Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю звернулось з позовом до Святошинського районного суду м. Києва про стягнення з [PERSON] заборгованість за надані житлово-комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 01.11.2017 року по 01.02.2019 року включно в розмірі 23 662 грн. та відшкодувати за рахунок відповідача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 921,00 грн., що були сплачені позивачем за подання позову до суду. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до рішення правління АТ ХК «Київміськбуд» № 38/0/5-10 від 02.06.2010 року житловий комплекс по [ADDRESS] переданий ТОВ «Новобудова» в експлуатацію та обслуговування. Згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідач є власником квартири [ADDRESS] . Згідно розрахунку заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, заборгованість відповідача за спожиті ним житлово-комунальні послуги станом на 01.02.2019 року становить 23 662,55 грн., з яких сума заборгованості - 21 573,56 грн., 3% річних від простроченої суми - 474,15 грн., індекс інфляції - 1 617,84 грн. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 31.07.2019 року у справі відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Згідно частини 13 статті 7 Цивільного процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до частини 8 статті 279 Цивільного процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до статей 174, 178 Цивільного процесуального кодексу України, відповідач не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. Враховуючи наведене, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено частиною 8 статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно рішення правління АТ ХК «Київміськбуд» № 38/0/5-10 від 02.06.2010 року житловий комплекс по [ADDRESS] переданий ТОВ «Новобудова» в експлуатацію та обслуговування. Згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідач є власником квартири [ADDRESS] . Відповідно до розрахунку заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, заборгованість відповідача за спожиті ним житлово-комунальні послуги станом на 01.02.2019 року становить 23 662,55 грн., з яких сума заборгованості - 21 573,56 грн., 3% річних від простроченої суми - 474,15 грн., індекс інфляції - 1 617,84 грн. Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального та поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Згідно пункту 6 частини 1 статті 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», балансоутримувач має право звертатися до суду про звернення стягнення на майно осіб, які відмовляються оплачувати рахунки за споживання житлово-комунальних послуг або відшкодовувати завдані збитки майну, що перебуває в нього на балансі. Положеннями статті 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», визначено, що у разі відмови власника приміщення укладати договір або сплачувати обов`язкові платежі на утримання та ремонт неподільного майна та відповідної частки загального майна об`єднання має право звернення до суду для стягнення нарахованих платежів у судовому порядку. Відповідно до частини 1 статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Згідно з частиною 2 статті 509 Цивільного кодексу України та частиною 3 статті 11 Цивільного кодексу України, зобов`язання можуть виникати як з договорів, так і безпосередньо з актів цивільного законодавства. Зі змісту статей 156, 162 Житлового кодексу Української РСР, власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки. Відповідно до статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживачі зобов`язані сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води та гарячої води, водовідведення, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно показань засобів обліку води і теплої енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим місяцем. Як вбачається зі змісту позову та не спростовано стороною відповідача, відповідач отримувала від виконавця житлово-комунальні послуги та відповідно зобов`язана була сплачувати кошти за користування ними, тобто фактично відповідач знаходилася у договірних відносинах із виконавцем. Статтею 526 Цивільного кодексу України, визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦК України, передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Статтею 625 Цивільного кодексу України, визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Разом з тим, як встановлено судом, відповідачем не в повному обсязі вносилася плата за спожиті житлово-комунальні послуги, внаслідок чого заборгованість відповідача перед позивачем за фактично спожиті житлово-комунальні послуги за період з листопада 2017 року по лютий 2019 року становить 23 662,55 грн., з яких сума заборгованості - 21 573,56 грн., 3% річних від простроченої суми - 474,15 грн., індекс інфляції - 1 617,84 грн. Таким чином, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до вимог статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1921,00 грн. На підставі викладеного ст.ст. 3, 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,

Outcome: approved