Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30.06.2009 року. [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що шлюбні відносини між сторонами не підтримуються та ставлення позивача до відповідача, як дружини, втратило свою силу. Позивач вказує, що спільних дітей у сторін немає, однак на добровільне розірвання шлюбу відповідач не погоджується. Крім цього, позивач вказує, що подальше проживання у шлюбі з відповідачем буде суперечити його інтересам. Враховуючи наведене, позивач просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] , який був зареєстрований 30.06.2009 року Ковельським міськрайонним відділдом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 210. Крім цього, позивач просить судові витрати у справі залишити за ним. В судове засідання позивач не з`явився, однак згідно позовної заяви просить розгляд справи здійснювати у його відсутності. Відповідач [PERSON] , в силу вимог ст. 128 ЦПК України, була належним чином повідомленою про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з`явилась без повідомлення причин, відзиву не подала. Зважаючи на вказані обставини, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як встановлено з свідоцтва про шлюб, сторони перебувають у шлюбі з 30.06.2009 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 210. Відповідно до п. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до п. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч. 3 ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. З огляду на викладені правові норми, обставини по справі та позицію позивача щодо неможливості збереження сімейних стосунків, суд вважає, що збереження сім`ї в даному випадку буде нічим іншим, як примушуванням сторін до збереження шлюбних відносин. Як встановлено у судовому засіданні, сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, в сім`ї втрачена взаємоповага та розуміння, шлюб існує лише формально й зберегти сім`ю не можливо. Зважаючи на дійсні причини розірвання шлюбу, зазначені позивачем, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Таким чином суд, повно, всесторонньо та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку про те, що шлюб між сторонами, зареєстрований 30.06.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 210, слід розірвати. Судові витрати суд залишає за позивачем відповідно до позовної заяви.

Outcome: approved