Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» (далі ТОВ «Краматорськтеплоенерго») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за поставлену теплову енергію на опалення у розмірі 45054,99 грн. Вимоги обґрунтовано тим, що ТОВ «Краматорськтеплоенерго» з 01.01.2007 року по теперішній час, відповідно до встановлених тарифів здійснює поставку теплової енергії фізичним особам - споживачам послуг, в тому числі і відповідачу [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] . В період часу з 01.01.2015 року по 01.10.2019 року, внаслідок ухилення відповідача від оплати за надані послуги, у неї утворилася заборгованість у розмірі 45054,99 грн., яку позивач і просить стягнути. Представник позивача Горлаковська Т.І. в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та просила розглянути справу у її відсутності. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, надала до суду електронною поштою заяву про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з хворобою, однак будь-яких документів підтверджуючих знаходження її на лікарняному не долучила. Як видно із матеріалів справи ухвалою суду від 18.11.2019 року було відкрито провадження по цивільній справі за позовом ТОВ «Краматорськтеплоенерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості за опалення в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та призначено судове засідання на 16.12.2019 року. 10.12.2019 року до суду електронною поштою надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач [PERSON] зазначила, що повністю не визнає позовні вимоги, так як позивачем не надано доказів існування між сторонами договірних правовідносини і те, що у визначений в позовній заяві період надавалися послуги з постачання теплової енергії та гарячої води. Крім того, вона не є належним відповідачем у даній справі, так як квартира, на підставі договору укладеного в січні 2016 року, була орендована її родичкою [PERSON] , яку вона була вимушена виселити з квартири 15.02.2019 року разом із дітьми, за велику заборгованість за спожиті комунальні послуги. Ціну позову значно завищено внаслідок необґрунтованого та протиправного завищення вартості наданих комунальних послуг і вона потребує перерахунку, а крім того пропущений строк позовної давності. У зв`язку з чим відповідач просила замінити відповідача [PERSON] на [PERSON] , застосувати строки позовної давності, у стягненні заборгованості за поставку теплової енергії у сумі 45054,99 грн. відмовити в повному обсязі, всебічно та об`єктивно розглянути справу і винести законне та обґрунтоване рішення з урахуванням відзиву. 12.12.2019 року до суду надійшла заява [PERSON] про відкладення судового засідання призначеного на 16.12.2019 року, так як вона не зможе прийняти у ньому участь через відрядження. Будь-яких підтверджуючих документів про відрядження 16.12.2019 року відповідачем до суду не надано. Листом від 17.12.2019 року суд повідомив ТОВ «Краматорськтеплоенерго» та відповідача [PERSON] про проведення судового засідання призначеного на 27.01.2020 року з викликом сторін, в яке відповідач не з`явилася, про причини неявки не повідомила. В наступне судове засідання призначене на 14.04.2020 року відповідач не з`явилася, електронною поштою 14.04.2020 року до суду надійшла її заява про відкладення розгляду справи у зв`язку із встановленням режиму карантину. Крім того, відповідач не з`являлася в судові засідання, які призначалися на 22.05.2020 року та 24.06.2020 року, про причини неявки суд не повідомила. Після повторного автоматизованого розподілу судової справи у зв`язку з відставкою судді Пікалової Н.М. справа призначалася на 06.10.2020 року, однак відповідач в судове засідання також не з`явилася, про причини неявки не повідомила. Суд вважає за можливе розглянути справу 11.11.2020 року у відсутність відповідача [PERSON] , явка якої у судове засідання обов`язковою не визнавалася, оскільки відповідно до частини 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідач [PERSON] , згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, є власником квартири [ADDRESS] , на ім`я якої в ТОВ «Краматорськтеплоенерго» відкрито особовий рахунок № [NUMBER] та вона є споживачем послуг з централізованого опалення, які постачає позивач за вказаною адресою. ТОВ «Краматорськтеплоенерго» з 01.01.2007 року здійснює поставку теплової енергії фізичним особам, згідно затверджених тарифів. Згідно з ч. 6 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Відповідач [PERSON] отримує послуги з централізованого опалення і, хоча договір між нею та позивачем не укладено, між сторонами встановились фактичні договірні відносини, що підтверджено самим відповідачем у відзиві на позовну заяву про сплату нею у період часу з 01.05.2016 року по 01.04.2019 року на рахунок виконавця послуг з центрального опалення 8066,80 грн.. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Відповідно до ч.ч. 2-4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). Відносини між учасниками правовідносин в сфері надання житлово-комунальних послуг, зокрема, в частині надання послуг з центрального опалення врегульовано нормами Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та положеннями Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 № 630. Відповідно до п.11 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодних та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - Правила) у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживач, який не має квартирних засобів обліку, оплачує послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями усіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загально будинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку. Відповідно до п.18 Правил, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно із п. 21 Правил, у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання, з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалювальної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно з законодавством. Згідно із п. 30 Правил, споживач зобов`язаний: 1) оплачувати послуги в установлені договором строки; 2) забезпечувати доступ до мережі, арматури, квартирних засобів обліку, розподільчих систем представника виконавця за наявності в нього відповідного посвідчення: для ліквідації аварій - цілодобово; для встановлення і заміни санітарно-технічного та інженерного обладнання, проведення технічного і профілактичного огляду, зняття контрольних показників квартирних засобів обліку - згідно з умовами договору; 3) дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг; 4) забезпечувати цілісність квартирних засобів обліку та не втручатися в їх роботу; 5) у разі несвоєчасного внесення плати за послуги сплачувати пеню у встановлених законом та договором розмірі; 6) виконувати інші обов`язки відповідно до законодавства. Згідно із п. 5) ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Зміст положення частини четвертої статті 319 ЦК України про те, що власність зобов`язує, яке має більш загальний характер, фактично розкривається через закріплений у наступній частині цієї статті принцип, що забороняє власникові використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Крім того, згідно зі ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З матеріалів справи вбачається, що в зв`язку з неналежною сплатою коштів за надані послуги, у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість, яка складається із заборгованості за поставлену теплову енергію на опалення за період часу з 01.01.2015 року по 01.10.2019 року, станом на 30.09.2019 року в розмірі 45054,99 грн., що підтверджується відповідним розрахунком. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги, а тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за оплату за житлово-комунальні послуги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідачем не надано жодних доказів, які б спростовували наявність зобов`язань між сторонами або спростовували розмір нарахованої суми заборгованості, як і не доведено виконання грошових зобов`язань перед позивачем належним чином. Посилання відповідача [PERSON] на те, що між нею та її родичкою [PERSON] з січня 2016 року по 15.02.2019 року був укладений договір оренди квартири не звільняє відповідачку від зобов`язання сплатити заборгованість за поставлену позивачем теплової енергії, а наявність такого договору оренди є підставою для відповідача [PERSON] , яка є в ньому стороною, для стягнення боргу з [PERSON] .. Відповідач [PERSON] у відзиві на позовну заяву просила застосувати строки позовної давності. Відповідно до вимог ст.256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, та загальний строк якої встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (ч.1 ст.259 ЦК України). Згідно ст.264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, пред`явленням особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Тому, оскільки відповідачем [PERSON] заявлено про застосування позовної давності, та враховуючи ті обставини, що суду не надано беззаперечних доказів, які свідчать про визнання відповідачами свого боргу поза межами строку позовної давності або про збільшення його строку, і те, що позивач тільки у жовтня місяці 2019 року звернувся до суду із даною позовною заявою, то суд вважає за необхідне застосувати строк позовної давності та стягнути суму заборгованості починаючи з 01.10.2016 року, як і просила відповідач. Тому, із урахуванням строку позовної давності сума заборгованості, яку необхідно стягнути з відповідача за період з 01.10.2016 року по 30.09.2019 року становить - 35164,92 грн.. 9890.07 На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача, пропорційно задоволених позовних вимог підлягає стягненню на користь позивача понесені та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1499,32 грн..

Outcome: partial