Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-29 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн. щомісячно але не менше ніж по 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 28.12.1996, однак рішенням Калуського міськрайонного суду від 23.09.2021 шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу в них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає і знаходиться на її вихованні та утриманні. З часу окремого проживання відповідач допомогу на утримання сина надає періодично, лише з липня цього року він почав надавати кошти на утримання сина в розмірі по 2000 грн. щомісячно. Однак на даний час її відносини із відповідачем погіршилися у зв`язку із чим останній фактично припинив надавати кошти на утримання дитини. Вона зазначає, що відповідач отримує пенсію по інвалідності, однак являється працездатною особою. Офіційного місця роботи в Україні не має, працює неофіційно, а також періодично їздить на заробітки за межі України. Інших неповнолітніх дітей, крім їхнього сина у відповідача немає. Вона являється інвалідом 3 групи з дитинства, їхній син є дитиною-інвалідом та потребує постійного лікування та оздоровлення. Враховуючи вищевикладене, а також те, що вона з відповідачем мають рівні обов`язки щодо утримання їхнього сина, вважає за необхідне встановити аліменти у твердій грошовій сумі по 2000 грн. щомісячно. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07.12.2021 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову. 23.12.2021 позивачка подала до суду заяву, згідно з якою позов підтримує і просить його задоволити. У строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачем не надано відзиву на позов без поважних причин, тобто своїм правом подати відзив на позовну заяву відповідач не скористався, хоча ухвалу про відкриття провадження отримав особисто, що підтверджується роздруківкою із сайту Укрпошти, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до вимог ч. 8\~ст. 178 ЦПК України. Суд ухвалює рішення у заочному порядку, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який згідно заочного рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23.09.2021 розірвано, що підтверджується копією рішення по справі № 345/2735/21 (а.с.5-8). Від шлюбу у сторін по справі народився син [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 28.02.2006 (а.с.4). Згідно з довідкою Управління «Центру надання адміністративних послуг» Виконавчого комітету Калуської міської ради № 514466 від 13.07.2021 позивачка [PERSON] зареєстрована разом зі сином [PERSON] , [INFO] , за адресою [ADDRESS] (а.с.11). Відповідно до посвідчення серії [NUMBER] від 29.07.2011, виданого Управлінням праці та соціального захисту населення м. Калуш, [PERSON] отримує державу соціальну допомогу на дитину-інваліда [PERSON] , [INFO] , до 18 років (а.с. 12). Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК серії 10 ААБ № 581119 [PERSON] має інвалідність третьої групи, інвалідність встановлена довічно (а.с. 13). Таким чином, між сторонами виник спір щодо участі батька в утриманні їх неповнолітньої дитини. Оцінка суду: дослідивши та оцінивши письмові докази в їх сукупності, встановивши таким чином фактичні обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~\~передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Ст. 180 СК України\~передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ст.183 СК України\~визначено, що у випадку, коли платник аліментів має нерегулярний дохід, частину доходу отримує в натурі, або за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності до вимог ч. 3 ст.\~12, ч. 1 ст.\~81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На даний час між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, що привело до припинення між ними сімейних відносин, розпаду їх сім`ї, їх дитина проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні. Відповідач на даний час фактично припинив надавати кошти на утримання сина. Відповідно до положень\~ст.141 СК України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч.5\~ст.157 цього Кодексу. Суд вважає доведеними доводи позивачки про те, що син [PERSON] , [INFO] проживає з нею. Відповідач проживає окремо та на сьогоднішній день в достатній мірі не надає коштів на утримання дитини та відмовляється добровільно сплачувати аліменти у розмірі встановленому законом. Водночас, при визначені розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я сторін та їхнього сина, який є дитиною з інвалідністю. Окрім цього, зі змісту позовної заяви слідує, що відповідач являється здоровою, працездатною особою, офіційно не працює, інші утриманці, яких він зобов`язаний утримувати у відповідності до вимог закону, у нього відсутні. А тому суд бере до уваги доводи позивачки про те, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання сина у визначеному нею розмірі. З огляду на викладене, суд приходить до переконання, що позов слід задоволити та стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000,00 гривень на дитину щомісяця, до досягнення сином повноліття. Сплата аліментів у зазначеному розмірі здатна забезпечити необхідний життєвий процес та розвиток дитини та не буде непомірним тягарем для відповідача. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, зазначені в ч. 1\~ст. 182 СК України, і вважає, що аліменти у вказаному розмірі є гарантованими, справедливими, розумними та необхідними для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до вимог\~ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Розподіл судових витрат між сторонами: згідно з положеннями\~ст. 141 ЦПК України,\~Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, судовий збір в розмірі 908,00 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави. Відповідно до ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. З матеріалів справи вбачається, що 29.11.2021 [PERSON] уклала з адвокатом Крикун Т.О. договір про надання правової допомоги та сплатила визначену договором вартість послуг в загальній сумі 1000,00 грн., що підтверджено актом надання правової допомоги № 30-11-01 від 30.11.2021 і квитанцією № 499110 від 30.11.2021 (а.с.14-16). За таких обставин суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 10000,00 грн. витрат за надання правничої допомоги. На підставі викладеного, ст.ст. 3, 27 Конвенції про права дитини,\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст.\~180,\~181,\~182,\~184 Сімейного кодексу України, ст.ст.\~258,\~259,\~264,\~265,\~268,\~289,\~430 ЦПК України, суд

Outcome: approved