Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-02 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 23 травня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №113, після розірвання шлюбу залишити проживати з нею сина [PERSON] , [INFO] , стягнути з відповідача на її користь витрати по сплаті судового збору. Свої вимоги\~мотивує тим,\~що звідповідачем\~по справі\~вона у\~відділі ДРАЦС\~реєстраційної служби\~Долинського РУЮ\~в Івано-Франківській\~області 23.05.2015\~зареєструвала шлюб,\~актовий запис\~за №113.\~Від даного\~шлюбу у\~них народився\~син [PERSON] ,\~ [INFO] .\~Спору щодо\~визначення місця\~проживання дитини\~не має,\~вона бажає,\~щоб після\~розірвання шлюбу\~дитина проживала\~разом з\~нею.\~Останнім часом\~їх сімейні\~відносини з\~вини чоловіка\~ускладнилися.\~Він почав\~зловживати спиртними\~напоями,\~перестав цікавитися\~сімейними справами,\~став байдужим\~до неї,\~більше приділяє\~увагу своїм\~друзям,\~ніж їй\~та сину,\~додому приходить\~пізно в\~нетверезому стані,\~бувають випадки,\~коли не\~ночує вдома.\~Свою відсутність\~вдома чоловік\~не пояснює.\~Будучи в\~нетверезому стані,\~влаштовує різного\~роду сварки,\~скандали,\~під час\~яких наносить\~їй образи,\~принижуючи її\~честь та\~гідність.\~Найгірше те,\~що всі\~ці сімейні\~скандали проходять\~в присутності\~малолітнього сина,\~що може\~негативно вплинути\~на його\~розвиток та\~виховання.\~Сімейні конфлікти в сім`ї вже носять постійний характер і привели до того, що вона втратила інтерес до чоловіка. Жити в постійно в нервозній обстановці не бажає і не хоче. Це негативно впливає на її самопочуття, настрій, здоров`я. Вважає, що сім`я їх розпалась остаточно і ніякі заходи для збереження сім`ї не дадуть позитивних результатів. Вона неодноразово надавала чоловікові шанс змінити своє відношення до неї, до сім`ї. У 2018 році зверталася до суду з позовом про розірвання шлюбу, судом вживались заходи для збереження сім`ї. Після наданого судом на підставі ухвали суду шестимісячного строку на примирення та запевнень чоловіка, що він змінить свою поведінку, вони помирились, однак відповідач не змінився. За наведених нею обставин є всі підстави для розірвання шлюбу між ними. Після розірвання шлюбу бажає надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] ». Спору щодо поділу спільного сумісного майна між ними не має. У судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити, шлюб розірвати, сина залишити з нею, прізвище [PERSON] їй не змінювати та стягнути з відповідача на її користь витрати по сплаті судового збору. Зауважила, що з 08 серпня 2020 року вони з чоловіком проживають окремо. Після наданого судом строку на примирення позивачка звернулася із заявою про розгляд справи у її відсутності, в якій наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач у судовому засіданні та у своїй письмовій заяві від 03.03.2021 позов визнав повністю. Спору щодо визначення місця проживання сина у сторін немає. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 28.09.2020 відкрито провадження у даній справі та призначено провести підготовче судове засідання за участю сторін. Ухвалою суду від 21.10.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 15 січня 2021 року судом постановлено ухвалу про надання строку на примирення. 21 лютого 2021 року позивачка звернулася до суду із заявою про скорочення строку на примирення та закінчення розгляду справи у її відсутності. 3 березня 2021 року відповідач подав заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій погодився на скорочення строку на примирення та визнав позов про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 03.03.2021 задоволено заяву [PERSON] про скорочення строку на примирення та поновлено провадження у даній справі. Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що заява відповідача від 03.03.2021 про визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Враховуючи, що відповідач позов визнав, визнання ним позову не суперечить інтересам сторін, тому суд приймає визнання ним позову та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення про задоволення позову. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: сторони по справі перебувають у шлюбі з 23 травня 2015 року, який зареєстрований відділом ДРАЦС реєстраційної служби Долинського РУЮ в Івано-Франківській області, актовий запис № 113, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 23.05.2015 відділом ДРАЦС реєстраційної служби Долинського РУЮ в Івано-Франківській області (а.с.4). Як вбачається зі світлокопії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 28.03.2018 Долинським РВ ДРАЦС ГТУЮ в Івано-Франківській області, за час шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 89 (а.с.7). Сторони з серпня 2020 року проживають окремо, малолітній син проживає з матір`ю. Спір з приводу визначення місця проживання дитини відсутній. Між сторонами виник спір з приводу розірвання шлюбу, який вони, враховуючи наявність малолітньої дитини, не можуть розірвати в позасудовому порядку. Оцінка суду: вивчивши зміст позовної заяви, вислухавши сторін та взявши до уваги їх письмові заяви, дослідивши докази, які надані на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи позивачки про те, що між сторонами виникали часті непорозуміння та конфлікти, які призвели до припинення шлюбних відносин, чого не заперечує відповідач. Сторони не бажають зберегти сім`ю, наполягають на розірванні шлюбу. Наданий судом строк на примирення бажаних результатів не дав. Оскільки обидві сторони наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Обидві сторони погодилися щодо визначення місця проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю, позивачкою по справі. Позивачка просить в мотивувальній частині позовної заяви після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] їй не змінювати, що відповідно до ст. 113 СК України, є її правом після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Виходячи з\~цього,\~суд вважає\~за необхідне\~позов задовольнити,\~шлюб між\~сторонами розірвати, малолітнього сина залишити проживати з матір`ю, позивачкою по справі, якій прізвище [PERSON] після розірвання шлюбу не змінювати. Розподіл судових витрат: питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивачка понесла у зв`язку з розглядом справи, остання відносить оплату судового збору у розмірі 840,80 грн, що підтверджується квитанцією (а.с.3). Враховуючи, що суд прийшов до висновку про задоволення позову повністю, то з урахуванням ч.1 ст. 141 ЦПК України, слід стягнути на користь позивачки з відповідача 840,80 грн понесених нею витрат судового збору. На підставі викладеного, ст.ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113, 114 СК України, ст. 206 ЦПК України та

Outcome: approved