Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з зазначеною позовною заявою до відповідачки, в якій просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором на загальну суму 50972,60 грн., а також судові витрати, посилаючись на те, що між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «АЛЬФА-БАНК» (далі за текстом ПАТ «АЛЬФА-БАНК») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» (далі за текстом ТОВ «Дата [PERSON]») 30 вересня 2014 року було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого до ТОВ «Дата [PERSON]» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 500393033 від 18 липня 2013 року, укладеного між відповідачкою та ПАТ «АЛЬФА-БАНК». В подальшому 10 жовтня 2016 року між ТОВ «Дата [PERSON]» та позивачем укладено було укладено договір факторингу № 2016-1-ДМГ/ЄАПБ згідно якого право вимоги по вищевказаному кредитному договору було відступлено на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ». ПАТ «АЛЬФА-БАНК» повністю та в строки виконав свої зобовязання за вищевказаним кредитним договором, однак відповідачка зобовязання за вказаним договором не виконала, внаслідок чого у відповідачки виникла заборгованість перед позивачем на загальну суму 50972,60 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачки, оскільки остання ухиляється від добровільного погашення заборгованості. Представник позивача в судове засідання не зявився, але надав до суду клопотання про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не зявилася, але надала до суду відзив на позовну заяву, згідно якого позов не визнала, посилаючись на те, що з ПАТ «АЛЬФА-БАНК» договору про збільшення позовної давності не укладала і оскільки останній платіж відповідачкою було здійснено 23 жовтня 2013 року, то позивач звернувся до суду з пропущеним строком позовної давності. Заявлені позивачем вимоги про стягнення суми процентів не ґрунтуються на умовах кредитного договору. Просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. У звязку з неявкою в судове засідання учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності, вважає, що позов ТОВ «ФК «ЄАПБ» не підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із зобовязального права, пов'язані з ухиленням боржника від виконання своїх обов'язків по поверненню кредитних коштів кредитору, тому, при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися Цивільним Кодексом України. В судовому засіданні судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Між ПАТ «АЛЬФА-БАНК» (а.с. 71, 72) та [PERSON] (а.с. 10-11, 50-51) відповідно до Заяви (а.с. 4, 46), [PERSON] про акцепт Публічної пропозиції на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в рамках продукту «Кредит готівкою»/»Кредит готівкою «Партнерський»/»Моментальні гроші» та продукту «Відновлювальна кредитна лінія» (а.с. 8, 47) укладений кредитний договір № 500393033 від 18.07.2013р. згідно умов якого ПАТ «АЛЬФА-БАНК» надав, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок позичальника, кредит у розмірі 20726,96 грн., зі сплатою відсотків 14,99 % річних, комісійної винагороди, строком до 19 липня 2016 року (а.с. 5, 44). Згідно п. 4 зазначеного кредитного договору позивальник зобовязався у разі повного або часткового прострочення повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісії, інших платежів сплатити банку штраф в сумі 200,00 грн. за перший прострочений платіж, 500,00 грн. за кожний наступний прострочений платіж. Відповідно до зазначеної [PERSON] відповідачка підтвердила ознайомлення з Публічною пропозицією ПАТ «АЛЬФА-БАНК» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Відповідно до п. 1 Додатку до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (в рамках обслуговування продукту «Відновлювальна кредитна лінія») на підставі зазначеної [PERSON] відкрив рахунок та випустив платіжну картку строком дії три роки. Згідно п. 4 Додатку до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (в рамках обслуговування продукту «Відновлювальна кредитна лінія») платежі з повернення кредиту здійснюються відповідно до графіку (а.с. 6, 9, 45, 48). Відповідачка платіжну картку ПАТ «АЛЬФА-БАНК» отримала 18.07.2013р., що підтверджується розпискою (а.с. 7, 49). Як вбачається з виписки по особовому рахунку відповідачки з 18.07.2013р. по 08.12.2014р. ПАТ «АЛЬФА-БАНК» перерахував на відкритий рахунок відповідачки кредитну суму в розмірі 20726,96 грн. та 19.07.2013р. відповідачка зняла зазначену суму (а.с. 53-57). Згідно з ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобовязанні може бути замінений також у інших випадках встановлених законом. Кредитор у зобовязанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно з ст. ст. 514, 516 ЦК України до нового кредитора переходять всі права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, згоди боржника не вимагаються. Як вбачається з матеріалів справи, згідно договору факторингу без номеру від 30 вересня 2014 року та додаткової угоди № 1 до договору факторингу без номеру від 30 вересня 2014 року, укладених між ПАТ «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «Дата [PERSON]» (а.с. 28-30, 31, 78-80, 81) ПАТ «АЛЬФА-БАНК» відступив ТОВ «Дата [PERSON]» право вимоги від відповідачки за вищевказаним кредитним договором (а.с. 15-16, 17, 60-61, 62). 10 жовтня 2016 року між ТОВ «Дата [PERSON]» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» (а.с. 23-25, 26, 27, 73-75, 76, 77) було укладено договір факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ відповідно до умов якого ТОВ «Дата [PERSON]» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ», позивачеві по справі, право вимоги заборгованості за вказаним вище кредитним договором до відповідачки [PERSON] (а.с. 18-21, 22, 63-69, 70). Отже, з укладанням вищевказаних договорів факторингу до позивача ТОВ «ФК «ЄПАБ» перейшло право вимоги виконання зобов'язання відповідачкою за кредитним договором № 500393033 від 18.07.2013р., укладеним між відповідачкою та ПАТ «АЛЬФА-БАНК». Згідно повідомлення № 001475068-1 від 19.10.2016р., № 001475068-1 від 24.10.2016р. ТОВ «ФК «ЄПАБ» повідомлено [PERSON] про перехід до позивача права вимоги виконання зобов'язання за кредитним договором № 500393033 від 18.07.2013р., укладеним між відповідачкою та ПАТ «АЛЬФА-БАНК» та про порядок погашення заборгованості по вказаному кредитному договору (а.с. 58, 59). В порушення умов кредитного договору [PERSON] взяті на себе зобовязання не виконувала, внаслідок чого в неї виникла заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄПАБ», яка згідно розрахунку, наданого позивачем, за кредитним договором № 500393033 від 18.07.2013р. станом на 10.10.2016р. складається урахуванням заборгованості за кредитом, по відсоткам, по комісії, по штрафам та пені на загальну суму 50972,60 грн. (а.с. 12, 52). Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимогою закону. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. В силу ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язані видати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що ПАТ «АЛЬФА-БАНК» свої зобов'язання за вищевказаним кредитним договором виконав, відкривши відповідачці особовий рахунок, на який перерахував грошові кошти у сумі 20726,96 грн., які відповідачка 18.07.2013р. зняла скориставшись платіжною карткою, яку вона отримала у ПАТ «АЛЬФА-БАНК», що підтверджується розпискою, виписками по особовому рахунку (а.с. 7, 49, 53-57). Однак, відповідачка всупереч вимог чинного законодавства та умов вищевказаного кредитного договору належним чином свої зобовязання по поверненню чергової частки кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом не виконала та не здійснила повернення кредиту та сплати відсотків у повному обсязі у встановленікредитним договором строки у звязку з чим позивач скористався своїм правом вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів у примусовому порядку.Ці обставини не підлягають доказуванню, оскільки про них зазначено в позовній заяві та вони не спростовані відповідачкою. Водночас суд бере до уваги заяву відповідачки [PERSON] про застосування строку позовної давності виходячи з наступного. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно ч. 3\~ст. 254 ЦК України\~спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (ст. 253 ЦК України). Відповідно до статті 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч. 4. ст. 267 ЦК України). Відповідно до п. 2.3 кредитного договору № 500393033 від 18.07.2013р. сторони встановили дату остаточного повернення кредиту - 19 липня 2016 року (а.с. 5). Пунктом 2.6 зазначеного договору передбачено погашення позичальником заборгованості шляхом сплати щомісячних платежів рівними частинами відповідно до графіку платежів, який є додатком № 1 до договору. Таким чином, умовами кредитного договору, строки сплати чергових платежів визначено\~місяцями. Отже, сторони встановили кінцевий строк повернення кредиту - 19 липня 2016 року (п. 2.3 кредитного договору) і строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів - щомісяця до 19 числа місяця наступного за звітним для сплати кредиту та процентів (п. 2.4 Додатку до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (в рамках обслуговування продукту «Відновлювальна кредитна лінія»). Таким чином, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі кредитного договору. Судом встановлено, що згідно з умовами кредитного договору відповідачка зобов'язалася здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) у розмірі та в строки, визначені кредитним договором, і щомісяця сплачувати проценти за користування кредитом. Оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок [PERSON] повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право позивача вважається порушеним з моменту недотримання відповідачкою строку погашення кожного чергового платежу, а отже і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається\~\~з моменту порушення строку його погашення. Враховуючи, що за умовами договору погашення кредиту та процентів повинно здійснюватись [PERSON] частинами до 19 числа місяця, наступного за звітним, у рахунок якого вносяться кошти, то початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту\~(місяця, дня) невиконання відповідачкою [PERSON] кожного із цих зобов'язань. Як вбачається з розрахунку заборгованості станом на 10.10.2016р. відповідачка [PERSON] перестала виконувати щомісячні зобов'язання з погашення кредиту з 19.11.2013р. у зв'язку із чим з 19 листопада 2013 року у неї виникла заборгованість за кредитним договором. Таким чином, аналізуючи умови кредитного договору, укладеного між ПАТ «АЛЬФА-БАНК» та [PERSON] і зміст вищезазначених норм права, суд дійшов висновку про те, що у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. В постанові Верховного Суду України від 05.04.2017р. у справі № 6-522цс17 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 листопада 2013 року, рішення якого є обов'язковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України, суд зазначає, що перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо за кожним простроченим платежем. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що строк позовної давності необхідно обчислювати з 19 листопада 2013 року, тому кредитор за вказаним кредитним договором мав обов'язок захистити своє порушене право в трирічний строк, а саме до 19 листопада 2016 року мав звернутися з захистом свого порушеного права, в тому числі і до суду, оданк відповідно довхідного штампу на позовній заяві ТОВ «ФК «ЄАПБ», який набув права грошової вимоги, звернувся до суду за захистом своїх порушених прав 28 листопада 2017 року, тобто поза межами строку позовної давності, встановленої ст. 257 ЦК України. Також, судом встановлено, що повідомлення про порядок погашення заборгованості по вказаному кредитному договору з вимогою про погашення загальної суми заборгованості направлено відповідачці 24 жовтня 2016 року, однак суду не надано жодного доказу отримання відповідачкою зазначеної вимоги, як на доказ переривання строку позовної давності. Суд не бере до уваги послання позивача як на обґрунтування своїх вимог, що відповідачка не мала жодних перешкод для реалізації свого зобовязання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки попереднього нового кредитора ТОВ «Дата [PERSON]» так як суду не надано жодного доказу направлення відповідачці повідомлення про перехід до ТОВ «Дата [PERSON]» права вимоги виконання зобов'язання за кредитним договором № 500393033 від 18.07.2013р., укладеним між відповідачкою та ПАТ «АЛЬФА-БАНК». Також, суд не бере до уваги послання позивача як на обґрунтування своїх вимог, що відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, строк позовної давності починає відраховуватися з моменту відступлення права вимоги, а саме підписання договору факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016р., оскільки, відповідно до вимог ст. 262 ЦК України, заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності, тобто, не зважаючи на відступлення права вимоги чи інші випадки заміни сторін у зобовязанні, строк позовної давності не переривається та не зупиняється. Враховуючи викладене та встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку, що позивачу слід відмовити у задоволенні позову про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором з підстав пропуску позивачем строку позовної давності. В зв'язку з відмовою в задоволенні позовних вимог позивача не підлягають задоволенню і вимоги позивача про стягнення з відповідачки судових витрат. На підставі ст. ст. 253, 254, 256, 257, 261, 262, 267, 512, 514, 516, 526, 527, 530, 625, 1049, 1054, 1077 ЦК України,

Outcome: dismissed