Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «СОФТЛАЙН ІТ» звернулося до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО», до [PERSON], з участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідача: відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві, відділу державної виконавчої служби Соломянського районного управління юстиції у м. Києві про зняття арешту. Звернення з позовом мотивує тим, що відповідно до ухвал господарського суду м. Києва від 03.11.2015 р. та 13.01.2016 р. у справі № 5011-12/10763-2012 звернуто стягнення на майно публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО» (далі відповідач) шляхом передачі у власність (визнання власником) товариству з обмеженою відповідальністю «СОФТЛАЙ ІТ» (далі позивач) наступного майна ПАТ «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО»: - нежитлове приміщення, офіс з господарськими будівлями загальною площею 284,9 кв.м. (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 720531921101), що знаходиться за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Берчені, буд. № 12; - земельної ділянки 0,0700 га (кадастровий номер 2110100000:33:003:0065), що знаходиться за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Берчені, буд. № 12. Вказує, що на підставі рішення суду здійснено державну реєстрацію вищезазначеного речового права (права власності), що випливає з інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Таким чином, позивач в установленому порядку набув права власності на вищевказане нерухоме майно. Стверджує, що на це нерухоме майно було накладено арешти та зареєстровано обтяження у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно у звязку із боргами попереднього власника. Підставою накладення арештів та відповідних обтяжень є: 1) постанова про арешт майна та заборони на його відчуження, серія та номер 41918646, видана 03.02.2015 р., видавник: відділ Державної виконавчої служби Печерського РУЮ у м. Києві та відповідні рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: - стосовно нежитлового приміщення індексний номер 24264703 від 09.09.2015 р., про що здійснено номер запису про обтяження 13373189; - стосовно земельної ділянки індексний номер 19673866 від 27.02.2015 р., про що здійснено номер запису про обтяження 8887298; 2) постанова про арешт майна та заборони на його відчуження, серія та номер 45413109, видана 12.11.2014 р., видавник: відділ Державної виконавчої служби Соломянського РУЮ у м. Києві та відповідні рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: - стосовно нежитлового приміщення індексний номер 24264703 від 09.09.2015 р., про що здійснено номер запису про обтяження 13372568; - стосовно земельної ділянки індексний номер 18839954 від 26.01.2015 р. про що здійснено номер запису про обтяження 8489414; 3) постанова про арешт майна та заборони на його відчуження, серія та номер ВП № 45350502, видана 11.11.2014 р., видавник: відділ Державної виконавчої служби Печерського РУЮ у м. Києві та відповідні рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: - стосовно нежитлового приміщення індексний номер 24264703 від 09.09.2014 р., про що здійснено номер запису про обтяження 13372466; - стосовно земельної ділянки індексний номер 17557193 від 28.11.2014 р., про що здійснено номер запису про обтяження 7862783. Зазначає, що арешт вищезазначеного нерухомого майна та державна реєстрація обтяження обмежує права позивача як власника даного майна, у звязку з чим останній немає можливості здійснити (реалізувати) своє право власності повністю або частково. У даному випадку права власника порушуються особами, в інтересах яких було арештовано майно відповідача ПАТ «УСК «Гарант-Авто». З інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивачу відомо лише про одного стягувача, зокрема про фізичну особу [PERSON], про якого зазначено у обтяженнях 13372568 та 8489414. Наголошує, що позивач не відповідає належним йому на праві власності майном за зобовязаннями відповідача ПАТ «УСК «Гарант-Авто», оскільки за ст. 511 ЦК України зобов'язання не створює обов'язку для третьої особи. Враховуючи, що у даному випадку право власності його ніким не оспорюється, вважає, що належним і достатнім способом захисту порушеного права є зняття арешту з майна. Враховуючи вищенаведене, просить суд зняти арешт із нежитлового приміщення, офіс з господарськими будівлями загальною площею 284,9 кв.м. (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 720531921101), що знаходиться за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Берчені, буд. № 12, накладений постановами про арешт майна та заборони на його відчуження, а саме: - серія та номер 41918646, видана 03.02.2015 р., видавник: відділ Державної виконавчої служби Печерського РУЮ у м. Києві; - серія та номер 45413109, видана 12.11.2014 р., видавник: відділ Державної виконавчої служби Соломянського РУЮ у м. Києві; - серія та номер ВП № 45350502, видана 11.11.2014 р., видавник: відділ Державної виконавчої служби Печерського РУЮ у м. Києві. Також просить суд зняти арешт із земельної ділянки 0,0700 га (кадастровий номер 2110100000:33:003:0065), що знаходиться за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Берчені, буд. № 12, накладений постановами про арешт майна та заборони на його відчуження, а саме: - серія та номер 41918646, видана 03.02.2015 р., видавник: відділ Державної виконавчої служби Печерського РУЮ у м. Києві; - серія та номер 45413109, видана 12.11.2014 р., видавник: відділ Державної виконавчої служби Соломянського РУЮ у м. Києві; - серія та номер ВП № 45350502, видана 11.11.2014 р., видавник: відділ Державної виконавчої служби Печерського РУЮ у м. Києві. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовільнити. Відповідач - публічне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО» явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, однак, подав через канцелярію суду заяву від 24 травня 2016 року про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб. Відповідач [PERSON] та треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідача: відділ державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві, відділу державної виконавчої служби Соломянського районного управління юстиції у м. Києві повторно в судове засідання не з'явилися, хоча про час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, про причини неявки суду не повідомили. За приписами ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), а згідно з положеннями ч. 3 ст. 36 ЦПК України якщо від третьої особи не надійшло повідомлення про згоду на участь у справі, справа розглядається без неї. Відтак, з урахуванням норм ст. ст. 36, 158, 169 справу розглянуто на підставі наявних у ній даних та доказів. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до переконання, що позовна заява є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення з наступних підстав. З досліджених у справі матеріалів судом встановлено, що відповідно до ухвал господарського суду м. Києва від 03.11.2015 р. та 13.01.2016 р. у справі № 5011-12/10763-2012 звернуто стягнення на майно публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО» шляхом передачі у власність (визнання власником) товариству з обмеженою відповідальністю «СОФТЛАЙ ІТ» наступного майна ПАТ «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО»: - нежитлове приміщення, офіс з господарськими будівлями загальною площею 284,9 кв.м. (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 720531921101), що знаходиться за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Берчені, буд. № 12; - земельної ділянки 0,0700 га (кадастровий номер 2110100000:33:003:0065), що знаходиться за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Берчені, буд. № 12. На підставі рішення суду здійснено державну реєстрацію вищезазначеного речового права (права власності) на нерухоме майно та земельну ділянку, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна за № 57636638 від 19.04.2016 р., а також інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна за № 57635730 від 19.04.2016 р. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, судом встановлено, що позивач в установленому порядку набув право власності на вищевказане нерухоме майно. Однак, як вбачається із вищезгаданої інформаційної довідки № 57636638 від 19.04.2016 р. та інформаційної довідки № 57635730 від 19.04.2016 р. на це нерухоме майно було накладено арешти та зареєстровано обтяження у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно у звязку із боргами попереднього власника. Підставою накладення арештів та відповідних обтяжень є: 1) постанова про арешт майна та заборони на його відчуження, серія та номер 41918646, видана 03.02.2015 р., видавник: відділ Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві та відповідні рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: - стосовно нежитлового приміщення рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 24264703 від 09.09.2015 р., номер запису про обтяження 13373189; - стосовно земельної ділянки рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 19673866 від 27.02.2015 р., номер запису про обтяження 8887298; 2) постанова про арешт майна та заборони на його відчуження, серія та номер 45413109, видана 12.11.2014 р., видавник: відділ Державної виконавчої служби Соломянського районного управління юстиції у м. Києві та відповідні рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: - стосовно нежитлового приміщення рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 24264703 від 09.09.2015 р., номер запису про обтяження 13372568; - стосовно земельної ділянки рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 18839954 від 26.01.2015 р., номер запису про обтяження 8489414; 3) постанова про арешт майна та заборони на його відчуження, серія та номер ВП № 45350502, видана 11.11.2014 р., видавник: відділ Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві та відповідні рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: - стосовно нежитлового приміщення рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 24264703 від 09.09.2014 р., номер запису про обтяження 13372466; - стосовно земельної ділянки рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 17557193 від 28.11.2014 р., номер запису про обтяження 7862783. Судом встановлено, що арешт вищезазначеного нерухомого майна та державна реєстрація обтяження обмежує права позивача як власника даного майна, у звязку з чим останній немає можливості здійснити (реалізувати) своє право власності повністю або частково. У даному випадку права власника порушуються особами, в інтересах яких було арештовано майно відповідача ПАТ «УСК «Гарант-Авто». Ст. 55 Конституції України установлено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Ст. 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ч. 4 ст. 41 Конституції України). За положеннями ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст. 321 ЦК України установлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 328 ЦК України установлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Як встановлено ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 511 ЦК України, зобов'язання не створює обов'язку для третьої особи. Таким чином, позивач ТОВ «Софтлайн Іт» не відповідає належним йому на праві власності майном за зобовязаннями відповідача ПАТ «УСК «Гарант-Авто». Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження»). Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Враховуючи наведене, заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до задоволення. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати підлягають відшкодуванню за рахунок відповідачів. На підставі ч. 3 ст. 209 та ч. 1 ст. 218 ЦПК України 06 червня 2016 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 08 червня 2016 року.

Outcome: approved