Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «АУСП ФРУТ» звернулося до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення боргу у розмірі 10 611,23 грн., з яких: основний борг у розмірі 9 500,00 грн., пеня у розмірі 364,78 грн., інфляційні втрати у розмірі 564,06 грн., три проценти річних у розмірі 182,39 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16.06.2020 між ТОВ «АУСП Фрут» та [PERSON] , який перебував з позивачем у трудових відносинах у період з 15.05.2020 по 17.08.2020, було укладено договір № 16062020 про надання безвідсоткової фінансової допомоги на поворотній основі, за яким позивач надав, а відповідач зобов`язався повернути фінансову допомогу в порядку, на умовах та розмірі, передбачених договором. На виконання умов договору позивач перерахував відповідачу фінансову допомогу у розмірі 12 500,00 грн. на картковий рахунок відповідача № [NUMBER] . Відповідно до п. 2.5 договору, позивач надає фінансову допомогу за договором строком до 31.07.2020, а згідно п. 2.6 відповідач зобов`язаний повернути позивачу фінансову допомогу у цей строк та/або на вимогу позивача. Однак станом на 31.07.2020 відповідач повернув лише частину фінансової допомоги у розмірі 3 000,00 грн., що стало підставою для звернення до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 9 500,00 грн. Крім того, позивач просить стягнути штрафні та фінансові санкції за прострочення виконання грошового зобов`язання, а саме пеню, 3 % річних та індекс інфляції Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 01.04.2021 вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 753/6100/21 в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач 12.05.2021 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому визнав факт укладення 16.06.2020 між ним та ТОВ «АУСП ФРУТ» договору № 16062020 про надання безвідсоткової фінансової допомоги, зазначив, що починаючи з 17.08.2020 по 05.04.2021 не був працевлаштований, у зв`язку з чим не міг повернути грошові кошти; просив врахувати, що на його утриманні перебувають троє малолітніх дітей, він є внутрішньо переміщеною особою із зони ООС (м. Луганськ). Вказував, що з 05.04.2021 він працевлаштувався, розмір заробітної плати складає: сукупний дохід 10 448,57 грн., до виплати 8 411,10 грн., а тому здійснити виплату заборгованості у розмірі 9 500,00 грн. одноразово для нього буде фактично неможливим. Щодо нарахованих штрафних санкцій зазначив, що фактично вони є прихованими відсотками за користування грошовими коштами, оскільки позивач звернувся до суду з позовом через 9 місяців з метою збільшення фактичного розміру штрафних санкцій. З огляду на викладене просив виплату заборгованості у розмірі 9 500 грн. розстрочити на 19 місяців з розрахунку платежу 500 грн. на місяць, а в решті позовних вимог відмовити. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Судом встановлено, що з 15.05.2020 [PERSON] був прийнятий на посаду менеджера (управителя) ТОВ «АУСП ФРУТ» та 17.08.2020 був звільнений з посади за власним бажанням. 16.06.2020 між ТОВ «АУСП ФРУТ» та [PERSON] було укладено договір № 16062020 про надання безвідсоткової фінансової допомоги на поворотній основі (далі - договір). Відповідно до п. 1.3 договору розмір фінансової допомоги, що надається за цим договором становить 12 500,00 грн. Платіжним дорученням № 1109 від 16.06.2020 ТОВ «АУСП ФРУТ» перерахувало на рахунок № [NUMBER] [PERSON] безвідсоткову фінансову допомогу у сумі 12 500,00 грн. згідно з договором № 16062020 від 16.06.2020. Пунктом 2.5 договору визначено, що позивач надає фінансову допомогу за цим договором строком до 31.07.2020, а згідно з п. 2.6 договору відповідач зобов`язаний повернути фінансову допомогу у строки встановлені п. 2.5 даного договору та/або на вимогу позивача як визначено в п.2.7 договору. Відповідно до долученої до матеріалів справи квитанції № 0.0.1759063384.1 від 06.07.2020 [PERSON] здійснив часткове повернення коштів згідно договору у розмірі 3 000,00 грн. Відповідно до акту звірки взаємних розрахунків за період 16.06.2020 - 17.08.2020 між ТОВ «УСП ФРУТ» і [PERSON] заборгованість відповідача становить 9 500,00 грн., які відповідач зобов`язувався повернути не пізніше 31.08.2020, однак у передбачений договором термін заборгованість не повернув. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ст. ст. 1046, 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, або позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що відповідачем зобов`язання належним чином не виконується, а саме станом на день звернення позивача до суду заборгованість не повернута. Як передбачено ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до п. 5.2 договору за порушення строків повернення фінансової допомоги або перебування фінансової допомоги у відповідача понад строки встановлені у п.2.6 даного договору, відповідач сплачує на користь позивача пеню у розмірі облікової ставки НБУ, що нараховується на суму заборгованості за кожен день прострочення включаючи фактичний день повернення фінансової допомоги. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з розрахунку заборгованості, який відповідає вимогам законодавства та перевірений судом, борг відповідача становить: основна сума боргу за договором - 9 500,00 грн., пеня у розмірі 364,78 грн., 3% річних у розмірі 182,39 грн. та 564,06 грн. - інфляційне збільшення боргу. Враховуючи, що відповідач свої зобов`язання у встановлений сторонами строк не виконав, суму боргу за договором не повернув, доказів на спростування доводів позовних вимог не надав, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, у зв`язку із чим позов підлягає задоволенню. Як передбачено ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 3 статті 137 ЦПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до платіжного доручення № 1905 від 15.02.2021 ТОВ «АУСП ФРУТ» сплатило на рахунок адвокатського бюро «Дмитра Крошки» 3 000,00 грн. за надання правової допомоги згідно додаткової угоди № 1 від 05.02.2021 до договору про надання правової допомоги № 010420 від 01.04.2020. Враховуючи складність справи, розмір позовних вимог та розмір задоволених вимог,

Outcome: approved