Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

ТОВ «ІК «ІФГ Капітал» звернулось до суду з вказаним вище позовом, в обґрунтування якого зазначають, що рішенням господарського суду Запорізької області від 23.11.2011 року з ФОП [PERSON] на користь ТОВ «Український промисловий банк» було стягнуто 1117314,92 грн., видано наказ. 27.01.2011 року в межах забезпечення позову було накладено арешт на майно ФОП [PERSON] на суму 1117314,92 грн. 16.10.2012 року було відкрито виконавче провадження з примусового виконання наказу господарського суду Запорізької області. Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 11.03.2014р. було здійснено заміну сторони виконавчого провадження з ТОВ «Український промисловий банк» на ТОВ «ІК «ІФГ Капітал». В процесі виконання наказу державним виконавцем було накладено арешт на майно боржника [PERSON] До цього часу наказ господарського суду боржником не виконано. У 2018 році під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження їм стало відомо, що [PERSON] були вчинені дії, що перешкоджають виконанню судового рішення, зменшена вартість та ліквідність майна, на яке було звернуто стягнення. Так, 02.04.2014 року державним виконавцем складено акт опису та арешту майна [PERSON] - вбудованого приміщення за адресою: м. Бердянськ, вул. Ульяноих,14/ пр. Праці,39. Майно передано на зберігання [PERSON] 30.10.2014 року державний реєстратор Реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області [PERSON] видав [PERSON] свідоцтво про право власності на реконструйоване нерухоме майно серія та номер: 28800613, про що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено запис. Позивач вважає, що свідоцтво є недійсним з таких підстав: - реконструкція нерухомого майна і видача свідоцтва про право власності були проведені з порушенням прав іпотекодержателя нерухомого майна, яким є ВАТ «Фінанси та кредит» і вимог ст..8 ЗУ «Про іпотеку», оскільки іпотекодержатель не надавав своєї згоди на реконструкцію будівлі; - державний реєстратор здійснив реєстрацію реконструйованого нерухомого майна з порушенням вимог ст.ст.1,4 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки на час реєстрації в Державному реєстрі було вже зареєстровано обтяження нерухомого майна; - реконструкція була проведена [PERSON] з порушенням обовязків відповідального зберігача майна у виконавчому провадженні; - реконструкція приміщення є фіктивною, метою отримання свідоцтва про право власності на кімнату в гуртожитку є ухилення від виконання судового рішення. У 2014-2015рр. державним виконавцем було описано вказане вище нерухоме майно і виставлено на торги. Перереєстрація нерухомого майна з нежитлового приміщення в житлове дозволило [PERSON] зареєструвати в цьому приміщенні фізичних осіб, у тому числі і неповнолітніх, що в подальшому стало перешкодою у продажу майна з торгів. Як було встановлено державним виконавцем, у реконструйованому приміщенні фізичні особи не проживають, воно здано в оренду фізичній особі підприємцю. Вказаними діями [PERSON] і державного реєстратора були порушені права позивача, як сторони виконавчого провадження. Посилаючись на порушення вимог ст.1,4 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» позивач просить визнати недійсним і скасувати свідоцтво про право власності серія та номер: 28800613, видане 30 жовтня 2014 року державним реєстратором реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції [PERSON] на імя [PERSON] ( РНОКПП [NUMBER]) про право власності на кімнату гуртожитку №117 за адресою: Запорізька область м. Бердянськ, вулиця Ульянових, будинок 14/ проспект Праці, будинок,39, площею 42 кв.м.. Представник позивача позовні вимоги підтримав. Надав суду пояснення ідентичні викладеним у позовній заяві. Додатково суду пояснив, що ТОВ ІФГ «Капітал», як стягувач у виконавчому провадженні, був заінтересований у тому, щоб описане нерухоме майно було продано в процесі проведення прилюдних торгів, оскільки вони мали право на отримання, після іпотекодержателя, коштів від проданого майна. Але через неправомірні дії боржника [PERSON] та державного реєстратора продаж майна було зупинено. Просить визнати недійсним свідоцтво про право власності, яке було видано державним реєстратором 30.10.2014р. [PERSON] Відповідач надіслала до суду відзив (а.с.73-76 т.1) в якому зазначила, що реконструкція нежитлового приміщення здійснена відповідачем без порушення вимог ЗУ «Про іпотеку». Свідоцтво про право власності на реконструйоване майно видано з додержанням вимог ЗУ «про державну реєстрацію речових права на нерухоме майно та їх обтяжень». Вона, як зберігач арештованого майна, не порушувала вимог ч.ч.1,2 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки внаслідок проведення реконструкції не відбулося ані знищення майна, ані зменшення його цінності. Позивачем не надано належних доказів на підтвердження факту проживання в нерухомому майні неповнолітніх дітей, здачі приміщення в оренду. Також відповідач вважає, що позивач пропустив строк позовної давності за цим позовом, оскільки позивач став учасником виконавчого провадження у березні 2014 року. А тому з цього часу позивач міг дізнатися про реєстрацію права власності на реконструйоване майно і про видачу свідоцтва про право власності. Але з цим позовом позивач звернувся у травні 2018 року, за межами трирічного строку позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні позову. Крім цього відповідач вважає, що права та інтереси ТОВ «ІК «ІФГ Капітал» ніяким чином не були порушені, оскільки спірне нерухоме майно знаходиться в іпотеці у ПАТ «Фінанси та кредит», яке в даний час знаходиться в стадії ліквідації. Реконструкція приміщення по вул. Ульянових,14/ пр. Праці,39 в м. Бердянськ представляє собою перепланування без капітального ремонту, без зміни площі. Про реконструкцію було поставлено до відома банк «Фінанси та кредит» і вони заперечень своїх не надавали. Просила відмовити в задоволенні позову. Відповідач в судове засідання не зявилася. Представники відповідача [PERSON] і [PERSON] проти задоволення позову заперечували. Підтримали доводи відповідача, викладені у відзиві. Представник третьої особи АТ «Банк «Фінанси та кредит» в судове засідання не зявився. Надіслав суду письмові пояснення щодо позову (а.с.105-106 т.1) в яких зазначив, що 07.08.2007р. між банком і [PERSON] був укладений договір про відкриття кредитної лінії, за яким відповідач отримала 50000,00 доларів США. В забезпечення умов договору також було укладено іпотечний договір , за яким [PERSON] передала в іпотеку банку убудоване приміщення, що розташоване за адресою: м. Бердянськ, вул. Ульянових,14/ пр. Праці,39 загальною площею 43,4 кв.м. 22.12.2011р. рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області з [PERSON] на користь банку було стягнуто 1222991,44 грн. 08.10.2012р. було відкрито виконавче провадження. Рішення суду до цього часу не виконано. Відповідач, в порушення вимог п.п.8.1.4 п.8.1 іпотечного договору, здійснила реконструкцію іпотечного майна без отримання письмової згоди банку. Тому вважають, що свідоцтво про право власності від 30.10.2014р. видано з порушенням вимог іпотечного договору та ч.2 ст.9 ЗУ «Про іпотеку». Наявність в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна записів щодо арешту всього нерухомого майна, а також обтяження нерухомого майна іпотекою, унеможливлювало відповідно до вимог ст. 4 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» реєстрацію права власності на реконструйоване відповідачем майно. Вважають, що дії відповідача були направлені на виведення нерухомого майно із іпотеки. Просили задовольнити позовні вимоги позивача. Представник Бердянського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Запорізькій області в судове засідання не зявився. Подав заяву про розгляд справи без його участі та надав копію виконавчого провадження (а.с.1-102 т.2). Надав суду письмові пояснення, в яких зазначив, що в провадженні відділу ДВС перебуває зведене виконавче провадження №37557519 про стягнення зі [PERSON]. на користь кількох стягувачів, у тому числі і на користь ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», ТОВ «ІК «ІФГ Капітал», на загальну суму 6\~466\~417,50 грн. В межах відкритих виконавчих проваджень державними виконавцями неодноразово виносилися постанови про арешт майна боржника [PERSON] та оголошення про заборону його відчуження, а саме: 26.02.2009р., 30.06.2009р., 30.09.2011р., 17.05.2012р., 09.10.2012р., 16.10.2012р., інформація про які була внесена до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна. 02.04.2014 року державним виконавцем здійснено опис та арешт вбудованого приміщення за адресою: м. Бердянськ, вул. Ульянових,14/ пр. Праці,39, площею 43,3 кв.м. та передано його на відповідальне зберігання [PERSON] З метою продажу арештованого майна державним виконавцем винесено постанову про залучення експерта/спеціаліста для оцінки арештованого майна, здійснено оцінку майна і передано його на продаж з публічних торгів. Але 28.10.2014 року від [PERSON] надійшла заява про зупинення продажу арештованого майна. Було зясовано, що [PERSON] здійснила реконструкцію арештованого вбудованого нежитлового приміщення в житлове, 30.10.2014р. отримала свідоцтво про право власності на реконструйоване приміщення. Зареєструвала в ньому фізичних осіб: [PERSON] і її неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON]-[PERSON] неправомірних дій [PERSON] було зупинено продаж арештованого майна. Згодом було встановлено, що вказане приміщення фактично здано в оренду ФОП [PERSON], про що державним виконавцем складено акт. Ухвалою суду від 25.06.2018р., занесеною до протоколу судового засідання, було здійснено заміну третьої особи реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області на реєстраційний відділ виконкому Бердянської міської ради. Представник третьої особи в судове засідання не зявився. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с 108 т.2). Подали заяву про розгляд справи без участі представника виконкому Бердянської міської ради ( а.с. 85 т.1). Ухвалою суду від 19.11.2018 року позивачу була повернута його уточнена позовна заява. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані суду докази, суд встановив наступне. В провадженні Бердянського відділу ДВС перебуває на виконанні зведене виконавче провадження №37557519 (а.с.5-103 т.2), боржником за якими є [PERSON], про стягнення: - на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» 3 462772,88 грн.; - на користь ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» 403379,76 грн.; - на користь ПАТ «Бердянське підприємство теплових мереж» 4566,63 грн.; - на користь ПАТ «Бердянське підприємство теплових мереж» 7700,47 грн.; - на користь ПАТ «Бердянське підприємство теплових мереж» 1261,70 грн.; - на користь ТОВ «ІК «ІФГ Капітал» 1241596,49 грн.; - на користь ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» 1345290,58 грн. 02.04.2014 року державним виконавцем було описано і арештовано ціле убудоване приміщення загальною площею 43.4кв.м., розташоване за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Ульянових,14/ пр. Праці,39. Вказане майно передано на відповідальне зберігання власнику майна - боржнику [PERSON] (а.с.70-71 т.2). Як видно з Інформаційних довідок з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, з Державного реєстру іпотек від 07.08.2013р. ( а.с.77-79 т.2), від 16.09.2014р. (а.с.57-60 т.2) на все нерухоме майно [PERSON], в тому числі і на ціле убудоване приміщення загальною площею 43.4кв.м., розташоване за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Ульянових,14/ пр. Праці,39, були накладені арешти і заборона відчуження на підставі: - договору іпотеки від 07.08.2007р., укладеного між [PERSON] і ВАТ «Банк» Фінанси та кредит»; - постанови державного виконавця від 26.02.2009р.; - постанови державного виконавця від 30.06.2009р.; - постанови державного виконавця від 30.11.2009р.; - ухвали суду про забезпечення позову від 13.08.2010р.; - постанови державного виконавця від 16.05.2012р.; - постанови державного виконавця від 15.05.2012р.; - постанови державного виконавця від 09.10.2012р.; - постанови державного виконавця від 16.10.2012р. З матеріалів виконавчого провадження ( а.с.5-102 т.2) встановлено, що після опису і арешту спірного мана державним виконавцем були вчинені дії щодо незалежної оцінки арештованого майна і передачі його на реалізацію на електронних торгах. З Реєстраційної справи №439354623104 (а.с.160-208 т.1) встановлено, що 18.08.2014 року була зареєстрована Декларація про готовність обєкта до експлуатації, подана [PERSON], про реконструкцію вбудованого приміщення за адресою: м. Бердянськ, вул. Ульянових,14/ пр. Праці,39 під жилу кімнату в гуртожитку (а.с.166 166 т.1). 30.10.2014 року державним реєстратором [PERSON] було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на кімнату гуртожитку ( а.с.189 т.1) і видано [PERSON] Свідоцтво про право власності на кімнату гуртожитку за адресою: м. Бердянськ, вул. Ульянових,14/ пр. Праці,39, кімната №117, загальною площею 42 кв.м., житловою площею 30,1 кв.м. (а.с.190 т.1). Після переведення нежитлового приміщення в житлове ( кімнату гуртожитку №117) відповідач зареєструвала в ній фізичних осіб: [PERSON] і її неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON]-М. Р., що підтверджується довідкою КП «Житлосервіс-2А» №1195 від 16.07.2015р. (а.с.39 т.2). У звязку з цим державним виконавцем 12.08.2015 року було винесено постанову про відкладення провадження виконавчих дій відкладення електронних торгів з продажу цього арештованого нерухомого майна, а листом державного виконавця від 01.12.2015 року проведення електронних торгів було припинено у звязку з виявленням факту підміни боржником арештованого нерухомого майна ( а.с.35-37 т.2). 01.12.2015 року державним виконавцем було направлено до Бердянського відділу поліції подання про вчинення [PERSON] протиправного кримінального правопорушення за ознаками ч.1 ст. 388 КК України (а.с.152-155 т.1). Таким чином, судом встановлено, що боржник в період з травня по жовтень 2014 року без отримання згоди іпотекодерджателя ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», а також без повідомлення державного виконавця, здійснила реконструкцію описаного і арештованого нерухомого майна, перевела його із нежитлового в житлове приміщення, здійснила реєстрацію в ньому фізичних осіб, в тому числі неповнолітніх, що призвело до зупинення продажу майна на торгах ( а.с.35,36 т.2). [PERSON] державного виконавця від 08.06.2018р., від 03.08.2018р. встановлено, що кімнату №117 за адресою вул. Ульянових,14/ пр. Праці,39 в м. Бердянську орендує ФОП [PERSON] на підставі договору оренди від 01.06.2015р., вказане приміщення як житлове не використовується, зареєстровані в ньому фізичні особи, у т.ч. і малолітні діти, там не проживають (а.с.7-10 т.2). Відповідачем подана заява про застосування позовної давності до вимог позивача, в обґрунтування якої вказує на те, що позивач став учасником виконавчого провадження у березні 2014 року. А тому з цього часу позивач міг дізнатися про реєстрацію права власності на реконструйоване майно і про видачу свідоцтва про право власності [PERSON] Але з цим позовом позивач звернувся тільки у травні 2018 року, тобто за межами трирічного строку позовної давності. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. [PERSON] з ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. [PERSON] з\~ч.\~4\~ст.\~267\~ЦК України\~сплив позовної\~давності,\~про застосування\~якої заявлено\~стороною у\~спорі,\~є підставою для відмови у позові. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Судом встановлено, що акт про виявлення факту підміни арештованого майна був складений державним виконавцем 25.12.2015 року ( а.с. 35 т.2), тому суд приходить до висновку, що саме з цього часу позивач міг дізнатися про порушення свого права, а відтак позов подано ним в межах позовної давності. Відповідно до статей 15, 16 ЦК України, а також статей 2-5, 12-13 ЦПК України кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права, а також цивільного інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обовязковий елемент конкретного субєктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою субєктивного права та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав або майна в інших осіб. Звертаючись до суду з цим позовом позивач вказує на те, що були порушені його права та інтереси, як стягувача за зведеним виконавчим провадженням, внаслідок неправомірних дій боржника [PERSON] з реконструкції арештованого нерухомого майна, переведення його із нежитлового в житлове приміщення, реєстрації в ньому фізичних неповнолітніх осіб, що зробило неможливим проведення державним виконавцем примусового стягнення на це майно. [PERSON] із ч.6 ст.54 ЗУ «Про виконавче провадження» ( в редакції, яка була чинною станом на 30.10.2014р.) було встановлено, що у разі задоволення в повному обсязі вимог заставодержателя залишок коштів використовується для задоволення вимог інших стягувачів у порядку, встановленому цим Законом. Порядок здійснення арешту та опису майна, передачу його на зберігання було врегульовано статтями 57,59 Закону. Зокрема встановлено, що майно, на яке накладено арешт, передається на зберігання боржникові або іншим особам. Зберігач може користуватися майном, переданим йому на зберігання, якщо особливості такого майна не призведуть до його знищення або зменшення цінності внаслідок користування. Порушення заборони державного виконавця розпоряджатися або користуватися майном, на яке накладено арешт, тягне за собою передбачену законом відповідальність зберігача майна. Таким чином судом встановлено, що [PERSON], якій було передано на зберігання описане та арештоване нерухоме майно, не дотрималася обовязків зберігача майна, здійснила його реконструкцію, внаслідок якої змінився обєкт нерухомого майна (переведено з нежитлового в житлове приміщення), змінилася загальна площа обєкта ( з 43,4 кв.м. на 42 кв.м.), змінилася технічна характеристика нерухомого майна. Вказані дії боржника призвели до припинення проведення електронних торгів з продажу описаного та арештованого майна. Після реконструкції нерухомого майна [PERSON] отримала Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, яке було видане державним реєстратором [PERSON] 30.10.2018р. Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції станом на 30.10.2014р.) державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження. Пунктом 1 частини 1 статті 18 Закону визначено, що свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається фізичним та юридичним особам на новозбудовані, реконструйовані об'єкти нерухомого майна. Третя особа АТ «Банк «Фінанси та кредит», іпотекодержатель спірного нерухомого майна та стягувач за виконавчим провадженням, вказує на те, що [PERSON], в порушення вимог п.п.8.1.4 п.8.1 іпотечного договору, здійснила реконструкцію іпотечного майна без отримання письмової згоди банку. Відповідно до пункту 40 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України N 868 від 17.10.2013р., який був чинним на час видачі свідоцтва про право власності, встановлено, що для проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, яке перебуває в іпотеці або податковій заставі, заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає документ, що підтверджує факт надання іпотекодержателем або контролюючим органом згоди на відчуження або передачу на іншому речовому праві такого майна. В матеріалах реєстраційної справи документ, що підтверджує факт надання іпотекодержателем АТ «Банк «Фінанси та кредит» згоди на проведення реконструкції нерухомого майна, відсутній. Таким чином, суд приходить до висновку, що реєстрація права власності на реконструйоване нерухоме майно було здійснено державним реєстратором без дотримання вимог ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Наявність в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна записів щодо арешту всього нерухомого майна, а також обтяження нерухомого майна іпотекою, унеможливлювало відповідно до вимог ст. 4 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» реєстрацію права власності на реконструйоване відповідачем майно, тому у державного реєстратора були відсутні правові підстави для видачі спірного свідоцтва. Відновлення становища, яке існувало до порушення, як спосіб захисту цивільного права та інтересу, застосовується у тому разі, якщо покладення обовязку на особу, яка його порушила, припинити дії не відновлює повністю субєктивне право, а цього можна досягти вчиненням інших, передбачених законом, заходів. Суд вважає, що відновлення становища в даному випадку можливе шляхом визнання недійсними свідоцтва про право власності, що, на думку суду, відповідає такому способу захисту цивільних прав та інтересів, який передбачений статтею 16 Цивільного кодексу України, як відновлення становища, що існувало до порушення прав. На підставі викладеного,

Outcome: approved