Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

Тернопільський національний економічний університет (надалі - ТНЕУ) звернувся в суд із позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа - орган опіки та піклування Тернопільської міської ради, про виселення без надання іншого житлового приміщення. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] разом із дружиною [PERSON] та дочкою [PERSON] проживає в гуртожитку №1, кім. [NUMBER], що розташований за адресою: [ADDRESS]. У трудових відносинах з позивачем відповідачі не перебували та не перебувають. Гуртожиток, в якому вони проживають, належить ТНЕУ та, оскільки [PERSON] разом із сім'єю не був вселений у спірне житло з дотриманням вимог житлового законодавства, не є студентом університету та не перебуває з ним у трудових відносинах, то проживає у студентському гуртожитку без законних на це підстав, чим грубо порушує права ТНЕУ. 23 квітня 2014 року [PERSON] повідомлено під розписку про те, що він повинен виселитися із студентського гуртожитку до 08 травня 2014 року, в іншому випадку виселення буде проведено в судовому порядку, однак відповідач на попередження не прореагував. За вказаних обставин позивач просить суд виселити [PERSON] разом із дружиною [PERSON] та дочкою - [PERSON] з студентського гуртожитку №1, кімната [NUMBER], Тернопільського національного економічного університету розташованого за адресою: [ADDRESS], без надання іншого житлового приміщення. 14 серпня 2014 року представником позивача подано заяву про уточнення позовних вимог, в обґрунтування якої зазначено, що згідно з карткою прописки [PERSON] разом із сім'єю зареєстровані в кім.[NUMBER] студентському гуртожитку №2 ТНЕУ, розташованому за адресою: [ADDRESS]. Незважаючи на факт не проживання в гуртожитку за вказаною адресою, відповідачі з реєстраційного обліку в добровільному порядку не знялися та залишаються зареєстрованими. З урахуванням наведенного просить суд визнати [PERSON] разом із дружиною [PERSON] та дочкою - [PERSON], такими, що втратили право користування жилим приміщенням - кімнатою [NUMBER] студентського гуртожитку №2 ТНЕУ, розташованого за адресою: [ADDRESS], та виселити [PERSON] разом із дружиною [PERSON] та дочкою - [PERSON] з студентського гуртожитку №1, кімната [NUMBER], Тернопільського національного економічного університету розташованого за адресою: [ADDRESS], без надання іншого житлового приміщення. Представник позивача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заявлений позов визнав частково, в частині визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням - кімнатою [NUMBER] студентського гуртожитку №2 ТНЕУ, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Додатково пояснив, що в гуртожитку за вказаною адресою його сім'я не проживала жодного дня, однак він з дружиною там зареєстровані з 2007 року, а їх малолітня дочка з часу народження - 2010 рік. З 2007 року по 2010 рік він з дружиною проживав в кімнаті [NUMBER] студентського гуртожитку №1 ТНЕУ, а з 2010 року їхня сім'я проживає в кімнаті [NUMBER] даного гуртожитку. В трудових відносинах з ТНЕУ він та його дружина не перебувають. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог про виселення його з сім'єю з кімнати [NUMBER] студентського гуртожитку №1 ТНЕУ, оскільки іншого житла для проживання в нього немає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак подала суду заяву, в якій просить суд справу розглядати у її відсутності. Щодо вирішення спору покладається на думку суду. Представник третьої особи - орган опіки та піклування Тернопільської міської ради в судовому засіданні просила захистити житлові права дитини та відмовити в позові про виселення [PERSON] із приміщення гуртожитку ТНЕУ. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, представника третьої особи, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 17 грудня 2013 року власником студентського гуртожитку №1, розташованого в [ADDRESS], загальною площею 4253,1 кв.м., є Держава в особі Міністерства освіти і науки, правовий режим майна - право оперативного управління, Тернопільський національний економічний університет. У листах №1/9-726 від 19.10.2009 року, №1/9-564 від 17.08.2010 року, №1/9-927 від 30.12.2011 року Міністерство освіти і науки України інформує керівників вищих навчальних закладів про необхідність забезпечення студентів місцями у гуртожитках та використання приміщень гуртожитків за призначенням шляхом виселення сторонніх осіб. Як вбачається із довідки про склад сім'ї №81 від 13 серпня 2014 року, виданої Тернопільським національним економічним університетом, [PERSON] зареєстрований в студентському гуртожитку за адресою: [ADDRESS]. Разом з ним проживають: [PERSON] - дружина, [PERSON] - дочка. Водночас, відповідно до актів №03.01/14 від 31 січня 2014 року, №14.02/14 від 28 лютого 2014 року, №23.03/14 від 28 березня 2014 року №39.04/14 від 30 квітня 2014 року, №55.05/14 від 30 травня 2014 року, №63.06/14 від 27 червня 2014 року про втрату підстав на право користування житловим приміщенням громадянином [PERSON] із сім'єю у студентському гуртожитку №2 будинку [NUMBER] Тернопільського національного економічного університету, [PERSON] та його сім'я у складі дружини [PERSON] і дочки [PERSON] не є студентами та не перебувають у трудових відносинах з Тернопільським національним економічним університетом. Не проживають у студентському гуртожитку №2 блок [NUMBER], який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В блоці [NUMBER] студентського гуртожитку №2 проживає [PERSON] з сім'єю. Не проживання [PERSON]. [PERSON]. [PERSON] за вказаною адресою засвідчують мешканці гуртожитку №2: [PERSON] (блок [NUMBER]), [PERSON] (блок [NUMBER]), [PERSON] (блок [NUMBER]). Вказані обставини підтверджуються довідкою №126-07/3051 від 04 листопада 2014 року, виданою Тернопільським національним економічним університетом, згідно якої в студентському гуртожитку №2 Тернопільського національного економічного університету в блоці [NUMBER] з 1996 року, безперервно і по теперішній час проживає [PERSON] із дружиною та дочкою. У повідомленні адміністрації студентського містечка Тернопільського національного економічного університету №28.04/14 від 23 квітня 2014 року [PERSON] поінформовано про те, що у нього закінчився термін проживання у студентському гуртожитку №1, кім. [NUMBER], і йому відмовлено у проханні щодо надання дозволу для його продовження. Згідно наказу ректора ТНЕУ від 08.05.2009 року «Про укладання договорів (контрактів) на проживання у гуртожитках університету» у [PERSON] відсутні правові підстави для продовження проживання і він підлягає виселенню з гуртожитку університету. У відповідності до акту про фактичне проживання громадянина [PERSON] із сім'єю у студентському гуртожитку №1 Тернопільського національного економічного університету №69.07/14 від 30 липня 2014 року, [PERSON] і його сім'я у складі: дружина [PERSON], донька [PERSON] фактично проживає у кімнаті [NUMBER] студентського гуртожитку №1 Тернопільського національного економічного університету. Вказаний гуртожиток знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Проживання сім'ї [PERSON] за вказаною адресою засвідчують мешканці гуртожитку №1 [PERSON] (кімната [NUMBER]), [PERSON] (кімната [PERSON]) і [PERSON] (кімната [NUMBER]). За вищевказаних обставин судом встановлено, що відповідачі разом із малолітньою дитиною з 2007 року і до дня вирішення судом виниклого спору жодного дня не проживали по місцю їх реєстрації в кімнаті [NUMBER] студентського гуртожитку №2 Тернопільського національного економічного університету, розташованого за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] з дружиною [PERSON] та донькою [PERSON] мешкають в кімнаті [NUMBER] студентського гуртожитку №1 Тернопільського національного економічного університету, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до п.2 Постанови Ради Міністрів Української РСР «Про затвердження Примірного положення про гуртожитки» № 208 від 03.06.1986 року гуртожитки призначаються для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання та п.2 Наказу Міністерства освіти і науки України № 1004 від 13.11.2007 року «Про затвердження Примірного положення про студентський гуртожиток вищого навчального закладу» студентські гуртожитки вищих навчальних закладів призначені для проживання на період навчання іногородніх студентів, слухачів, курсантів, асистентів-стажистів, інтернів, клінічних ординаторів, аспірантів, ад'юнктів, докторантів тощо, а також студентів з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, за умови відсутності в них іншого місця проживання. Згідно положень п.37 «Примірного положення про студентський гуртожиток вищого навчального закладу», затвердженого Міністерством освіти і науки України від 13.11.2007 р. №1004 та п.18 «Примірного положення про гуртожитки» затвердженого Постановою РМ УРСР від 03.06.1986 р. №208, особа, що проживає в гуртожитку зобов'язана своєчасно сплачувати за проживання та попереджати завідувача гуртожитку при залишенні гуртожитку на тривалий час (більше 5 діб). При тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців (ч.1 ст.71 ЖК УРСР). Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» передбачено, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. В силу ст.72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому засіданні. З проаналізованих в судовому засіданні матеріалів справи вбачається, що відповідачі та їх малолітня дитина більше шести місяців без поважних причин відсутні по місцю реєстрації, а тому має місце порушення ними житлових прав позивача, які підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог в частині визнання [PERSON] разом із дружиною [PERSON] та дочкою - [PERSON], такими, що втратили право користування жилим приміщенням - кімнатою [NUMBER] студентського гуртожитку №2 Тернопільського національного економічного університету, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Заявлені позовні вимоги щодо виселення [PERSON] разом із дружиною [PERSON] та дочкою - [PERSON] з студентського гуртожитку №1, кімната [NUMBER], Тернопільського національного економічного університету, розташованого за адресою: [ADDRESS], без надання іншого житлового приміщення, також підлягають до задоволення. До такого висновку суд прийшов, виходячи із наступного. В силу ст.810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Підстави, умови, порядок укладення та припинення договору найму житла, що є об'єктом права державної або комунальної власності, встановлюються законом. До договору найму житла, крім найму житла, що є об'єктом права державної або комунальної власності, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом. На підставі Постанов Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997р. №38 «Про затвердження переліку платних послуг, які можуть надаватися державними навчальними закладами», відповідно до п.п.4 п. 8 якої, у тому числі, у сфері житлово-комунальних послуг - проживання у гуртожитках навчальних закладів, та від 27 серпня 2010 року №796 «Про затвердження переліку платних послуг, які можуть надаватися навчальними закладами, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної і комунальної форми власності», а у п.7 Постанови перелічені житлові обєкти, які можуть надаватися у користування та категорії осіб, яким можуть надаватися такі послуги: 1) надання спеціально облаштованих будинків і приміщень, що перебувають на балансі навчальних закладів, для тимчасового проживання; 2) надання під час канікул вільних спеціально облаштованих приміщень гуртожитків для тимчасового проживання; 3) надання спеціально облаштованих приміщень гуртожитків навчальних закладів для проживання: осіб, які навчаються або працюють у відповідному навчальному закладі; абітурієнтів відповідного навчального закладу під час вступних іспитів; осіб, які направлені у відрядження до таких навчальних закладів. Вказані Постанови Кабінету Міністрів України надавали лише право навчальним закладам надавати послуги проживання у гуртожитках і ніяким чином не врегульовували відносини між цими навчальними закладами та громадянами, яким надавалися ці послуги. До правових відносин між навчальними закладами, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної і комунальної форми власності та мешканцями гуртожитків, у тому числі осіб, які поселилися у гуртожитки, отримуючи послугу, надану на підставі вказаних Постанов, слід застосовувати норми Житлового законодавства. Відповідно до ст.127 ЖК УРСР, п.2 Постанови Ради Міністрів Української РСР №208 від 3 червня 1986 року «Про затвердження примірного положення про гуртожитки» гуртожитки призначаються лише для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період їх роботи або навчання. Пленум Верховного Суду України в п.22 постанови від 12 квітня 1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» указав, що, вирішуючи спори про виселення з гуртожитків, судам слід з'ясовувати, крім інших питань, і питання щодо видачі відповідно до Примірного положення ордера на зайняття жилої площі в гуртожитку. Згідно із ч.2 ст.128, ст.129 ЖК Української РСР, ч.1 п.10 Примірного положення на підставі спільного рішення адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Під час розгляду справи [PERSON] надано ордер №248, адресований коменданту гуртожитку №1 ТНЕУ, про направлення студентів [PERSON], [PERSON] в кімнату [NUMBER] на період з 01 вересня 2007 року по 01 липня 2008 року та ордер №ОНП-001308 для поселення [PERSON] в кімнату [NUMBER] гуртожитку №1 на період з 01 вересня 207 року по 30 червня 2008 року. Вказані ордери суд до уваги не бере, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що на час їх видачі відповідачі не були студентами ТНЕУ, не перебували та не перебувають з навчальним закладом у трудових відносинах. Їх вселення в студентський гуртожиток відбулося за домовленістю з адміністрацією вузу «як виняток». Як вбачається з повідомлення №28.04/14 від 23 квітня 2014 року та підтверджено в судовому засіданні [PERSON], в кімнатах [NUMBER], а в подальшому [NUMBER] гуртожитку №1 Тернопільського національного економічного університету розташованого за адресою: [ADDRESS], він проживає разом із дружиною та дочкою без будь-якої правової підстави. Відповідачі були поселені в кімнату [NUMBER] вказаного гуртожитку, як тимчасові мешканці, термін проживання їх у даному приміщенні закінчився і у його продовженні позивачем відмовлено, а тому їх право на проживання є припиненим. За урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що [PERSON] разом із дружиною [PERSON] та дочкою - [PERSON] слід виселити із студентського гуртожитку №1, кімната [NUMBER], Тернопільського національного економічного університету розташованого за адресою: [ADDRESS], без надання іншого житлового приміщення. В силу ст.88 ЦПК України із відповідачів солідарно в користь позивача слід стягнути 243,60 грн. понесених судових витрат по оплаті судового збору.

Outcome: approved