Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (далі Позивач) у квітні 2017 року звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши, що між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» (далі Банк) та [PERSON] було укладено кредитний договір № [NUMBER] від 30.01.2014 року на суму 19330,00 гривень зі строком повернення до 30.01.2017 року. 22.12.2014 року між Банком та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого Банк відступив Позивачу право вимоги коштів від [PERSON] за кредитним договором № [NUMBER] від 30.01.2014 року, право одержання яких належить Банку, а Позивач набув право вимоги даних грошових коштів від відповідача. Про дану угоду було письмово повідомлено відповідача. Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобовязувався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобовязання в повному обсязі у строки та на умовах, передбачених цим договором. Однак відповідач свої зобовязання за кредитним договором № [NUMBER] від 30.01.2014 року не виконує, своєчасно суми щомісячної виплати по кредиту, процентах та комісії не вносить, внаслідок чого станом на 24.11.2016 року існує заборгованість за кредитним договором у сумі 22492,09 гривень, з яких залишок заборгованості за кредитом 18812,09 гривень, відсотки за користування кредитом 1,54 гривень, комісія 3678,46 гривень, яку позивач просив стягнути на свою користь із [PERSON], а також понесені судові витрати. У судове засідання представник позивача надав письмове клопотання в якому просив справу розглянути за його відсутності, підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задоволити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Справу розглянуто за відсутності [PERSON]О повідомленого про час та місце судового засідання шляхом направлення повісток про виклик за адресою зареєстрованого місця проживання, стосовно якого суд не має відомостей про причину неявки, та відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд оголосивши заяву представника позивача, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] 30.01.2014 року було укладено договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER], додатками до якого є графік платежів та інформаційний лист (а.с. 5-6, 8, 9). Відповідно до умов вказаного кредитного договору було надано [PERSON] строковий кредит в сумі 19330,00 гривень на строк 36 місяців з кінцевим терміном повернення кредиту 30.01.2017 року, з встановленням фіксованої процентної ставки за користування кредитом 0,01% річних. Погашення кредиту та процентів здійснюється щомісячно. За кредитне обслуговування передбачено сплату комісії, а за несвоєчасне погашення заборгованості штрафи. 22.12.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу № 22/12/14/1-2 (а.с.16-19), відповідно до умов якого Банк відступив Позивачу право вимоги від [PERSON] коштів (включаючи тіло кредиту, відсотки та комісію), право на одержання яких належало Банку, а Позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача на суму боргу, що виникла відповідно до умов кредитного договору укладеного між Банком та [PERSON], на момент укладення цього договору. Відповідно до витягу з Додатку до договору факторингу № 22/12/14/1-2 (а.с. 20) загальна сума заборгованості [PERSON] перед Банком за договором про надання споживчого кредиту № [NUMBER] від 30.01.2014 року становить 22492 гривень 09 копійок. [PERSON] було повідомлено листом про укладення договору факторингу № 22/12/14/1-2 від 22.12.2014 року та відступлення Банком права вимоги заборгованості за кредитним договором № [NUMBER] від 30.01.2014 року на користь Позивача (а.с. 13, 14). Відповідно до розрахунку позивача, проти якого відповідач не надав будь-яких заперечень (а.с. 15), станом на 24.11.2016 року [PERSON] має заборгованість за кредитним договором № [NUMBER] від 30.01.2014 року у сумі 22492,09 гривень, з яких заборгованість за кредитом 18812,09 гривень, відсотки за користування кредитом 1,54 гривень, комісія 3678,46 гривень. Додаткових нарахувань за кредитним договором № [NUMBER] від 11.04.2013 року Позивачем не здійснювалось. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобовязаний повернути кредитодавцеві грошові кошти у строк та в порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ЦК України). Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ст. 1048 ЦК України). За змістом ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням) то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася та сплати процентів належних йому. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України закріплено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За таких обставини, оцінивши докази надані позивачем, суд приходить до висновку, що відповідно до умов договору факторингу № 22/12/14/1-2 від 22.12.2014 року укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна», останнє набуло права вимоги до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 22492,09 гривень, що виникла станом на 24.11.2016 року за кредитним договором № [NUMBER] від 30.01.2014 року укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON], умови якого щодо погашення заборгованості за кредитом, процентами та комісією [PERSON] належним чином не виконані, а отже заборгованість у сумі 22492,09 гривень підлягає стягненню із відповідача на користь Позивача. Своїх заперечень проти позову, та доказів, які б підтверджували такі заперечення відповідач суду не надав. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст. ст. 512, 514, 1048-1050, 1054-1055 ЦК України,

Outcome: approved