Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.09.2012 року і від спільного подружнього життя мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач 05.08.2015 року звернулася з позовом в суд про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно, покликаючись на те, що дитина проживає разом з нею, потребує матеріальної допомоги, а відповідач не цікавиться життям сина, коштів на його утримання не надає, хоча відповідач працездатний і може сплачувати аліменти у вказаному розмірі. В судовому засіданні позивач позов підтримала, покликаючись на мотиви такого, та доповнила, що з відповідачем з липня 2015 року проживають окремо один від одного, останніх пів-року відповідач не надає жодних коштів на утримання сина, хоча працює та має певний заробіток, так як займається ремонтом автомобілів. Сама вона не працює, доглядає дітей, оскільки окрім сина [PERSON] має ще двох дітей від першого шлюбу. Просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, про причини неявки суд не повідомив, хоча належно був повідомлений про день, час та місце розгляду справи. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно вимог ч.1 ст.184 даного Кодексу, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може зазначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як вбачається із розяснень, даних в п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК. Як встановлено в судовому засіданні, неповнолітній син сторін [PERSON], [INFO] (а.с.4), проживає разом з матірю, а батько дитини [PERSON], який проживає окремо, протягом пів-року взагалі не надає коштів на утримання дитини, хоча є працездатним, має нерегулярний дохід, оскільки займається ремонтом автомобілів, інших осіб на утриманні не має, а тому може надавати допомогу дитині своєчасно і регулярно. Крім цього, судом встановлено, що позивач не працює, при цьому на її утриманні знаходиться ще двоє дітей від першого шлюбу. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved