Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Колекторське Агентство Фактор» звернулось в грудні 2013 року до суду з позовною заявою про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором, укладеним 27.07.2007 року між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та відповідачем [PERSON], за умовами якого позичальнику [PERSON] надано кредитні кошти в розмірі 35000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування коштами на рівні 24 % річних. Згідно договорів поруки відповідачі [PERSON], [PERSON] мають солідарну відповідальність перед кредитором за невиконання зобов»язань позичальником. Крім того, з метою забезпечення належного виконання умов договору кредиту відповідачем [PERSON] укладено договір застави належного їй транспортного засобу. Вказуючи на те, що позичальником допущене порушення умов договору щодо строків повернення коштів, одночасно, згідно з умовами договору про відступлення прав вимог від 25.12.2008 року ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» відступило, а ТОВ «Колекторське Агентство Фактор» прийняло право вимоги за кредитним договором, просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів суму заборгованості в загальному розмірі 48 780,03 грн. Сторони в судове засідання не зявились. Позовачем надано заяву, в якій висловлено прохання розглядати справу у відсутності його представника, позовні вимоги підтримав. Відповідачі належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. Представником відповідача [PERSON] подано заяву, де викладено прохання застосувати строки позовної давності, відмовити у задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 27.07.2007 року між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір, згідно якого позичальнику надано кредитні кошти в розмірі 35000,00 грн. із терміном повернення по 25.07.2009 року, сплатою процентної ставки на рівні 24 % річних за користування кредитом, на умовах повернення коштів у розмірах та строки, встановлених договором. Для забезпечення виконання зобов`язань за вказаним договором 27.07.2007 року між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» та кожним із відповідачів [PERSON], [PERSON] укладено договір поруки, згідно якого останні зобов»язавись відповідати за належне виконання позичальником обов`язків за кредитним договором. Крім того, з метою забезпечення належного виконання умов договору кредиту позичальником відповідач [PERSON] 27.07.2007 року уклала договір застави транспортного засобу, відповідно до якого передала у заставу автомобіль марки Форд, державний номер [NUMBER]. 25.12.2008 року між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «Колекторське Агентство Фактор» укладено договір про відступлення прав вимог, відповідно до змісту якого новий кредитор набув права вимагати від боржників реального та належного виконання обов»язків за кредитними договорами згідно з додатку № 1. Судом встановлено, що у звязку з порушенням позичальником обумовленого сторонами графіку погашення кредиту та сплати відсотків, утворилась заборгованість на суму 48 780,03 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит і сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобовязання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до положень ст.ст. 256. 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Приймаючи до уваги, що остаточний термін виконання зобов»язань за кредитним договором визначено 25.07.2009 року, позивач звернувся до суду в грудні 2013 року, тобто із перевищенням строку позовної давності, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні вимог до позичальника з цих підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження пред»влення вимог до поручителів на протязі шести місяців після строку виконання основного зобов»язання, поруку слід визнати припиненою, вимоги до поручителів - [PERSON], [PERSON], безпідставними. Крім того, не вбачається перехід прав вимоги до поручителів і за договором про відступлення прав вимоги від 25.12.2008 року. Відповідно до умов укладеного договору застави в разі неналежного виконання умов договору кредиту заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави. Вимоги про стягнення грошових коштів із заставодавця не узгоджуються із погодженими сторонами умовами договору, а також суперечать вимогам чинного законодавства.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: dismissed