Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 13 листопада 2004 року і від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO]. Позивачка звернулася з позовом у суд про розірвання шлюбу між нею та відповідачем та стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, так як між ними немає взаєморозуміння, вони виявились людьми з різними характерами та що вони припинили шлюбні відносини, чому їх сімя розпалась. Відповідач отримує пенсію, а тому просить стягувати з нього аліменти на утримання сина, який проживає з нею, у розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу) щомісячно. Просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, покликаючись на мотиви такого та доповнила, що з 27 серпня 2015 р. вони проживають окремо один від одного і не підтримують сімейних відносин, вона втратила до відповідача хороші почуття і помиритися з ним не бажає, переконана, що їх шлюб розпався остаточно, а тому просить цей шлюб розірвати. Також просить стягувати з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу) щомісячно. Відповідач позов визнав та зазначив, що подружнє життя з позивачкою не склалося, вони проживають окремо і не підтримують сімейних відносин, чому їх сім'я розпалася. Він є інвалідом 2 групи та отримує пенсію по інвалідності, а тому не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/3 частки від його доходу щомісячно. Просить позов задовольнити. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13 листопада 2004 р. і від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що між сторонами вже тривалий час немає взаєморозуміння, виникали суперечності та що з 27 серпня 2015 р. вони проживають окремо і не підтримують сімейних відносин, що свідчить про стійкість і тривалість конфлікту між ними. Суд намагався зберегти сімю сторін, в жовтні 2015 року надавав їм термін для примирення, проте вони не помирилися і помиритися не бажають, так як втратили один до одного хороші почуття. Суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, оскільки вони тривалий час проживають окремо і не підтримують сімейних відносин, а тому цей шлюб слід розірвати. Також встановлено, що відповідач є інвалідом 2 групи та отримує пенсію по інвалідності, регулярно надає кошти на утримання сина [PERSON], який проживає з позивачкою, проте сторони не можуть дійти згоди щодо розміру аліментів. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені\~ст. 182 СК України, а саме: - стан здоров'я та матеріальне становище дітей; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ч. 1\~ст.191 СК України\~аліменти присуджуються\~\~ за рішенням суду\~\~ від дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи вищенаведене, а також те, що утримувати дітей зобов'язані обої батьків, а позивачка є працездатною, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до його повноліття, починаючи з 28.09.2015 року. На підставі ст.ст.10, 60, 212, 215 ЦПК України,

Outcome: approved