Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

ТОВ «ЕНІГМА ТЕРРА» звернулося до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить визнати договори купівлі-продажу та договори дарування квартир, укладені між ТОВ «ЕНІГМА ТЕРРА» в особі [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] недійсними та витребувати їх з незаконного володіння відповідачів. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що зазначені договори укладені всупереч вимогам закону, оскільки [PERSON] призначений на посаду директора ТОВ «ЕНІГМА ТЕРРА» неправомочним рішенням загальних зборів ТОВ «ЕНІГМА ТЕРРА», що підтверджується постановою Харківського апеляційного господарського суду від 03.12.2013 року по справі № 5023/5244/11. Відповідно до розділу 20, 22 чинного статуту ТОВ «ЕНІГМА ТЕРРА», зареєстрованого виконавчим комітетом Харківської міської ради 11.10.2005 року (з урахуванням змін, зареєстрованих виконавчим комітетом Харківської міської ради 29.10.2007 року) відчуження майна товариства на суму, що становить 50 і більше відсотків майна товариства належить до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства, а директор товариства має право вчиняти відповідні правочини (укладати договори) виключно в разі наявності відповідного рішення загальних зборів учасників. Рішення про укладення спірних договорів, якими було відчужено на користь відповідачів спірні квартири, загальні збори учасників ТОВ «ЕНІГМА ТЕРРА» не приймали. Отже, володіння відповідачів спірними квартирами є незаконним, а тому є підстави визнати договори недійсними та відповідно ст. 387 ЦК України витребувати своє майно від відповідачів, які незаконно, без належної правової підстави заволоділи ним. Представник позивача позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідачі та їх представники, повідомлені належним чином про дату та час судового розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, про причини неявки не повідомили. Представник відповідача [PERSON] як на підставу своїх заперечень надав суду копії постанови Харківського окружного адміністративного суду від 27.02.14 року. Суд, дослідивши матеріали справи та представлені докази, приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.04.2005 року рішенням загальних зборів засновників, громадянами України [PERSON] та [PERSON] створено ТОВ «ЕНІГМА ТЕРРА», державна реєстрація якого була проведена 06.04.2005 року. Статутний капітал товариства був визначений засновниками в розмірі 29 000 грн., що відповідало чинній на той час редакції чч. 1, 2 ст. 52 Закону України «Про господарські товариства». 06.10.2005 року [PERSON] звернулася до загальних зборів учасників ТОВ «ЕНІГМА ТЕРРА» із заявою про виведення її зі складу учасників з розподілом належної їй частки в статутному капіталі товариства згідно рішення загальних зборів засновників товариства. Рішенням загальних зборів засновників ТОВ «ЕНІГМА ТЕРРА» від 06.10.2005 року засновника [PERSON] було виведено зі складу засновників, включено до складу засновників ТОВ «ЕНІГМА ТЕРРА» громадянина [PERSON], розподілено вклади засновників ТОВ «ЕНІГМА ТЕРРА» наступним чином: [PERSON] - 14 500 гривень, що складає 50 % статутного капіталу, [PERSON] - 14 500 гривень, що складає 50 % статутного капіталу. Тим же рішенням загальних засновників ТОВ «ЕНІГМА ТЕРРА» директором товариства призначено [PERSON]. 11.10.2005 року було проведено державну реєстрацію змін (нової редакції статуту) до установчих документів ТОВ «ЕНІГМА ТЕРРА», пов'язаних із набуттям позивачем статусу учасника товариства та вибуттям з числа учасників відповідача [PERSON] (реєстраційна дія від 11.10.2005 р. за № 14801050001008535). 12.10.2005 року було проведено державну реєстрацію змін відомостей про ТОВ «ЕНІГМА ТЕРРА», пов'язаних із призначенням керівником товариства [PERSON] (реєстраційна дія від 12.10.2005 р. за № 14801070002008535). Рішенням загальних зборів учасників ТОВ «ЕНІГМА ТЕРРА» від 24.10.2007 року статутний капітал ТОВ «ЕНІГМА ТЕРРА» було збільшено до 1 000 000 гривень, вирішено повернути учасникам їх майнові внески до статутного капіталу у вигляді набору офісних меблів та оргтехніки ([PERSON] на суму 14 500 грн. та [PERSON] на суму 14 500 гривень), розподілено вклади учасників у статутному капіталі товариства наступним чином: [PERSON] - 500 000 гривень, що складає 50 % статутного капіталу, [PERSON] - 500 000 гривень, що складає 50 % статутного капіталу. 29.10.2007 року було проведено державну реєстрацію змін до установчих документів ТОВ «ЕНІГМА ТЕРРА», пов'язаних із збільшенням статутного капіталу товариства відповідно до рішення загальних зборів учасників від 24.10.2007 року (реєстраційна дія від 29.10.2007 р. за №14801050004008535). Зазначені обставини встановлено постановою Харківського окружного адміністративного суду від 27.02.2014 р. у справі № 820/2554/14 та постановою Харківського апеляційного господарського суду від 03.12.2013 р. у справі № 5023/5244/11, які набрали законної сили. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Отже, з урахуванням участі при розгляді зазначених справ Позивача, суд дані обставини вважає встановленими та такими, що не потребують подальшого підтвердження та доказування. Також в ході розгляду справи судом досліджено рішення господарського суду Харківської області по справі № 5023/5244/11 від 25.07.2011 року, яким зобов'язано ТОВ «ЕНІГМА ТЕРРА» здійснити дії щодо реєстрації змін до статуту (протокол б/н від 06 жовтня 2005 року). Визнано недійсним рішення Загальних зборів засновників ТОВ «ЕНІГМА ТЕРРА» від 06 жовтня 2005 року (протокол б/н від 06 жовтня 2005 року). Визнано недійсним статут ТОВ «ЕНІГМА ТЕРРА» у новій редакції. Визнано недійсним рішення Загальних зборів учасників ТОВ «ЕНІГМА ТЕРРА» від 24 жовтня 2007 року (протокол б/н від 24 жовтня 2007 року). Визнано недійсними Зміни № 1 до Статуту ТОВ «ЕНІГМА ТЕРРА», зареєстровані 29.10.2007 року за № 1 480 105 0004 008535 Зазначене рішення було виконано державним реєстратором Виконавчого комітету Харківської міської ради, шляхом вчинення відповідних реєстраційних дій та внесення змін до відомостей про юридичну особу - ТОВ «ЕНІГМА ТЕРРА», внаслідок чого в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців було внесено відомості про те, що учасниками ТОВ «ЕНІГМА ТЕРРА» є [PERSON] та [PERSON], а керівником - [PERSON] Як встановлено судовим рішенням, вказаними особами 29.08.2011 року були проведені загальні збори учасників ТОВ «ЕНІГМА ТЕРРА», рішенням яких керівником ТОВ «ЕНІГМА ТЕРРА» було обрано [PERSON]. Проте, в матеріалах справи наявна та досліджена судом постанова Харківського апеляційного господарського суду від 03.12.2013 року по справі № 5023/5244/1, якою рішення господарського суду Харківської області від 25.07.2011 року по справі № 5023/5244/11 скасовано з постановленням нового рішення, яким у позові відмовлено в повному обсязі. Таким чином, судом встановлено, що підстави для внесення змін до відомостей про юридичну особу - ТОВ «ЕНІГМА ТЕРРА» порівняно із станом, що існував на 25.07.2011 року, відпали, що підтверджується постановою Харківського окружного адміністративного суду від 27.02.2014 р. у справі № 820/2554/14, яка набрала законної сили і якою реєстраційну службу Харківського міського управління юстиції було зобов'язано скасувати усі реєстраційні дії, вчинені щодо ТОВ «ЕНІГМА ТЕРРА» після 01.09.2011 р. як такі, що вчинені безпідставно. Рішенням суду визнано безпідставність та незаконність призначення [PERSON] на посаду директора ТОВ «ЕНІГМА ТЕРРА» рішенням нелегітимних загальних зборів учасників ТОВ «Енігма Терра» від 29.08.2011 року. Отже, судом встановлено, що статус [PERSON] як учасника ТОВ «ЕНІГМА ТЕРРА» повністю підтверджений постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 03.12.2013 року у справі № 5023/5244/11, якою було скасовано з відмовою у позові рішення господарського суду Харківської області від 25.07.2011 року по справі № 5023/5244/11, яким були визнані недійсними зміни до статуту ТОВ «ЕНІГМА ТЕРРА», відповідно до яких [PERSON] набув статус учасника ТОВ «ЕНІГМА ТЕРРА». Відтак, суд встановив, що з урахуванням неправомочності рішень загальних зборів учасників ТОВ «ЕНІГМА ТЕРРА» від 29.08.2011 року, якими [PERSON] було обрано на посаду директора товариства, він не мав права підписувати від імені ТОВ «ЕНІГМА ТЕРРА» будь-які документи, в тому числі укладати від імені ТОВ «ЕНІГМА ТЕРРА» будь-які договори. Крім того, рішенням господарського суду Харківської області від 26 травня 2014 року у справі № 922/4436/13, яке набрало законної сили 13 червня 2014 року, встановлено, що з огляду на недійсність рішень загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Енігма Терра» (код ЄДРПОУ 33414599), оформлених протоколом загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Енігма Терра» (код ЄДРПОУ 33414599) від 29.08.2011 року, [PERSON] не набув статусу директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Енігма Терра» (код ЄДРПОУ 33414599) й не перебував у статусі директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Енігма Терра» (код ЄДРПОУ 33414599) та не мав відповідних повноважень діяти від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Енігма Терра» (код ЄДРПОУ 33414599) в жодний період часу. Разом з цим, матеріалами справи підтверджується, що [PERSON], який безпідставно діяв від імені ТОВ «ЕНІГМА ТЕРРА», було відчужено наступні квартири. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі- продажу № 728, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] 12.03.2013 року [PERSON] (Відповідач 1) придбала квартиру [ADDRESS] На підставі договору купівлі- продажу № 731, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] 12.03.2013 року [PERSON] (Відповідач 1) придбала квартиру [ADDRESS] На підставі договору купівлі- продажу № 725, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] 12.03.2013 року [PERSON] (Відповідач 2) придбала квартиру [ADDRESS] На підставі договору купівлі- продажу № 734, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] 12.03.2013 року [PERSON] (Відповідач 1) придбала квартиру [ADDRESS] На підставі договору купівлі- продажу № 742, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] 12.03.2013 року [PERSON] (Відповідач 3) придбав квартиру [ADDRESS] На підставі договору купівлі- продажу № 721, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] 11.03.2013 року [PERSON] (Відповідач 4) придбав квартиру [ADDRESS] На підставі договору дарування № 1102, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] 01.04.2013 року [PERSON] (Відповідач 5) придбала квартиру [ADDRESS] На підставі договору купівлі-продажу № 683, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] 11.03.2013 року [PERSON] (Відповідач 6) придбала квартиру [ADDRESS] На підставі договору купівлі-продажу № 680, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] 11.03.2013 року [PERSON] (Відповідач 7) придбав квартиру [ADDRESS] На підставі договору купівлі-продажу № 689, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] 11.03.2013 року [PERSON] (Відповідач 8) придбав квартиру [ADDRESS] В подальшому зазначена квартира була передана [PERSON] (Відповідач 9) на підставі договору дарування № 767, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] 29.04.2014 року. На підставі договору купівлі-продажу № 838, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] 14.03.2013 року за [PERSON] (Відповідач 10) придбала квартиру [ADDRESS] На підставі договору купівлі-продажу № 670, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] 11.03.2013 року [PERSON] (Відповідач 11) придбала квартиру [ADDRESS] На підставі договору купівлі-продажу № 676, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] 11.03.2013 [PERSON] (Відповідач 12) придбав квартиру [ADDRESS] На підставі договору купівлі-продажу № 673, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] 11.03.2013 [PERSON] (Відповідач 6) придбала квартиру [ADDRESS] На підставі договору купівлі-продажу № 686, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] 11.03.2013 року [PERSON] (Відповідач 8) придбав квартиру [ADDRESS] В подальшому зазначена квартира була передана [PERSON] (Відповідач 14) та [PERSON] (Відповідач 15) на підставі договору дарування № 944, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] 30.05.2014 року. На підставі договору купівлі-продажу № 851, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] 15.03.2013 року [PERSON] (Відповідач 13) придбав квартиру [ADDRESS] В подальшому зазначена квартира була передана [PERSON] (Відповідач 14) та [PERSON] (Відповідач 15) на підставі договору дарування № 771, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] 29.04.2014 року. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. При цьому відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Згідно із ч. 1 ст. 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Відповідно до ч. 3 ст. 145 ЦК України компетенція виконавчого органу товариства з обмеженою відповідальністю, порядок ухвалення ним рішень і порядок вчинення дій від імені товариства встановлюються цим Кодексом, іншим законом і статутом товариства. Відповідно до ч. 4 ст. 62 Закону України «Про господарські товариства» дирекція (директор) діє від імені товариства в межах, встановлених даним Законом та установчими документами. Відповідно до розділів 20, 22 чинного статуту ТОВ «ЕНІГМА ТЕРРА», зареєстрованого Виконавчим комітетом Харківської міської ради 11.10.2005 року (з урахуванням змін, зареєстрованих Виконавчим комітетом Харківської міської ради 29.10.2007 р.) відчуження майна товариства на суму, що становить 50 і більше відсотків майна товариства належить до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства, а директор товариства має право вчиняти відповідні правочини (укладати договори) виключно у разі наявності відповідного рішення загальних зборів учасників. При цьому, сам директор, має бути призначений на посаду у встановленому порядку. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що рішень про укладення договорів, якими було відчужено на користь Відповідачів спірні квартири, загальні збори учасників ТОВ «ЕНІГМА ТЕРРА» не приймали. Крім того, рішенням господарського суду Харківської області від 26 травня 2014 року у справі № 922/4436/13, яке набрало законної сили 13 червня 2014 року, встановлено, що [PERSON] не набув статусу директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Енігма Терра» (код ЄДРПОУ 33414599) й не перебував у статусі директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Енігма Терра» (код ЄДРПОУ 33414599) та не мав відповідних повноважень діяти від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Енігма Терра» (код ЄДРПОУ 33414599) в жодний період часу. Таким чином, судом встановлено, що укладаючи спірні договори, [PERSON] діяв від імені ТОВ «ЕНІГМА ТЕРРА» без належних на це повноважень, з порушенням ч.2 ст.203 Цивільного кодексу Україні. Судом досліджено наявне в матеріалах справи рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.10.2014 року по справі № 820/11789/14, у якому встановлено відсутність доказів незаконності свідоцтва про право власності б/н від 28.12.2012 року, виданого ТОВ «ЕНІГМА ТЕРРА» виконавчим комітетом Харківської міської ради. Відповідно до ч.2 ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 28.12.2012 року Позивачу виконавчим комітетом Харківської міської ради було видано свідоцтво про право власності, а 29.12.2012 року було здійснено державну реєстрацію права власності за Позивачем на житловий будинок, літ. «А-6» загальною площею 2 641,10 кв.м., житловою площею 1 107,9 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS] Таким чином, судом встановлено, що усі спірні квартири, розташовані у житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] є такими, що належать на праві власності саме ТОВ «ЕНІГМА ТЕРРА» з огляду на відсутність правових підстав для відчуження [PERSON] оспорюваних квартир, а отже, і відсутність правових підстав для набуття права власності на оспорювані квартири Відповідачами. Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав», якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати це майно з незаконного володіння набувача (статті 387, 388 ЦК України). Якщо в такій ситуації (саме так обґрунтовано підставу позову) пред'явлений позов про визнання недійсними договорів про відчуження майна, суду під час розгляду справи слід мати на увазі правила, встановлені статтями 387, 388 ЦК України. У зв'язку із цим суди повинні розмежовувати, що коли майно придбано за договором в особи, яка не мала права його відчужувати, то власник має право на підставі статті 388 ЦК України звернутися до суду з позовом про витребування майна у добросовісного набувача, а не з позовом про визнання договору про відчуження майна недійсним. Це стосується не лише випадків, коли укладено один договір із порушенням закону, а й випадків, коли спірне майно відчужено на підставі наступних договорів. Разом з тим, в пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 р. № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» зазначено, що норма частини першої статті 216 ЦК не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК. Рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації. Отже, суд зауважує, що права особи, яка вважає себе власником майна, не підлягають захистові шляхом задоволення позову до добросовісного набувача з використанням правового механізму, встановленого ст.ст. 215, 216 Цивільного кодексу України, якщо такий позов звернено до набувача, який не набув майно за договором, укладеним безпосередньо з позивачем. Такий захист можливий лише шляхом пред'явлення віндікаційного позову, якщо є підстави, передбачені ст. 388 Цивільного кодексу України, які дають право витребувати майно від добросовісного набувача. Таким чином, суд приходить до висновку, що у частині визнання недійними спірних договорів дарування, на підставі яких були набути спірні квартири відповідачами [PERSON], [PERSON] та [PERSON], позовні вимоги не підлягають задоволенню. Відповідно до статті 330 Цивільного кодексу України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване в нього. Пунктом 3 частини першої статті 388 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі придбання майна за відплатним договором придбане у особи, яка не мала права його відчужувати , про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач) власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1)було загублено власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2)було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3)вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння не з їхньої волі, іншим шляхом. За змістом статті 388 Цивільного кодексу України, добросовісним вважається придбання майна не безпосередньо у власника, а у особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач) та власник має право витребувати це майно від набувача у випадку, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння не з їхньої волі. В матеріалах справи відсутнє рішення суду про визнання Відповідачів недобросовісними набувачами або вирок суду, яким би вони були визнані винними у скоєнні злочину, а отже відсутні підстави для висновку про недобросовісність набувачів спірного майна. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, спірні квартири вибули з володіння Позивача поза його волею в період керівництва ТОВ «ЕНІГМА ТЕРРА» не уповноваженою особою внаслідок постановлення рішення господарського суду Харківської області від 25.07.2011 року по справі № 5023/5244/11, яке в подальшому було скасовано. Набувачі спірних квартир за договорами купівлі-продажу № №728, 731, 725, 734, 742 від 12.03.2013 року, № № 721, 683, 680, 689, 670, 676, 673, 686 від 11.03.2013 року, № 838 від 14.03.2013 року, № 851 від 15.03.2013 року не набували права власності на нього, тому Позивач як власник житлового будинку № 83-Б по вул. Новгородській у м. Харкові та квартир, розташованих у ньому, має право витребувати спірні квартири від набувачів, які без відповідних правових підстав володіють ними. Суд зазначає, що відповідно до статті 41 Конституції України та ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Крім того, згідно з ч.1 ст. 383 Цивільного кодексу України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Суд зауважує, що відповідно до ч.3 ст. 388 Цивільного кодексу України, якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. Відповідно до ч.1 ст. 717 Цивільного кодексу України, за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно (дарунок) у власність. Судом встановлено, що 01.04.2013 року [PERSON] відповідно до договору дарування № 1102, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], придбала квартиру [ADDRESS] 29.04.2014 року [PERSON] відповідно до договору дарування № 767, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], придбала квартиру [ADDRESS] 30.05.2014 року Відповідачі [PERSON] та [PERSON] відповідно до договору дарування № 944, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], придбали квартиру [ADDRESS] 29.04.2014 року також Відповідачі [PERSON] та [PERSON] відповідно до договору дарування № 771, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], придбали квартиру [ADDRESS] Судом досліджено матеріали справи, в яких міститься долучені до справи постанова Харківського окружного адміністративного суду від 15.10.2014 року у справі № 820/11789/14 та ухвала Харківського апеляційного адміністративного суду від 10.12.2014 року, якою залишено в силі постанову Харківського окружного адміністративного суду України по справі № 820/11789/14 від 15.10.2014 року. Як встановлено постановою Харківського окружного адміністративного суду від 15.10.2014 року по справі № 820/11789/14, у своєму позові ТОВ «ЕНІГМА ТЕРРА» просить визнати недійсною та скасувати реєстрацію декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованої Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Харківській області 05.12.2012 року за № ХК 14312239761 через неналежність затвердження проектної документації та зобов'язати реєстраційну службу Харківського міського управління юстиції внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування реєстрації права власності ТОВ «ЕНІГМА ТЕРРА» на житловий будинок та набувачів спірних квартир на зазначені квартири у житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] При винесенні рішення, Харківським окружним судом встановлено, що у Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю відсутні правові підстави для скасування декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Інспекцією дотримано вимоги Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 461. Відповідно до зазначеного рішення суду, питання внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів про скасування державної реєстрації права власності віднесено виключно до компетенції державного реєстратора та не входять до компетенції суду. На підставі викладеного, суд встановив, що ТОВ «ЕНІГМА ТЕРРА» звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом щодо порушення процедурних питань введення до експлуатації житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] Предметом спору, який перебуває на вирішенні Дзержинського районного суду є захист права власності шляхом витребування майна із чужого незаконного володіння. Отже, суд встановлює безпідставність посилання представника Відповідача на вищезазначені рішення суду як на підставу спростування доводів Позивача про недійсність правочинів, укладених [PERSON] від імені ТОВ «ЕНІГМА ТЕРРА». Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов ТОВ «ЕНІГМА ТЕРРА» до Відповідачів про визнання недійсними договорів дарування квартир у житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] та витребування спірних квартир із незаконного володіння Відповідачів підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідачів пропорційно до розміру задоволених позовних вимог та відповідно до кількості квартир, які перебували у їх власності.

Outcome: partial