Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» (далі - ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп») звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], товариства з обмеженою відповідальністю «Е-Комерс» (далі - ТОВ «Е-Комерс»), [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди. Зазначало, що між ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп» та відповідачами по справі у 2014 році були укладені договори про участь постачальника в системі ПлатиПізніше. Разом з тим, між відповідачами по справі та клієнтами укладалися договори про отримання товарів в системі ПлатиПізніше з порушенням умов договорів про участь постачальника в системі ПлатиПізніше, а тому вони є нікчемними. Внаслідок укладення таких договорів товариству була завдана шкода у розмірі 196 462,58 грн. Посилаючись на зазначенні обставини, товариство просило стягнути солідарно з відповідачів 196 462,58 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, а також судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2 946,95 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій вказав на те, що позов підтримує у повному обсязі. У судовому засіданні представник ТОВ «Е-Комерс» проти позову заперечила, вказавши на те, що ТОВ «Е-Комерс» належним чином виконувало свої зобов'язання за договором про участь постачальника в системі ПлатиПізніше, будь-яких договорів у порушення зазначених вимог договору з клієнтами не укладало, а тому не завдало позивачу будь-якої шкоди. У письмових поясненнях, наданих суду, [PERSON] вказав на те, що 19.11.14 та 06.02.15 між клієнтами: [PERSON], [PERSON] через ФОП [PERSON] були укладені договори про отримання товарів, у строк, визначений у договорах, вони товар оплатили, а тому заборгованості перед ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп» у нього не існує, у зв'язку з чим, просив у задоволенні позову відмовити. У письмових поясненнях, наданих суду, [PERSON] вказала на те, що між ФОП [PERSON] і ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп» було укладено договір про участь постачальника в системі ПлатиПізніше. Договори про передачу товару та сама передача товару здійснювалась виключно після отримання від позивача позитивного рішення про надання фінансування кожному конкретному покупцю. Договором не передбачено право постачальника впливати на рішення про надання фінансування чи відмову, а отже, за невиконання покупцями товару своїх зобов'язань по оплаті чергових платежів за програмою Плати Пізніше перед позивачем постачальник відповідати не може, а тому просила відмовити у задоволенні позову. До того ж, вказала на те, що 13.07.15 вона припинила підприємницьку діяльність як ФОП [PERSON] Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи та дослідивши докази, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що 01.08.14 між ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп» і ТОВ «Е-Комерс» було укладено договір про участь постачальника в системі Плати Пізніше. Пунктом 1.1. зазначеного договору передбачено, що за цим договором постачальник (ТОВ «Е-Комерс») бере участь у системі ПлатиПізніше, а саме, використовуючи технологію фінансування ПлатиПізніше, постачає товари клієнтам, надає послуги та відступає процесинг-центру права вимоги платежів та право власності на товари за договорами з клієнтами, а процесинг-центр здійснює факторингове фінансування відступлених постачальником процесинг-центру прав разом з усіма правами вимоги до клієнтів, що випливають з умов, на яких було здійснено постачання клієнтам товарів та надання послуг. Сторони домовляються при цьому діяти відповідно до Правил участі постачальника в системі Плати Пізніше в редакції згідно Наказу № 4 від 25.06.14, які затверджуються процесинг-центром та є невід'ємною частиною цього договору. Згідно з п.п. 1.2., 1.3. зазначеного договору товари (послуги) постачаються клієнтам постачальником за заявками, погодженими процесинг-центром. Права вимоги до клієнтів, що випливають з умов, на яких було здійснено постачання клієнтам товарів (послуг) та право власності на поставлені клієнтам товари відступаються постачальником на користь процесинг-центра в момент підписання відповідного договору з клієнтом про отримання товарів (послуг) в системі ПлатиПізніше. Аналогічні договори про участь постачальника в системі Плати Пізніше були укладені між ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп» і фізичними особами-підприємцями: [PERSON] 03.10.14, [PERSON] 07.10.14, [PERSON] 08.10.14, [PERSON] 26.12.14, [PERSON] 29.10.14, [PERSON] 10.10.14, [PERSON] 02.10.14, [PERSON] 17.10.14, [PERSON] 05.12.14, [PERSON] 29.10.14, [PERSON] 16.10.14, [PERSON] 26.11.14, [PERSON] 15.10.14, [PERSON] 04.12.14, [PERSON] 13.10.14, [PERSON] 24.09.14, [PERSON] 07.10.14, [PERSON] 17.10.14, [PERSON] 24.11.14, [PERSON] 05.01.15, [PERSON] 10.10.14. Обґрунтовуючи позов, ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп», посилаючись на норми ст. ст. 1166, 1190 ЦК України, просило відшкодувати шкоду, завдану спільними діями відповідачів. До вказаних правовідносин підлягають застосуванню норми статей 1166, 1190 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 2 постанови від 27 березня 1992 року N 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Згідно з ч. 1 ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Виходячи зі змісту зазначеної норми матеріального права, особи, які спільно заподіяли неподільну шкоду взаємопов'язаними, сукупними діями або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У порушення вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України позивачем суду не надано доказів того, що відповідачами укладалися договори, які є нікчемними, не надано також суду і доказів того, що дії відповідачів були неправомірними та, що спільними діями відповідачів було завдано матеріальну шкоду позивачу. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed