overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28 квітня 2005 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. У звязку з тим, що відносини між подружжям унеможливлюють подальше спільне проживання, в сім»ї відсутнє взаєморозуміння, часто виникають конфлікти і суперечки, подружжя має різні погляди на життя, не проживає спільно, позивач просить суд розірвати шлюб, примирення вважає недоцільним. У підготовчому судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти їх задоволення. Згідно ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності іх визнання. Згідно ч. 1\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них. Відповідно до\~ст. 109 СК України\~шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Беручи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, зважаючи на те, що у суду відсутній обґрунтований сумнів щодо достовірності визнаних відповідачем обставин або добровільності іх визнання, за наявності для того законних підстав суд приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку встановленому законом вирішне питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28 квітня 2007 р. Від шлюбу мають двох спільних неповнолітніх дітей : доньку [PERSON] , [INFO] , і доньку [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами припинені. Спільне життя між ними не склалося. Примирення не можливе. Спільне господарство не ведеться. Спору про розділ майна, що є їх сумісною власністю не мають. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем, прізвище залишити шлюбне « [PERSON] », спільних неповнолітніх дітей залишити на її утриманні. До початку підготовчого судового засідання позивач надала до суду заяву у якій просить розірвати шлюб з відповідачем, справу розглянути без її участі. До початку підготовчого судового засідання відповідач надав до суду заяву, де просив розглянути справу без його присутності, позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 3 ст. 105 СК України, визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що сторони не підтримують подружні відносини, загальне господарство не ведеться, у зв`язку з чим, суд вважає, що при таких обставинах родина існує формально, подальше проживання чоловіка і жінки і збереження родини неможливо, тому, що це суперечить інтересам обох сторін. Спору про поділ майна сторонами не заявлено. Неповнолітніх дітей : доньку [PERSON] , [INFO] , і доньку [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з матір`ю в інтересах дітей. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 112,113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28 квітня 2012 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивачка, посилаючись на те, що відповідач допомоги на утримання дитини не надає, звернулася в суд з позовом про стягнення з нього на її користь аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму передбаченого для дитини відповідного віку. Сторони в судове засідання не зявилися, надавши суду заяви з проханням справу розглядати без їх участі, відповідач в поданій суду заяві позов визнав повністю. Позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач не утримує свою дитину, яка знаходяться на утриманні позивачки. Відповідно до ст. 180, ч. 2 ст. 182 СК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягувати аліменти на утримання дитини до досягнення нею повноліття в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави 551 грн. 20 коп. судового збору. На підставі наведеного, ст.ст. 180, 181, 182 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28 квітня 2012 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивачка посилаючись на те, що вони з відповідачем мають різні погляди на сімейне життя, звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу. Сторони в судове засідання не зявилися, надавши суду заяви з проханням справу розглядати без їх участі, відповідач в поданій заяві позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Судом встановлено, що сторони з січня 2015 року не підтримують подружніх стосунків. Миритись і відновлювати подружні стосунки позивачка не бажає, а тому суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сімї неможливе. В поданій до суду заяві позивачка не наполягала на стягненні з відповідача понесених нею судових витрат, тому їх слід віднести на її рахунок. На підставі ст. ст. 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28 квітня 2012 року. Від шлюбу сторонни мають мамолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що сімейне життя не склалося, оскільки сторони мають зовсім різні погляди на життя та ведення домашнього господарства, в зв'язку з чим сторони втратили один до одного почуття поваги та любові. Позивач зазначив, що жодних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть з 28.04.2017 року. Ухвалою суду від 12.06.2017 року позов залишено без руху. Ухвалою суду від 15.09.2017 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 22.01.2018 року позов залишено без руху. Ухвалою суду від 26.01.2018 року продовжено розгляд справи. Позивач у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити, посилаючись при цьому на обставини викладені у позові. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про дату та час судового засідання повідомлялася належним чином, причини нявки суду не повідомила. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ч.2 ст.112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що причини, що спонукали сторони на розірвання шлюбу є обґрунтованими, оскільки судом достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім»ї не можливе, а тому заява підлягає задоволенню, сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28 липня 1984 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивачка, посилаючись на те, що у них з відповідачем часто виникають сварки, відсутнє взаєморозуміння, звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу. Відповідач проти задоволення позову заперечив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони спільно не проживають більше п'яти років, згоди щодо подальшого спільного проживання не дійшли, миритися та відновлювати подружні стосунки позивачка не бажає, відповідач ніяких дій, направлених на збереження сім'ї, не зробив, а тому суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сім'ї стало неможливим. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28 липня 1989 року. Від шлюбу сторонни неповнолітніх дітей не мають. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося по причинні того, що сторони не можуть знайти спільних поглядів на сумісне сімейне життя. Шлюбні відносини між сторонами припинені з 2007 року, спільне господарство не ведеться, позивач переконаний, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Позивач у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити, посилаючись при цьому на обставини викладені у позовній заяві. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини справи визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У судовому засіданні позивач наполягала на розірванні шлюбу, посилаючись на те, що примирення між нею та відповідачем не відбулося. Згідно до ч.2 ст.112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що причини, що спонукали сторони на розірвання шлюбу є обґрунтованими, оскільки судом достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім»ї не можливе, а тому позов підлягає задоволенню, сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, позивач наполягає на розірванні шлюбу посилаючись на те, що примирення між ними не можливе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-19 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28 липня 2000 р. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину доньку : [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами були припинені з лютого 2019 року Спільне життя між ними не склалося. Примирення не можливе. Спільне господарство не ведеться. Спору про розділ майна, що є їх сумісною власністю не мають. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем, неповнолітню спільну дитину залишити на вихованні батька. До початку підготовчого судового засідання позивач надала до суду заяву у якій просить розірвати шлюб з відповідачем, справу розглянути без її участі, прізвище залишити « [PERSON] ». До початку підготовчого судового засідання відповідач надав до суду заяву, де просив розглянути справу без його присутності, позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував, спільну неповнолітню дитину залишити з ним, оскільки дитина три роки проживає з батьком і вони дійшли до згоди місця проживання спільної дитини з позивачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 3 ст. 105 СК України, визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що сторони не підтримують подружні відносини, загальне господарство не ведеться, у зв`язку з чим, суд вважає, що при таких обставинах родина існує формально, подальше проживання чоловіка і жінки і збереження родини неможливо, тому, що це суперечить інтересам обох сторін. Спору про поділ майна сторонами не заявлено. Неповнолітню дитину доньку : [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з батьком в інтересах дитини. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 112,113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28 липня 2012 року. Від шлюбу дітей не мають. Позивачка, посилаючись на те, що з лютого 2014 року вони з відповідачем припинили спільне проживання як подружжя, так як мають несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя, звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Позивачка не заперечує проти розгляду справи по суті у відсутності відповідача та ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів. Позов підлягає до задоволення, оскільки позивачка відновлювати подружні стосунки не бажає, а тому суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін як подружжя та збереження шлюбу не відповідає їх інтересам. На підставі наведеного, ст.ст. 110, 112, 113 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28 липня 2012 року і від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивачка 26 вересня 2018 року звернулася з позовом у суд про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, покликаючись, що спільне життя у них не склалось, так як між ними немає взаєморозуміння, вони виявилися людьми з різними поглядами на життя та сімейні відносини, у звязку з чим часто виникали сварки та що з вересня 2018 року вони проживають окремо один від одного, не ведуть спільного господарства і не підтримують подружніх відносин. Зазначає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим і суперечить її інтересам. За наведеного, просить шлюб розірвати. Представник позивачки в судовому засіданні позов підтримала, надала пояснення аналогічні наведеним у позовній заяві та додатково пояснила, що подружнє життя у позивачки з відповідачем не склалося, часто виникали сварки, з вересня 2018 року сторони проживають окремо і не підтримують сімейних відносин та що позивачка втртаила до відповідача хороші почуття і помиритися з ним не бажає. Просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, проте подав до суду заяву, в якій просить позов задовольнити та розглядати справу без його участі, що суд вважає за можливе. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Заслухавши представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки між ними вже довгий час немає взаєморозуміння, виникали сварки, з вересня 2018 року вони проживають окремо один від одного, не підтримують подружніх відносин і не ведуть спільного господарства, що свідчить про стійкість і тривалість конфлікту між ними. Суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, оскільки вони не проживають разом і не підтримують сімейних відносин вже тривалий час, втратили один до одного хороші почуття і помиритися не бажають, а тому такий шлюб слід розірвати. \~ \~ \~ \~На утриманні сторін залишається неповнолітня дитина. На підставі ст.ст.12, 89, 141, 264, 265 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28 липня 2017 року. Від шлюбу дітей не мають. У зв`язку з тим, що відносини між подружжям унеможливлюють подальше спільне проживання, позивачка просила суд розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] письмовою заявою просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. З огляду на те, що визнання позову відповідачем не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, сумнівів в достовірності викладених обставин та добровільності їх визнання не виникає, суд вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного, ст. ст. 111, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28 листопада 2014 року. Від шлюбу дітей не мають. Позивач, посилаючись на те, що з січня 2015 року вони з відповідачкою припинили спільне проживання та подружні відносини, так як мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, з того часу її місцеперебування позивачу невідоме, звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Відповідачка в судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Позивач не заперечує проти розгляду справи по суті у відсутності відповідачки та ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів, про що надав суду заяву. Позов підлягає до задоволення, оскільки позивач відновлювати подружні стосунки не бажає, а тому суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя та збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. На підставі наведеного, ст.ст. 110, 112, 113 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28 листопада 2015. Від шлюбу дітей не мають. Позивачка, посилаючись на те, що з грудня 2015 року вони з відповідачем припинили подружні відносини, так як мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позивачка в судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву, в якій на позові наполягає і просить справу розглядати без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю та не заперечує проти розірвання шлюбу. Позов підлягає до задоволення, оскільки сторони відновлювати подружні стосунки не бажають, тому суд приходить до висновку, що збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін, крім того, визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Після розірвання шлюбу позивачка виявила бажання відновити дошлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути судові витрати в розмірі 551,20 грн. На підставі наведеного, ст.ст. 110, 112, 113 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28 листопада 2015 року. Від шлюбу сторонни не мають дітей. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що сімейне життя не склалося, оскільки сторони мають зовсім різні погляди на життя та ведення домашнього господарства, в зв'язку з чим сторони втратили один до одного почуття поваги та любові. Позивач зазначив, що жодних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Ухвалою суду від 28.08.2017 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 23.01.2018 року позов залишено без руху. Ухвалою суду від 23.01.2018 року продовжено розгляд справи. Представник Позивача у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити, посилаючись при цьому на обставини викладені у позові. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про дату та час судового засідання повідомлялася належним чином, причини нявки суду не повідомила. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ч.2 ст.112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що причини, що спонукали сторони на розірвання шлюбу є обґрунтованими, оскільки судом достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім»ї не можливе, а тому заява підлягає задоволенню, сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-11 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28 лютого 1998 р. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину доньку : [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами були припинені з квітня 2018 року. Спільне життя між ними не склалося. Примирення не можливе. Спільне господарство не ведеться. Спору про розділ майна, що є їх сумісною власністю не мають. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем, неповнолітню спільну дитину залишити на його вихованн. До початку підготовчого судового засідання позивач надав до суду заяву у якій просить розірвати шлюб з відповідачем, справу розглянути без його участі, спільну неповнолітню дитину залишити проживати з ним. До початку підготовчого судового засідання відповідач надала до суду заяву, де просила розглянути справу без її присутності, позовні вимоги визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала, спільну неповнолітню дитину залишити з батьком, оскільки, дитина два роки проживає з батьком і вони дійшли до згоди місця проживання спільної дитини з позивачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 3 ст. 105 СК України, визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що сторони не підтримують подружні відносини, загальне господарство не ведеться, у зв`язку з чим, суд вважає, що при таких обставинах родина існує формально, подальше проживання чоловіка і жінки і збереження родини неможливо, тому, що це суперечить інтересам обох сторін. Спору про поділ майна сторонами не заявлено. Неповнолітню дитину доньку : [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з батьком в інтересах дитини. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 112,113 СК України,

Outcome: approved