Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

ТОВ «ОЛ-ЛІЗИНГ» звернулося в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди в сумі 60725 грн.73 коп. та судового збору в сумі 1378 грн. Мотивує тим, що 13 червня 2016 року близько 9 год.00 хв. [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] по вул.. 50 років Жовтня в м.Олександрія при проїзді перехрестя з вул.. [PERSON], не виконав вимогу дорожнього знака 2.1 « Дати дорогу» , внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем [PERSON], р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] в результаті зіткнення дані автомобілі отримали механічні пошкодження. Автомобіль [PERSON] , р.н. [NUMBER] належить на праві власності ТОВ «ОЛ-ЛІЗИНГ» на підстав свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САТ 360969 від 25.09.2013 року.Автомобіль [PERSON] , р.н. [NUMBER] внаслідок ДТП тримав механічні пошкодження: деформовано передній капот, переднє праве крило, розбито передній бампер, дві передні блок фари, передню декоративну решітку радіатора та переднє вітрове скло, що підтверджується довідкою інспектора Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області [PERSON] №53 від 13.06.2016 року. Цивільна відповідальність винуватця ДТП згідно поліса обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/8618804 застрахована в [PERSON] « УПСК».Згідно поліса страхування ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, складає 100\~000 ( сто тисяч) грн. 21.06.2016 року з метою визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику Транспортного засобу, було проведено огляд Автомобіля [PERSON] , д.н.з. [NUMBER] ТОВ « Незалежна експертно-оцінююча компанія» . Згідно звіту вартість завданого ТОВ «ОЛ-ЛІЗИНГ» збитку складає 160\~725 грн. 73 коп. За наслідками звернення до [PERSON] « УПСК» з заявою про виплату страхового відшкодування страховиком було виплачено Позивачу страхове відшкодування в розмірі 100\~000 грн. згідно платіжного доручення №2815 від 21 жовтня 2016 року. Решта суми матеріального збитку, завданого Позивачу і не відшкодована страховиком в розмірі 60725 грн. 73 грн., підлягає стягненню з відповідача. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги., просить їх задовольнити. Відповідач та його представник позов не визнали.Відповідач пояснив, що не погоджується з визначеною сумою матеріальної шкоди, так як вона завищена, автомобіль після аварії поїхав своїм ходом.Огляд експертом пошкодженого автомобіля проводився без його участі.Крім того, в страховій компанії йому сказали, що все відшкодують.Тому вважає, що він не повинен платити таку суму матеріальної шкоди. Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, відповідача, представника відповідача суд вважає, що позов підлягає задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. \~\~\~\~\~\~\~\~ Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (стаття 10 ЦПК України). Згідно із ч.3 ст.10 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57-60 ЦПК. Обставини, визнанні сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню (ч.1 ст.61 ЦПК України). Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір продажу, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. В судовому засіданні встановлено, що 13 червня 2016 року близько 9 год.00 хв. [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] по вул.. 50 років Жовтня в м.Олександрія при проїзді перехрестя з вул.. [PERSON], не виконав вимогу дорожнього знака 2.1 « Дати дорогу» , внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем [PERSON], р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] в результаті зіткнення дані автомобілі отримали механічні пошкодження, тобто вчинив правопорушення , передбачене ст.. 124 КпАП України.За дане правопорушення постановою Олександрійського міськрайонного суду від 27 червня 2016 року [PERSON] піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в сумі 340 грн. Згідно ч.4 ст. 61 ЦК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином вина водія автомобіля [NUMBER] [PERSON] доведена і не підлягає встановленню. Автомобіль [PERSON] , р.н. [NUMBER] належить на праві власності ТОВ «ОЛ-ЛІЗИНГ» на підстав свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САТ 360969 від 25.09.2013 року.Автомобіль [PERSON] , р.н. [NUMBER] внаслідок ДТП тримав механічні пошкодження: деформовано передній капот, переднє праве крило, розбито передній бампер, дві передні блок фари, передню декоративну решітку радіатора та переднє вітрове скло, що підтверджується довідкою інспектора Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області [PERSON] №53 від 13.06.2016 року. Цивільна відповідальність винуватця ДТП згідно поліса обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/8618804 застрахована в [PERSON] « УПСК».Згідно поліса страхування ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, складає 100\~000 ( сто тисяч) грн. 13.06. 2016 року ТОВ «ОЛ-ЛІЗИНГ» звернулося до [PERSON] « УПСК» з заявою про дорожньо-транспортну пригоду. 21.06.2016 року з метою визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику Транспортного засобу, було проведено огляд автомобіля [PERSON] , д.н.з. [NUMBER] оцінювачем [PERSON] , якому доручено проведення оцінки ТОВ « Незалежна експертно-оцінююча компанія» . Відповідачу направлялася телефонограма про проведення огляду експертом транспортного засобу, але відповідач на огляд не з»явився. Згідно звіту № 484-2016 від 09.08.2016 року вартість завданого ТОВ «ОЛ-ЛІЗИНГ» збитку складає 160\~725 грн. 73 коп. В судовому засіданні оцінювач [PERSON] роз»яснив методику розрахунку ним матеріального збитку. Зазначив, що оглянувши пошкоджений автомобіль [PERSON] , д.н.з. [NUMBER], він склав протокол огляду транспортного засобу від 21.06.2016 року, зазначивши всі пошкодження автомобіля в результаті [PERSON] розрахунку вартості матеріального збитку ним використовувалася [PERSON] товарознавчої експертизи та оцінки дорожньо-транспортних засобів, затверджена Мінюстом України та Фондом держмайна України 24.11.2003 року.На зауваження представника відповідача про те, що був пошкоджений спідометр в автомобілі і оцінювачем не враховувався пробіг автомобіля, зазначив, що фактично пробіг не впливає на розрахунок матеріального збитку , а впливає лише на ринкову вартість автомобіля. Відповідач та його представник претензій до даного висновку не пред»являли після роз»яснення оцінювачем [PERSON] складеного ним звіту та визначення ним суми матеріального збитку. За статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. [PERSON], завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. [PERSON], завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Згідно зі статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З огляду на зазначені положення ЦК України факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не повязане з виконанням цими особами обовязків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобовязання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала. Сторонами деліктного зобовязання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник). За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України). Разом з тим правила регулювання деліктних зобовязань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обовязок. Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обовязок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обовязкове страхування). До відносин, що випливають з обовязкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обовязкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон № 1961-IV). Метою здійснення обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон № 1961-IV (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоровю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Обєктом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, повязані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоровю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV). Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого. За змістом Закону № 1961-IV (статті 9, 2231, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоровю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, повязана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на його отримання, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. З огляду на зазначене сторонами договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу. Завдання потерпілому внаслідок ДТП шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобовязання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обовязком боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобовязання згідно з договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника в договірному зобовязанні ним є страховик. Разом з тим зазначені зобовязання не виключають одне одного.\~ Деліктне зобовязання первісне, основне зобовязання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, внаслідок якої завдано шкоди, буде кваліфікована як страховий випадок. Неодержання потерпілим страхового відшкодування за договором (або його одержання, якщо страхового відшкодування недостатньо для повного покриття шкоди) не обовязково припиняє деліктне зобовязання, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобовязаною. При цьому потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобовязаний виконати обовязок зі здійснення страхового відшкодування.\~ Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобовязань деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права: а) шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди; б) шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування; в) шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1192 ЦК України підстав. Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобовязання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обовязками страховика як сторони договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності. Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування в розмірі, який у повному обсязі відшкодовує завдану шкоду, деліктне зобовязання між потерпілим і особою, яка завдала шкоди, припиняється згідно зі статтею 599 ЦК України виконанням, проведеним належним чином. Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобовязання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обовязку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Такий правовий висновок Верховний Суд України висловив у постанові від 20 січня 2016 року та 26.10.2016 року по справі№ 6-954 цс16 ) Позивачу ТОВ «ОЛ-ЛІЗИНГ» страховою компанією [PERSON] « УПСК» було виплачене страхове відшкодування в межах ліміту відповідальності в розмірі 100\~000 грн. згідно платіжного доручення №2815 від 21 жовтня 2016 року. Решта суми матеріального збитку, завданого Позивачу ТОВ «ОЛ-ЛІЗИНГ» і не відшкодована страховиком [PERSON] « УПСК» в розмірі 60725 грн. 73 грн. ( 160 725,73 - 100\~000 ) підлягає стягненню з відповідача [PERSON] Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати. Відповідно до наданого платіжного доручення , позивач за надання цього позову до суду, сплатив судовий збір в сумі 1378 грн. Так як задоволений позов повністю, то на користь позивача з відповідача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір .

Outcome: approved