Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

ТОВ Вендор - Фінанс» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 01.08.2017 між ТОВ Вендор - Фінанс» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № ВН23-00075, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит в розмірі 3000,00 грн. та зобов`язувався повернути наданий йому кредит у розмірі 6675,43 грн., здійснювати погашення кредиту та процентів єдиним платежем в розмірі 667,55 грн. відповідно до графіку внесків за кредитним договором, в т.ч. сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 18 % на місяць та повернути кредитні кошти до 28 травня 2018 року. Позичальник свої зобов`язання не виконує, у зв`язку з цим утворилась заборгованість, яка станом на 16.04.2021 складає 24 289,76 грн., з яких: 1740,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 22549,76 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. Вказані обставини і стали підставою для звернення до суду з цим позовом, а тому просив стягнути з відповідача 24 289,76 грн. заборгованості за кредитним договором та відшкодувати судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести за відсутності представника позивача, підтримав позовні вимоги в повному обсязі та не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяв та заперечень від відповідача до суду не надходило. Тому, суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, 01.08.2017 між ТОВ Вендор - Фінанс» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № ВН23-00075, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит в розмірі 3000,00 грн. та зобов`язувався повернути наданий йому кредит у розмірі 6675,43 грн., здійснювати погашення кредиту та процентів єдиним платежем в розмірі 667,55 грн. відповідно до графіку внесків за кредитним договором, в т.ч. сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 18 % на місяць та повернути кредитні кошти до 28 травня 2018 року (а.с.5-6). Позичальник свої зобов`язання не виконує, у зв`язку з цим утворилась заборгованість, яка станом на 16.04.2021 складає 24 289,76 грн., з яких: 1740,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 22549,76 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом (а.с.13). Між сторонами існують правовідносини, які ґрунтуються на вимогах ст. 526, 530, 536, 553-554, 610-611, 625, 629, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України. Відповідно до ст.1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно із ч.1 ст.1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Факт отримання позичальником кредитних коштів у розмірі 3000,00 грн. підтверджується видатковим касовим ордером від 01.08.2017 (а.с. 9). Відповідно до п.2.2. договору кредитні кошти та нараховані проценти за користування ними, позичальник зобов`язувався повернути у касу або на рахунок кредитора відповідно до «Графіку внесків за Договором», єдиним платежем, який включає в себе розмір отриманих коштів та нарахованих процентів. Проценти за користування кредитними коштами нараховуються кредитором на фактичний залишок заборгованості кредитних коштів ( п.2.5 договору). В разі несвоєчасної сплати позичальником «єдиного платежу» більше ніж 1 день від дати визначеної у графіку внесків за договором позичальник сплачує кредитору штраф у розмірі 50 грн. за кожен факт порушення (п. 4.3 договору). Відповідач неналежно виконує умови кредитного договору та порушив умови договору щодо своєчасності погашення кредиту та процентів відповідно до графіку платежів. Як слідує із Розрахунку заборгованості, за даними позивача, станом 16.04.2021 виникла заборгованість за кредитом у розмірі 24 289,76 грн., з яких: 1740,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 22549,76 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом (а.с. 13). Даний розмір заборгованості встановлений в судовому засідання і ніким не оспорюється. Розрахунок заборгованості проведений з урахуванням погоджених сторонами умов. Неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань за договором привело до порушення прав кредитора - позивача, а тому порушене право підлягає поновленню, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № ВН23-00075 в сумі 24289,76 грн. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2 270,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved