Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дельфін» звернулось в суд з позовною заявою до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області, Відділу державної виконавчої служби Ковельського міськрайонного управління юстиції, [PERSON], [PERSON] про звільнення майна з-під арешту. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, рішенням Ковельського міськрайонного суду від 10.09.2013 року, яке набуло законної сили звернуто стягнення на предмет іпотеки - нежитлове приміщення (перукарню), загальною площею 93.3 кв.м., що знаходиться в [ADDRESS], яке належить [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності в рахунок погашення заборгованості перед ТзОВ «Фінансова компанія «Дельфін» в загальній сумі 2210785,30 гривень та визнано за ТзОВ «Фінансова компанія «Дельфін» право власності на предмет іпотеки за договором іпотеки від 08.09.2008 року, а саме - на нежитлове приміщення (перукарню), загальною площею 93.3 кв.м., що в [ADDRESS]. Позивач зазначає, що вказане нежитлове приміщення перебуває під арештом, згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 30.07.2012 року ВП № 33411798 та постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 30.07.2012 року ВП № 33411966, які винесені державним виконавцем ВДВС Ковельського МРУЮ Сидорук Ж.І. 01.03.2013 року виконавчі провадження № 33411798 та № 33411966 були завершені, а виконавчі документи повернуті стягувачу. Позивач вказує, що арешт майна - нежитлового приміщення (перукарні), загальною площею 93,3 кв.м., що знаходиться в [ADDRESS], який накладений постановами про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 30.07.2012 року ВП № 33411798 та ВП № 33411966 від 30.07.2012 року не знятий. У зв'язку з наведеним позивач прохає звільнити з-під арешту нерухоме майно - нежитлове приміщення (перукарню), загальною площею 93,3 кв.м., що знаходиться в [ADDRESS] та належить ТзОВ «Фінансова компанія «Дельфін» на підставі рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 10.09.2013 року. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує повністю, з підстав, викладених у заяві та прохає його задовольнити. Представник відповідача - ВДВС Ковельського МРУЮ в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Представник відповідача - відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області та відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, хоч завчасно і належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень (судових повісток). Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 10.09.2013 року по цивільній справі за позовом ТзОВ «Фінансова компанія «Дельфін» до [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, позов задоволено повністю. Вирішено звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: на нежитлове приміщення (перукарню), загальною площею 93.3 кв.м., що знаходиться в [ADDRESS], яке належить [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності в рахунок погашення заборгованості перед ТзОВ «Фінансова компанія «Дельфін» в загальній сумі 2210785,30 гривень та визнано за ТзОВ «Фінансова компанія «Дельфін» право власності на предмет іпотеки за договором іпотеки від 08.09.2008 року, а саме - на нежитлове приміщення (перукарню), загальною площею 93.3 кв.м., що в [ADDRESS]. Вказане рішення суду набуло законної сили та звернуто до виконання. Постановами державного виконавця відділу ДВС Ковельського МРУЮ Сидорук Ж.І. від 30.07.2012 року ВП № 33411798 та ВП № 33411966 від 30.07.2012 року, з метою виконання рішення суду, накладено арешт на нежитлове приміщення (перукарню), яке розташоване за адресою: [ADDRESS]. Згідно постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області від 01.03.2013 року, виконавчі провадження № 33411798 та № 33411966 були завершені, а виконавчі документи повернуті стягувачу. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Відповідно до ч.4 ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Частиною 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення, а відповідно до ч. 2 цієї статті арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. Статтею 328 ЦК України закріплено, що право власності набувається на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на нежитлове приміщення (перукарню), загальною площею 93.3 кв.м., що в [ADDRESS] набуто правомірно, на підставі рішення Ковельського міськрайонного суду від 10.09.2013 року, яке набуло законної сили. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Арешт майна, за відсутності реального виконання рішення суду, обмежує право власності позивача, а тому таке право підлягає захисту шляхом звільнення його з-під арешту, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 16 ЦК України. Таким чином, право позивача, як власника на спірне нежитлове приміщення (перукарню), загальною площею 93,3 квадратних метри, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] підлягає судовому захисту шляхом звільнення цього майна з-під арешту, який накладений згідно постанов державного виконавця ВДВС Ковельського МРУЮ від 30.07.2012 року. На підставі наведеного,

Outcome: approved