Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 07.02.2016-000000062 від 07.02.2016 року, посилаючись на те, що згідно вищевказаного кредитного договору відповідачка отримала кредит у розмірі 3000,00 грн строком на 14 календарних днів з кінцевим терміном повернення кредиту до 20.02.2016 року, та платою за користування кредитом у розмірі 840,00 грн 09.03.2016 року відповідачкою було здійснено пролонгацію договору на 14 календарних днів шляхом внесення плати у розмірі 840,00 грн. Відповідно до умов договору позичальник повинен погашати заборгованість за кредитом, відсоткам за його використання, сплачувати інші витрати, передбачені умовами вищевказаного договору, у разі несвоєчасного повного чи часткового неповернення кредитних коштів та несплати відсотків зобов'язаний сплачувати штрафні санкції. Отримавши кредит, відповідачка не виконує належним чином свої зобов'язання за кредитним договором, тому станом на 21.07.2016 року сума заборгованості за кредитом складає - 10 752,00 гривень, з яких: розмір неповернутого кредиту - 3 000,00 грн, розмір несплаченої плати за користування кредитом - 840,00 грн, сума пені за прострочку повернення кредиту - 5 400,00 грн, сума пені за прострочку повернення плати за користування кредитом - 1 512,00 грн. Тому позивач був вимушений звернутися до суду, прохав стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором та понесені ним судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, прохав розглянути справу без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка про день, час і місце розгляду справи була неодноразово повідомлена належним чином, але в судове засідання жодного разу не з'явилась, про причину своєї неявки суд не повідомила, тому суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідачки. Дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного: Судом встановлено, що 07.02.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено договір № 07.02.2016-000000062 на отримання кредиту у розмірі 3 000,00 грн. строком на 14 календарних днів з кінцевим терміном повернення кредиту до 20.02.2016 року, зі сплатою за користування кредитом 840 грн. Відповідно до п. 5.4 Договору у випадку невиконання/неналежного виконання позичальником кредитних зобов'язань, кредитор залишає за собою право нарахування пені за кожний день прострочення виконання зобов'язання, а саме: за прострочку повернення кредиту - пеню з розрахунку 2% за кожний день прострочення платежу; за прострочку повернення плати за користування кредитом - пеню з розрахунку 2% за кожний день прострочення платежу. Відповідно до 7.1 Договору у разі несплати кредиту та /або плати за користування кредитом у вищевказаний період, сума зобов'язань по погашенню кредиту та/або плати за користування кредитом з наступного за останнім для сплати днем вважається простроченою. В разі неповного виконання позичальником кредитних зобов'язань у встановлений Договором строк, Договір вважається автоматично пролонгованим на строк, вказаний в п. 1.1. у випадку сплати позичальником плати за користування кредитом та пені, якщо така була нарахована. При цьому позичальник не звільняється від зобов'язання додатково оплатити плату за користування кредитними коштами, яка буде нарахована з наступного дня від дати пролонгації договору. Підписами відповідачки на кредитному договорі підтверджується, що вона була ознайомлена та згодна з умовами договору. /а.с. 5-6/. Видатковим касовим ордером від 07.02.2016 року підтверджується отримання [PERSON] 3000 грн на підставі вказаного договору. (а.с. 7) З копій прибуткових касових ордерів вбачається, що відповідачкою було внесено на рахунок товариства 19 лютого 2016 року - 840 грн, 09 березня 2016 року - 307,20 грн та 840 грн, таким чином сплативши лише плату за користування кредитом та пеню за чотири дні прострочення. (а.с. 8-9) З розрахунку, наданого позивачем вбачається, що станом на 21.07.2016 року сума заборгованості за кредитом складає - 10 752,00 гривень, з яких: розмір неповернутого кредиту - 3 000,00 грн., розмір несплаченої плати за користування кредитом - 840,00 грн., сума пені за прострочку повернення кредиту - 5 400,00 грн., сума пені за прострочку повернення плати за користування кредитом - 1 512,00 грн. /а.с. 49-50/ Доказів сплати вказаної заборгованості відповідач суду не надала. Відповідно до ст. 1054 ч. 1 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). На підставі ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідачем було подано заяву про застосування ч. 3 ст. 551 ЦК України з посиланням на те, що позивач не довів наявність збитків, а також те, що вона має дуже тяжке матеріальне становище внаслідок тяжкого захворювання, що потребує постійних витрат на медикаменти. (а.с. 37) З довідки, виданої ЛКК КЗ «Шосткинська ЦРЛ» від 29.08.2016 року № 1041, вбачається, що [PERSON] встановлено діагноз «Цукровий діабет ІІ типу, ожиріння ІІ, ІІІ ступеню», за висновком ЛКК відповідач потребує постійного медикаментозного лікування. (а.с. 38) Враховуючи те, що розмір пені перевищує розмір суми основного боргу, а також стан здоров'я відповідачки, що є, відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, обставиною, яка має істотне значення, суд вважає за можливе знизити розмір пені, що підлягає стягненню, до 4 000 грн. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для часткового задоволення позову та вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 07.02.2016-000000062 від 07.02.2016 року в загальному розмірі 7 840 грн (3 000 грн - заборгованості за кредитом; 840 грн - плата за користування кредитом, 4000 грн - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язання за договором), а також, згідно зі ст.88 ЦПК України, сума сплаченого позивачем судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (72,92%) у розмірі 1 004 грн 84 к. На підставі викладеного,

Outcome: partial