, оскільки запропоновані відсотки за користування грошовими коштами були занадто великими. Жодних запропонованих даною компанією документів цього дня він особисто не підписував та їм не надсилав. Після того, як він заходив на сайт ТОВ «Фінансова компанія є гроші» на його дебетову банківську карту були зараховані грошові кошти в сумі 4000 грн як переказ, без посилань на реквізити будь-якого договору, в тому числі на договір позики. Договір №3353509670-008706 від 11.06.2018 року не укладав та не погоджував його істотні умови (розмір позики, відсотків, строки повернення та інше), відсутні жодні його підписи на даному договорі, в тому числі електронний підпис. У платіжному дорученні від 11.06.2018 року відсутній підпис як платника так і отримувача коштів. Банком було проведено транзакцію «поповнення картки». Отже, позивачем не доведено факту укладання між ними договору позики, і відповідно не доведено виникнення у нього зобов`язань за договором позики, а також не доведено факту отримання ним позики у вказаній сумі з зазначенням їх цільового призначення. Крім того, вважає, що положення Закону України «Про електронну комерцію» не застосовуються до даних правовідносин. Просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі (а.с.74-78). У своїй відповіді на відзив від 14.05.2019 року позивач зазначив, що в правовідносинах, що виникли з договору позики, відповідач, як фізична особа, отримав послуги від ТОВ «Фінансова компанія є гроші», яке є юридичною особою, а отже такі правовідносини підпадають під сферу дії Закону «Про електронну комерцію». Договір позики було укладено за допомогою відповідного електронного сервісу, що містяться на офіційному сайті товариства, де також розміщені Правила надання грошових коштів у вигляді позики, так звана «публічна» частина договору. Клієнт самостійно заповнює заявку «індивідуальну» частину договору, яка містить всі істотні умови договору (суму кредиту, процентну ставку за користування, строк надання кредиту, персональні дані). Зазначені дані були вказані особисто відповідачем, що свідчить про намір останнього отримати грошові кошти у позику. Про прийняте рішення товариство повідомило відповідача шляхом надсилання смс-повідомлення з кодом підтвердження, на телефонний номер, зазначений відповідачем в заявці, який необхідно ввести у спеціальне поле на сайті, щоб завершити реєстрацію та підтвердити умови отримання кредиту. Після отримання кредиту, відповідачем 10.08.2018 року було здійснено переказ грошових коштів в сумі 120 грн в рахунок погашення заборгованості за договором позики від 11.06.2018 року. Просить позов задовольнити повністю (а.с.86-87). В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.8-9). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, пояснивши, що дійсно через мережу Інтернет звертався до ТОВ «Фінансова компанія є гроші» з метою отримання грошових коштів, зареєструвався на сайті, заповнив заявку для отримання кредиту, де вказав свої персональні дані, в тому числи і номер особистої картки для перерахування коштів, вибрав суму позики - 4000 грн., строк користування коштами - 60 днів та підписав заявку. Кошти в сумі 4000 грн. отримав в той же день. 10.08.2018 року йому прийшло смс-повідомлення на телефон про необхідність сплатити штраф в сумі 120 грн, які він сплатив, більше жодних платежів по договору не здійснював. Згоден сплатити тільки тіло кредиту - 4000 грн, відсотки та пеню сплачувати не згоден, оскільки про їх розмір він не знав. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню, встановивши наступні факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія є гроші» та відповідачем [PERSON] було укладено договір №3353509670-008706 від 11.06.2018 року про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Цей договір було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті https://e-groshi.com (а.с.13-19). Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Зокрема, в ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 цього закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п.12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно таким ідентифікатором є СМС повідомлення з кодом 619776, який зазначений у тексті договору у розділі «Підписи сторін». Так, договір №3353509670-008706 від 11.06.2018 року є письмовим правочином, який відповідає формі передбаченої ст.ст. 207, 208, 1047, 1055 ЦК України, оскільки він вчинений в письмовій формі, підписаний уповноваженими особами, що підтверджується досягнення всіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п. 2.1. Договору позикодавець (Товариство) на умовах цього Договору надає Позичальнику коштів у позику на умовах фінансового кредиту, що виражена у грошових коштах у національній валюті України, відповідно до заявки на отримання позики, та відповідно до умов цього Договору, а Позичальник зобов`язується отримати (прийняти) та повернути Позику та сплатити суму процентів користування позикою в порядку і в строк визначений цим Договором (а.с.13). ТОВ «Фінансова компанія є гроші» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу [PERSON] позику в розмірі, встановленому у договорі в сумі 4000,00 грн. Повідомленням №1040 від 30.11.2018 року та платіжним дорученням №2315 від 11.06.2018 року підтверджується, що ТОВ «Фінансова компанія є гроші» було перераховано на картковий рахунок відповідача позику у розмірі 4000,00 (чотири тисячі) гривень (а.с.25-26). Дана сума перерахована на підставі договору про організацію взаємодії при переказів коштів фізичним особам з ПАТ «Акціонерний комерційний банк «КОНКОРД» № 9215000104/2 від 19.02.2018 року(а.с.27-32). Відповідно до умов п. 10.1.3. Договору Позичальник зобов`язується вчасно повернути Позику та сплатити суму процентів за користування Позикою (а.с.17). Строк надання послуг за цим договором (строк на який надається позика) розпочинається з моменту отримання Позичальником коштів відповідно до умов договору /п.5.1 Договору/ (а.с.14). Строк, на який надається Позика за цим договором становить 60 днів / п.5.2 Договору/ (а.с.15). Дата повернення Позики - не пізніше 23:00 09.08.2018 року включно /п.5.4 Договору/ (а.с.15). Відповідно до п. 3.2.1. Договору сума процентів за користування позикою становить 1,99% за кожен день користування Позикою (726,35 процентів річних). Тип процентної ставки - фіксована. Фіксована процентна ставка за цим договором становить 1,99% (79,60 грн. процентів) за кожен день, починаючи з дати видачі Позики, і закінчуючи Датою фактичного повернення Позики включно, протягом строку користування Позикою (а.с.14). Загальна сума позики (здорожчання позики) за весь період складає 8776,00 грн. /п. 3.3. Договору/ (а.с.14). Відповідно п. 7.1. Договору у випадку порушення (прострочення) Позичальником строку повернення Позики та/або оплати суми процентів за користування позикою, Позикодавець має право додатково, крім процентів за користування позикою за кожен день прострочення, стягнути з Позичальника пеню у розмірі 3,00% від залишку суми позики за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення. Пеня підлягає сплаті шляхом внесення готівкових коштів у касу Позикодавця або перерахування таких коштів на поточний рахунок Позикодавця (а.с.15). Проте, відповідач [PERSON] не повернув суму позики, тим самим порушив умови Договору, та станом на 01.10.2018 року перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія є гроші» виникла заборгованість в розмірі 19234,80 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 4000,00 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 8994,80 грн.; заборгованості за пенею - 6240,00 грн. (а.с.21-24). Відповідно до договору про надання фінансових послуг факторингу №0110/1 від 01.10.2018 року укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія є гроші» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум актив» відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «ФК «Преміум актив» набуло статусу стягувача за вказаним договором позики (а.с.10-11). Відповідно до витягу з Акту прийому-передачі прав вимоги згідно договору факторингу від 01 жовтня 2018 року (Додаток №1 до договору), позивач набув права грошової вимоги до відповідача по договору позики від 11 червня 2018 року на загальну суму 19234,80 грн (а.с.12). Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою, також в інших випадках, встановлених законом. Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.525 ЦК України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом або договором. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з положеннями статей 530, 612, 625 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у термін, встановлений договором або законом. Таким чином, [PERSON] істотно порушив норми Закону та умови договору №3353509670-008706 від 11.06.2018 року, не виконавши взяті на себе зобов`язання щодо повернення позики разом з нарахованими відсотками та пенею передбаченими Договором. Разом з тим, згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, тому суд приходить до висновку про можливість зменшення розміру пені, яка нарахована відповідачу за договором в сумі 6240 грн, виходячи з того, що вона значно перевищує розмір тіла позики. Тому суд зменшує розмір пені з 6240,00 грн. до 4000,00 грн. Оскільки відповідач свої зобов`язання за договором №3353509670-008706 від 11.06.2018 року щодо своєчасності повернення позики та плати за її користуванням не виконував, то є підстави для часткового задоволення позову та стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості за договором в сумі 16994,80 грн. /4000+ 8994,80 + 4000 =16994,80/. Доводи відповідача про те, що він не знав про всі істотні умови договору, зокрема розмір відсотків, пені, судом до уваги не приймаються, оскільки вони необґрунтовані та спростовуються письмовими доказами наданими позивачем, зокрема, договором, графіком платежів, з умовами яких відповідач був ознайомлений, про що наявний підпис (підтвердження у виді електронного коду) останнього в тексті договору; платіжним дорученням про переказ на картку відповідача грошових коштів, що також не заперечується відповідачем. Відповідно до ст.133 ЦК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно платіжного доручення №636 від 29.11.2018 року ТОВ «ФК «Преміум актив» сплачено судовий збір в сумі 1762,00 грн. (а.с.1). Відповідно до договору про надання юридичних послуг від 15.10.2018 року, акту приймання-передачі послуг від 20.11.2018 року та платіжного доручення №457 від 28.11.2018 року (а.с.49-52) позивач поніс витрати пов`язані з правничою допомогою у розмірі 1500,00 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги позивача задоволено частково на загальну суму 16994,80 грн., що складає 88,35% від позовних вимог, тому розмір судових витрат, який підлягає стягненню з [PERSON] на користь позивача складає 2881,98 грн. / 1762+1500 грн. х 88,35% : 100 % = 2881,98/. На підставі викладеного,

Outcome: partial