Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-20 00:00:00

ТОВ «Будівельна компанія «Інвестцентробуд» звернулось в суд до відповідача з зазначеним позовом. Посилається на те, що 16 липня 2018 року між ТОВ «Будівельна компанія «Інвестцентробуд» та [PERSON] був укладений договір оренди № 45Л. Відповідно до умов цього договору позивач передав відповідачу у тимчасове платне користування нежиле приміщення за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 9.1. договору розмір орендної плати за місяць оренди приміщення складає 3000 гривень. Пунктом 9.3. договору передбачено, що плата за користування приміщенням сплачується орендарем один раз на місяць, не пізніше 5-го числа поточного місяця, за який здійснюється плата. Акт приймання приміщення підписано сторонами 15 серпня 2018 року. Відповідач, порушуючи умови договору, не сплатив орендну плату за користування приміщенням за листопад 2018 року та грудень 2018 року. Заборгованість відповідача становить 9472 гривні 86 копійок з урахуванням комунальних послуг, які передбачені сервісною угодою (додаток № 1 до договору оренди). У зв`язку з цим позивачем було припинено надання послуг відповідачу 31 грудня 2018 року. Згідно з п. 16.1. договору у випадку прострочення орендарем виконання зобов`язань, що передбачає здійснення платежів на користь орендодавця, і якщо будь-який платіж (його частина) за даним договором буде прострочений орендарем, орендар зобов`язаний сплатити орендодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми простроченого зобов`язання за кожен календарний день прострочення. Відповідно до п. 16.2. договору крім того, за кожні 30 календарних днів існування заборгованості за договором, орендар додатково зобов`язаний буде сплачувати орендодавцю штраф в розмірі 10 % від суми заборгованості, яка склалась на день нарахування такого штрафу. Таким чином, заборгованість відповідача по договору становить: - 9472 гривні 86 копійок - заборгованість за договором оренди; - 277 гривень 80 копійок - інфляційне збільшення суми боргу; - 84 гривні 33 копійки - три проценти річних; - 1009 гривень 48 копійок - пеня; - 1500 гривень - штраф. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 30 травня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 05 серпня 2019 року виправлено описку в ухвалі Солом`янського районного суду м. Києва від 30 травня 2019 року. З відзиву на позовну заяву відповідача вбачається, що він просить відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що у строк з 24 серпня 2018 року по грудень 2018 року було зафіксовано наявність наступних перешкод при користуванні приміщенням та проблем з наданням послуг. Зокрема, відсутнє покриття підлоги третього поверху будівлі, що унеможливило надання послуг прибирання приміщень спільного користування на поверсі, де розташоване приміщення; засмічені місця спільного користування; відсутні кришки чи інша ізоляція на вимикачах, електророзетках та з`єднувальних коробах електропроводки приміщень спільного користування третього поверху будівлі; пошкоджені стіни коридорів третього поверху будинку; не функціонувала частина вбиральні на третьому поверсі; не функціонувала частина елементів освітлення приміщення. Таким чином, відповідно до п. 12.1. договору орендодавець обмежив право орендаря користуватися приміщенням, а відповідно до п. 2 сервісної угоди до договору зробив неможливим надання послуг. Про перелічені проблеми орендодавцю було повідомлено письмово мотивованими відмова від підписання актів у порядку, встановленому п. 9.4 договору. Крім того, з 21 грудня 2018 року доступ орендаря до приміщення було обмежено шляхом виставлення охорони без повідомлення орендаря не менш ніж за один календарний день до дати такого обмеження (а.с. 45-47). З відповіді на відзив представника позивача вбачається, що відповідачем визнається факт прийняття та використання приміщення з 15 серпня 2018 року по 31 грудня 2018 року. Щодо перешкод при користуванні приміщенням зазначено наступне. Предметом договору є відокремлене приміщення а не місце загального користування, з приводу яких зазначає відповідач. Відповідача ніхто не примушував до укладення договору оренди приміщення. Орендодавець та орендар засвідчили, що приміщення передано в задовільному (справному) стані, придатному для використання відповідно до умов договору оренди. Відповідачем не доведено як відсутність покриття підлоги третього поверху будівлі, засміченість місць спільного користування, відсутність кришок чи іншої ізоляції на вимикачах, електророзетках та з`єднувальних коробах електропроводки приміщень спільного користування третього поверху будівлі, пошкоджені стіни коридорів та не функціонування частини вбиральні на третьому поверсі впливає на використання приміщення орендарем на власний розсуд. Зазначено, що доступ до будинку та до приміщення відповідача жодним чином заблокований не був. Письмові відмови відповідача від підписання актів позивач не отримував. Крім того, відповідач жодним чином не висловив відмову від підписання акту приймання приміщення та не висунув зауважень до акту про надані послуги за грудень 2018 року. 21 грудня 2018 року відповідачу була вручена додаткова угода про розірвання (припинення) договору оренди у зв`язку з наявною заборгованістю та вручено акт приймання-передачі приміщення від орендаря Орендодавцю, відповідно до якого до 31 грудня 2018 року орендар мусить передати приміщення в стані, в якому він отримав його орендодавцю та звільнити від особистого майна на підставі акту приймання-передачі приміщення, а орендодавець має припинити надання послуг. Орендодавець припинив нарахування орендної плати 31 грудня 2018 року, проте відповідач не погасив суму заборгованості. Крім того, пунктом 25.3. договору закріплено право на розірвання договору з попереднім письмовим повідомленням іншої сторони не менш ніж за 30 календарних днів до бажаної дати розірвання. Відповідач своїм правом не скористався (а.с. 61-65). З заперечень відповідача вбачається, що він підтримує викладене у відзиві на позовну заяву. Зазначено, що позивач жодним чином не попередив його про плани щодо ремонту місць загального користування поверху будинку, на якому розташоване орендоване приміщення. Мотивовані відмови від підписання актів виконання робіт (надання послуг) за вересень 2018 року були передані через службу охорони будинку представнику позивача [PERSON] , який особисто підтвердив це в телефонній розмові. Він неодноразово звертався до охорони будинку щодо можливості виносу особистого майна, проте отримував відмови на ці запити (а.с. 80-84). Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 16 липня 2018 року між ТОВ «Будівельна компанія «Інвестцентробуд» та [PERSON] був укладений договір оренди № 45Л (а.с. 8-12). Відповідно до умов цього договору позивач передав відповідачу у тимчасове платне користування нежиле приміщення за адресою: [ADDRESS] ), площею 15 кв.м. Відповідно до п. 9.1. договору розмір орендної плати за місяць оренди приміщення складає 3000 гривень. Пунктом 9.3. договору передбачено, що плата за користування приміщенням сплачується орендарем один раз на місяць, не пізніше 5-го числа поточного місяця, за який здійснюється плата. Позивач передав відповідачу об`єкт оренди, що підтверджується актом приймання-передачі від 15 серпня 2018 року (а.с. 13). З позову вбачається, що відповідач, порушуючи умови договору, не сплатив орендну плату за користування об`єктом оренди за листопад 2018 року та грудень 2018 року. З відзиву на позовну заяву відповідача вбачається, що останній не заперечує факт несплати орендної плати за листопад 2018 року та грудень 2018 року, проте вважає, що відповідач перешкоджає йому користуватися приміщенням та послугами. Зазначає, що у строк з 24 серпня 2018 року по грудень 2018 року було зафіксовано наявність наступних перешкод при користуванні приміщенням та проблем з наданням послуг. Зокрема, відсутнє покриття підлоги третього поверху будівлі, що унеможливило надання послуг прибирання приміщень спільного користування на поверсі, де розташоване приміщення; засмічені місця спільного користування; відсутні кришки чи інша ізоляція на вимикачах, електророзетках та з`єднувальних коробах електропроводки приміщень спільного користування третього поверху будівлі; пошкоджені стіни коридорів третього поверху будинку; не функціонувала частина вбиральні на третьому поверсі; не функціонувала частина елементів освітлення приміщення. Вбачається, що предметом договору оренди є приміщення за адресою: [ADDRESS] ), площею 15 кв.м., а не місця загального користування у будинку, де знаходиться орендоване приміщення. Претензій щодо неможливості використання приміщення загальною площею 15 кв.м., що є предметом договору оренди, відповідачем не заявляється. Сторони засвідчили, що приміщення загальною площею 15 кв.м. передано в задовільному (справному) стані, придатному для використання відповідно до умов договору оренди, що підтверджується актом приймання-передачі (а.с. 13). Відповідач посилається на те, що на підставі п. 9.4. договору оренди ним було письмово повідомлено орендодавця про перелічені проблеми мотивованими відмовами від підписання актів. Відповідно до п. 9.4. договору орендодавець до 5-го числа кожного місяця, наступного за яким було надані послуги оренди, вручає особисто або направляє орендарю поштою чи кур`єром оригінал акту виконання робіт (надання послуг)в двох примірниках. Орендар зобов`язаний підписати та повернути орендодавцю один підписаний примірник (оригінал) Акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) до 10-го числа місяця, наступного за яким було надано послуги. У випадку не повернення (не своєчасного повернення) підписаного акту виконання робіт (надання послуг) і відсутності письмової мотивованої відмови орендаря від підписання цього акту, такий акт вважається визнаним орендарем, а послуга вважається прийнятою в повному обсязі (на вказану в акті суму). З наданих відповідачем описів вкладень щодо відправки ним мотивованих відмов від актів від 30 вересня 2018 року, 31 жовтня 2018 року та 30 листопада 2018 року вбачається, що вони відправлені відповідно 12 листопада 2018 року та 10 грудня 2018 року (а.с. 48, 49), тобто з порушенням визначеного п. 9.4. договору строку. Відповідач у запереченнях зазначає про те, що мотивовані відмови від підписання актів виконання робіт (надання послуг) за вересень 2018 року були передані через службу охорони будинку представнику позивача [PERSON] , який особисто підтвердив це в телефонній розмові. Доказів на підтвердження вказаних обставин відповідачем суду не надано. За таких обставин, зазначені акти вважаються визнаними орендарем. Крім того, у матеріалах справи міститься підписаний сторонами акт приймання-передачі від 31 грудня 2018 року, який засвідчує передачу відповідачем позивачу орендованого приміщення загальною площею 15 кв.м. в задовільному (справному) стані з урахуванням фізичного зносу (а.с. 56). Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Станом на день подачі позовної заяви та розгляду справи в суді відповідачем умови договору суборенди не виконуються. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк грошову суму, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з п. 16.1. договору у випадку прострочення орендарем виконання зобов`язань, що передбачає здійснення платежів на користь орендодавця, і якщо будь-який платіж (його частина) за даним договором буде прострочений орендарем, орендар зобов`язаний сплатити орендодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми простроченого зобов`язання за кожен календарний день прострочення. Відповідно до п. 16.2. договору крім того, за кожні 30 календарних днів існування заборгованості за договором, орендар додатково зобов`язаний буде сплачувати орендодавцю штраф в розмірі 10 % від суми заборгованості, яка склалась на день нарахування такого штрафу. Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Частиною 3 цієї статті передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Позивач просить суд стягнути з відповідача за договором оренди три проценти річних у сумі 84 гривні 33 копійки, інфляційне збільшення боргу у розмірі 277 гривень 80 копійок, пеню в сумі 1009 гривень 48 копійок та штраф у розмірі 1500 гривень. Розрахунок зазначених сум по договору оренди наданий суду і відповідає вимогам закону (а.с. 4-5). Таким чином, стягненню з відповідача підлягають нараховані три проценти річних у сумі 84 гривні 33 копійки, інфляційне збільшення боргу у розмірі 277 гривень 80 копійок, пеню в сумі 1009 гривень 48 копійок та штраф у розмірі 1500 гривень. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення вимог позивача та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача також підлягає судовий збір у розмірі 1921 гривні. Відповідно до ч. 3 розділу ХІІ Прикінцеві положення ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170,178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407,424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Outcome: approved