Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

ТОВ «РІВНЕГАЗ ЗБУТ» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за поставлений природний газ у розмірі 17 029,78 грн. В обґрунтування позовних вимог вказує, що ТОВ «РІВНЕГАЗ ЗБУТ» здійснює постачання природного газу споживачу [PERSON] , яка є співвласником нерухомого майна - квартири за адресою [ADDRESS] , на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. №2500 та зареєстрованої в Мінюсті України 06.11.2015 р. за № 1386/27831 та Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015 р. та зареєстрованих в Мінюсті України 06.11.2015 р. за № 1382/27827. Укладення вищевказаного договору постачання природного газу здійснено з урахуванням ст.ст.633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк на підставі заяви про приєднання побутового споживача [PERSON] до умов Договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному сайті постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Фактом згоди споживача на приєднання до умов вищевказаного Договору є отримана позивачем від споживача заява-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам та/або оплачений споживачем рахунок (квитанція) за поставлений природний газ, а щодо постачальника, на якого покладені обов`язки з постачання природного газу побутовим споживачам - факт споживання природного газу відповідно до вимог Правил постачання та за умови, що у споживача відсутній інший діючий постачальник. Разом з тим зазначає, що розподіл природного газу за вищевказаною адресою здійснюється іншим господарюючим суб`єктом Оператором ГРМ - АТ «РІВНЕГАЗ» на підставі укладеного з [PERSON] . Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. № 2498 та Кодексу газорозподільчих систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015р. № 2494. Вказує, що 15.08.2017 р. [PERSON] звернулась до ТОВ «РІВНЕГАЗ ЗБУТ» із заявою про укладення договору постачання природного газу та підписала заяву-приєднання до умов Типового договору газопостачання природного газу побутовим споживачам. Покликаючись на п.23 розділу ІІІ Правил постачання природного газу зазначає, що розрахунки за послуги з газопостачання за вищевказаною адресою для споживача [PERSON] , якій оператором ГРМ присвоєно ЕІС-код 56ХМ29Е85002562О, проводяться у спосіб, передбачений п.п.1 п.4.4 розділу ІV Типового договору постачання, а саме на підставі даних про об`єм (обсяг) газу, визначений споживачем та Оператором ГРМ - АТ «РІВНЕГАЗ», з огляду на те, що такий спосіб визначено самим споживачем у заяві-приєднання. Для проведення розрахунку вартості спожитого природного газу ТОВ «РІВНЕГАЗ ЗБУТ» щомісяця отримує від Оператора ГТМ інформацію про обсяги спожитого природного газу в розрізі окремого побутового споживача, ідентифікація якого здійснюється за допомогою ЕІС-кода. Після отримання від Оператора ГТМ інформації про обсяги розподіленого Оператором ГРМ природного газу споживачу, ТОВ «РІВНЕГАЗ ЗБУТ» проводить нарахування за поставлений природний газ помноживши обсяг спожитого газу на ціну (вартість) газу за кожний розрахунковий місяць. Вказує, що згідно особового рахунку споживача [PERSON] № [NUMBER] заборгованість за поставлений природний газ становить 17 029,78 грн., яка розрахована виходячи з визначеного та скоригованого Оператором ГРМ - АТ «РІВНЕГАЗ» об`єму спожитого природного газу у кількості 5 135 м.куб., який був поставлений у період з 01.07.2015 року по 31.05.2019 року, вартістю 35 725, 75 грн. (без врахування заборгованості станом на 01.07.2015 р.) та частково оплачений відповідачами у сумі 13 184,12 грн. та за рахунок коштів житлової субсидії у розмірі 7 982,97 грн. Відповідачі в порушення Правил постачання природного газа та Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам не здійснили оплату в повному обсязі за поставлений природний газ, що й спонукало звернутися до суду з вищевказаним позовом. Позивач просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за поставлений природний газ у розмірі 17 029,78 грн., а також відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України 3% річних у розмірі 1 055, 72 грн та інфляційні втрати у розмірі 2 084,84 грн., а також судові витрати у розмірі 2 270 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала частково - просила задоволити позов до [PERSON] та стягнути заборгованість у заявленому розмірі, а також 3 % річних та інфляційні втрати, водночас просила закрити провадження в частині позовних вимог заявлених до [PERSON] у зв`язку з оголошенням його померлим. Пояснила, що підставою звернення до суду є виникнення заборгованості за поставлений природний газ у житлове приміщення за адресою [ADDRESS] та відмова відповідачки [PERSON] , яка є споживачем природного газу, в добровільному порядку погасити таку заборгованість. Зазначила, що відповідачка [PERSON] є власником 1/2 частини вищевказаної квартири та інший співвласник квартири [PERSON] у 2014 р. був оголошений померлим та належна йому 1/2 частина вищевказаної квартири на даний час ніким не успадкована. Договір на постачання природного газу за вищевказаною адресою був укладений з [PERSON] 15.08.2017 р. шляхом подання останньою заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам. Вказує, що заборгованість за поставлений природний газ за вищевказаною адресою по особовому рахунку № [NUMBER] виникла за період з жовтня 2018 р. по травень 2019 р. та становить 17 029,78 грн. ТОВ «РІВНЕГАЗ ЗБУТ» є постачальником природного газу та об`єм спожитого газу узгоджується з Оператором газрозподільчої мережі (ГРМ), яким є АТ «РІВНЕГАЗ». Пояснила, що згідно пунктів 4, 5 глави 4 розділу ІХ Кодексу газорозподільчої системи споживач, який розраховується за спожитий газ згідно показів лічильника газу, зобов`язаний щомісяця до 5 числа подавати покази за попередній (розрахунковий) місяць, та у разі неотримання Оператором ГРМ показань лічильника газу фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу по об`єкту споживача визначається за розрахунковий період Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується виходячи з групи споживання побутового споживача. В травні 2019 року Оператор ГРМ здійснив контрольне зняття показів лічильника газу споживача за адресою [ADDRESS] , та показ становив 5055 куб.м. Пояснила, що відповідно до положень Кодексу газорозподільчої системи визначені у вищевказаний спосіб об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником. Пояснила, що у разі виникнення розбіжностей щодо обсягу спожитого газу споживач вправі звернутися до Оператора ГРМ - АТ «РІВНЕГАЗ» для вирішення такого спору, та у разі недосягнення згоди - споживач з метою вирішення спору щодо обсягу розподіленого йому та спожитого ним газу вправі звернутися до суду. Зазначає, що у ТОВ «РІВНЕГАЗ ЗБУТ» відсутні відомості про оспорювання відповідачкою [PERSON] обсягу розподіленого їй природного газу, а відтак обсяги спожитого природного газу, які були передані позивачу від Оператора ГРМ, є достовірними. Пояснила, що з відомостей, отриманих від Оператора ГРМ - АТ «РІВНЕГАЗ» їй стало відомо про те, що у належній відповідачці квартирі було самовільно демонтовано лічильник обліку спожитого газу, у зв`язку з чим на даний час газопостачання припинено та вхідний кран газової труби було опломбовано представниками Оператора ГРМ. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про місце, день та час судового засідання була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. В поданому до суду відзиві на позовну заяву заперечила позовні вимоги, просила у їх задоволенні відмовити у повному обсязі, мотивуючи тим, що показ лічильника та визначені позивачем обсяги спожитого газу не відповідають дійсності. Представник відповідачки в судовому засіданні проти позову заперечив в повному обсязі, просив у його задоволенні відмовити, обгрунтовуючи тим, що позивач надав суперечливі відомості щодо обсягу спожитого газу, які не відповідають дійсності, та заборгованість нарахована на підставі таких обсягів є безпідставною. Пояснив, що він є чоловіком відповідачки [PERSON] , яка є співвласницею квартири за адресою [ADDRESS] , та до 2019 р. вони проживали в м.Новоград-Волинський Житомирської області та природним газом не користувалися, оскільки в квартирі встановили індукційну плиту. Водночас пояснив, що з газового обладання у квартирі встановлено двохконтурний газовий котел, який в процесі експлуатації через неналежної якості поставлений природний газ часто вимикався, його доводилося ремонтувати та останній зазнав ушкодження. Представник відповідачки не зміг пояснити суду хто і коли з членів сім`ї подавав покази лічильника газу, встановленого у квартирі. Зазначив, що він з дружиною час від часу навідувались до квартири, окрім того у квартирі час від часу проживала матір дружини, яка повідомила їм, що в червні 2019 р. прийшли представники газової служби, які зняли лічильник газу для повірки, у зв`язку з чим з 20.06.2019 р. у квартирі газопостачання відсутнє. Представник відповідачки на пропозицію суду не зміг надати докази на підтвердження передачі лічильника газу на повірку. Пояснив, що з приводу узгодження розбіжностей щодо обсягу розподіленого газу та відповідно нарахованої у зв`язку з цим заборгованості за поставлений природний газ ні він, ні його дружина до Оператора ГРМ не зверталися та в судовому порядку визначений обсяг розподіленого природного газу не оспорювали. Згідно ухвали суду від 28.07.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Відповідачці встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву. Інших процесуальних дій не вчинялося. Згідно ухвали суду від 17.11.2019 року провадження в частині позовних вимог, заявлених ТОВ «РІВНЕГАЗ ЗБУТ» до [PERSON] закрито у зв`язку з визнанням останнього в судовому порядку померлим. Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 07.03.2007 р. [PERSON] та [PERSON] набули у власність в рівних частинах по 1/2 квартиру за адресою [ADDRESS] (а.с.12, 63). Згідно рішення Острозького районного суду від 24.03.2014 р. [PERSON] визнано померлим, про що відділом ДРАЦС реєстраційної служби Острозького РУЮ у Рівненській області здійснено актовий запис № 03 від 08.04.2014 року. З пояснень представника відповідачки та матеріалів справи встановлено, що [PERSON] після одруження змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 17.11.2018 року. Відповідачка [PERSON] з 10.07.2007 року та по даний час зареєстрована у належній квартирі за вищевказаною адресою : [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання від 29.01.2019р. та адресною довідкою від 23.07.2021 р. ТОВ «РІВНЕГАЗ ЗБУТ» здійснювало постачання природного газу у житлове приміщення, що знаходиться за вищевказаною адресою, користувачем якого є відповідачка [PERSON] та члени її сім`ї (особовий рахунок № [NUMBER] ). Згідно п.п.17, 27 ст.1 Закону України «Про ринок природного газу» постачальник природного газу - це суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу, водночас оператор газорозподільчої системи - це суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників). Разом з тим, статею 1 вищевказаного Закону визначено, що постачання природного газу - це господарська діяльність, яка підлягає ліцензуванню та полягає в реалізації природного газу безпосередньо споживачам на підставі укладених з ними договорів , а розподіл природного газу - це господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але яка не включає постачання природного газу. Таким чином, діяльність з постачання та розподілу природного газу не є тотожною та згідно чинного законодавства здійснюється різними суб`єктами господарювання. ТОВ «РІВНЕГАЗ ЗБУТ» є суб`єктом господарювання, який з 01.07.2015 року на підставі ліцензій, виданих НКРЕКП №1647 від 28.05.2015 р. та № 653 від 16.05.2018 р. здійснює господарську діяльність з надання, зокрема, населенню послуг з постачання природного газу та проводить з ними розрахунки за спожитий природний газ. Порядок та умови надання побутовим споживачам послуг з газопостачання врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про ринок природного газу», Правилами постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015р. № 2496 та зареєстрованих в Мінюсті Україн 06.11.2015 р. № 1379/27827 та Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. №2500 та зареєстрованої в Мінюсті України 06.11.2015 р. за №1386/27831. Водночас розподіл природного газу побутовим споживачам Рівненської області здійснюється Оператором ГРМ - АТ «РІВНЕГАЗ» на умовах Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. № 2498 та зареєстрованого в Мінюсті України 06.11.2015 р. за № 1386/27829 та у відповідності до вимог Кодексу газорозподільчих систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. № 2494 та зареєстрованого в Мінюсті України 06.11.2015 р. № 1379/27824. Таким чином, постачання природного газу відповідачці [PERSON] здійснюється ТОВ «РІВНЕГАЗ ЗБУТ» на умовах укладеного з нею Типового договору постачання природного газу, а розподіл природного газу - на умовах Типового договору розподілу природного газу, укладеного [PERSON] з АТ «РІВНЕГАЗ». Укладення між сторонами договору постачання природного газу підтверджується заявою [PERSON] від 15.08.2017 р., відповідно до якої вона приєднується до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, водночас зазначено, що Оператором ГРМ з яким вона уклала договір розподілу природного газу є ПАТ «РІВНЕГАЗ», та їй було присвоєно ЕІС-код 56ХМ29Е85002562О. Згідно п.13 розділу ІІІ Правил (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) розрахунок за послуги з газопостачання можуть проводитись на підставі даних про об`єм (обсяг) газу, визначений споживачем та Оператором ГРМ за підсумками місяця відповідно до умов договору розподілу природного газу, укладеного між побутовим споживачем та Оператором ГРМ, або за плановою величиною середньомісячного споживання в опалювальний та міжопалювальний періоди. Відповідно до п.4.4 розділу IV Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу Споживачем за розрахунковий період визначається за даними Оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, яким є календарний місяць, що містяться в базі даних Оператора газотранспортної системи та доведені споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу. Згідно п.2 заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу від 15.08.2017р. [PERSON] обрала здійснення розрахунку на підставі даних Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) газу, визначений за договором розподілу природного газу, за підсумками місяця. Згідно п.4 глави 4 Розділу IX Кодексу газотранспортної системи, побутовий споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу. У разі неотримання Оператором ГРМ до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника газу та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання побутового споживача. Якщо за підсумками наступного місяця споживач своєчасно надасть покази лічильника газу, формування об`єму розподілу та споживання природного газу за період зазначеного місяця здійснюється з урахуванням наданих показань. Оператор ГРМ має право здійснювати контрольні зняття показів лічильника природного газу споживача та зобов`язаний не рідше одного разу на шість місяців здійснювати контрольне зняття показань лічильника газу (з урахуванням встановленого строку для контрольного огляду вузла обліку) та формувати об`єм розподілу і споживання природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий місяць, в якому було здійснено контрольне зняття показань лічильника газу, з урахуванням його фактичних показань. Згідно п.5 глави 4 Розділу IX Кодексу газотранспортної системи, визначені за умовами цієї глави та договору про розподіл природного газу об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником. Розбіжності у частині визначення об`єму та/або обсягу розподіленого та спожитого природного газу врегульовуються договором розподілу природного газу, а у разі недосягнення згоди - в судовому порядку. До вирішення цього питання величина об`єму та обсягу розподіленого та спожитого природного газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ. Згідно п.6 глави 4 Розділу IX Кодексу газотранспортної системи, побутовий споживач має право не частіше одного разу на три місяці звернутись до Оператора ГРМ із заявою про проведення звіряння фактично використаних об`ємів природного газу та сплачених коштів за послуги розподілу природного газу. За результатами звіряння підписується акт. У разі виявлення розбіжностей між даними акта звіряння та даними Оператора ГРМ по особовому рахунку такого споживача проводяться коригування відповідно до підписаного акта звіряння фактично використаних об`єктом споживача об`ємів природного газу. Таким чином, судом встановлено, що для проведення розрахунку вартості спожитого природного газу позивач ТОВ «РІВНЕГАЗ ЗБУТ» щомісяця отримує від Оператора ГРМ інформацію про обсяги спожитого природного газу в розрізі окремого побутового споживача, ідентифікація якого здійснюється за допомогою ЕІС-коду. В подальшому лише після отримання інформації від Оператора ГРМ про обсяги розподіленого природного газу ТОВ «РІВНЕГАЗ ЗБУТ» здійснює для споживача нарахування за поставлений природний газ з урахуванням існуючого тарифу. З огляду на вищенаведене, саме на Оператора ГРМ - АТ «РІВНЕГАЗ» покладено обов`язок із зняття та обліку показів лічильника газу побутового споживача, та за відсутності спору між споживачем та Оператором ГРМ щодо об`єму спожитого природного газу, величина об`єму та обсяг розподіленого та спожитого природного газу встановлюється відповідно даних Оператора ГРМ. З матеріалів справи та доводів позивача судом встановлено, що за період з жовтня 2018 року по травень 2019 року об`єм природного газу згідно персоніфікованих даних про споживання природного газу по ЕІС-коду споживача 56ХМ29У85002562О (з врахуванням проведених коригувань об`ємів розподіленого природного газу, здійснених АТ «РІВНЕГАЗ» за період з 01.11.2018 по 28.02.2019) становить 2039,8754 м.куб., зокрема, в жовтні 2018 р. - 30,6 м.куб., в листопаді 2018 р. - 20,77 м.куб., в грудні 2018 р. - 20,97 м.куб., в січні 2019р. - 19,21 м.куб., в лютому 2019 р. - 23,63 м.куб., в березні 2019 р. - 44,5309 м.куб., в квітні 2019 р. - 9,5245 м.куб., в травні 2019 р. - 1870,64 м.куб. Вартість поставленого природного газу для побутових споживачів у період з 2018 по 2019 рок визначалась відповідно до наступних постанов. З 01.04.2017 р. по 30.10.2018 р. відповідно до п.14 Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів від 22.03.2017 р., з врахуванням торговельної надбавки (націнки) постачальника, діяла гранична роздрібна ціна на природний газ для побутових споживачів у розмірі 6,958 грн. за 1 м.куб. Вартість поставленого природного газу для побутових споживачів у період з 01.11.2018 р. по 30.04.2019 р. відповідно до п.12 постанови КМУ від 19.10.2018 р. № 867 з врахуванням торговельної надбавки (націнки) постачальника , становить 8,549 грн. за 1 м.куб., та з 01.05.2019 р. по 31.05.2019 р. - 8,4269 грн. за 1 м.куб. З акту перевірки стану вузла обліку природного газу від 31.05.2019 р. вбачається, що у квартирі належній відповідачці встановлено лічильник газу «Візар G-4» №0334534 (рік випуску 2015, дата повірки 2015 р.) та показ лічильника на момент перевірки становить 5055 м.куб., що об`єктивно підтверджується фотознімком лічильника під час здійснення його перевірки, водночас встановлено, що у квартирі змонтовано газоспоживаюче обладнання : газова плитка «ПГ-4 Норд» та 2-контурний газовий котел «ROGA». В ході судового розгляду встановлено, що 20.06.2019 р. під час планової перевірки показів лічильника газу в квартирі належній відповідачці представниками Оператора ГРМ було встановлено відсутність відповідного вузла обліку спожитого газу, а також відсутність акту на зняття такого лічильника, що підтверджується актом про порушення №11 від 20.06.2019 р. та з вказаним актом відповідачка була ознайомлена, про що свідчить її підпис. У зв`язку з наведеним було складено акт про припинення газопостачання від 20.06.2019 року, відповідно до якого постачання газу перекрито та кран опломбовано. Відповідачка, заперечуючи щодо визначеного позивачем обсягу розподіленого їй та спожитого нею природного газу, будь-яких належних та допустимих доказів на спростування повідомлених позивачем обсягів поставленого їй природного газу за вищевказаний період не надала, як і не навела доводів, які б свідчили, що нею було спожито інший об`єм природного газу, аніж визначений Оператором ГРМ - АТ «РІВНЕГАЗ». В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження вжиття відповідачкою заходів, передбачених чинним законодавством, з метою усунення розбіжностей щодо визначеного їй обсягу природного газу у вищевказаному розмірі, а відтак заперечення відповідачки з даного приводу суд до уваги не приймає і вважає їх безпідставними та необґрунтованими. Згідно п.2 ч.2 ст.13 Закону України «Про ринок природного газу», п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.32 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів. З матеріалів справи судом встановлено, що відповідачка востаннє здійснила оплату за поставлений їй природний газ у квітня 2019 р. у розмірі 899 грн., та вказаної суми було недостатньо для повного погашення існуючої заборгованості та впродовж наступних місяців (до дати припинення газопостачання) розмір заборгованості за поставлений природний газ збільшився і відповідачка заходів для її погашення не вживала. Таким чином, з досліджених судом доказів встановлено, що позивач належним чином та у відповідності до умов договору здійснив за період з жовтня 2018 року по травень 2019 року постачання відповідачці природного газу в обсязі 2039,8754 м.куб., протилежного суду не доведено. Як вбачається із досліджених у судовому засіданні доказів по особовому рахунку № [NUMBER] у відповідачки [PERSON] внаслідок порушення своїх зобов`язань щодо своєчасного внесення поточних платежів за поставлений природний газ виникла заборгованість в сумі 17 029,78 грн., та вказаний розмір належними та допустимими доказами не спростовано. Відповідно до ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно із умовами договору. Відповідно до ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач житлово-комунальних послуг зобов`язаний оплачувати такі послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що відповідачка, отримавши від позивача за період з жовтня 2018 року по травень 2019 року природний газ в обсязі 2039,8754 м.куб, зобов`язана була оплатити у повному розмірі його вартість, розраховану на підставі діючих тарифів. Однак, відповідачка споживши розподілений та поставлений у належну їй квартиру природний газ не здійснила оплату за нього, чим порушила умови договору постачання природного газу, а відтак заборгованість за поставлений природний газ у розмірі 17 029, 78 грн. підлягає стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «РІВНЕГАЗ ЗБУТ» у повному розмірі. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що позивач виконав взяті на себе договірні зобов`язання перед відповідачкою та здійснив постачання природного газуу житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] , водночас відповідачка своїх зобов`язань не виконала та не оплатила за поставлений їй природний газ у повному обсязі, чим порушила умови укладеного між ними договору та вимоги Закону України «Про ринок природного газу», а відтак суд приходить до переконання про наявність фактичних та правових підстав для задоволення в повному обсязі вимоги позивача про стягнення з відповідачки заборгованості за поставлений природний газ. В матеріалах справи відсутні докази, які б спростовували доводи позивача як щодо розміру заборгованості відповідачки, так і щодо обсягу спожитого природного газу, і таких доказів, які б спростовували доводи позивача, [PERSON] суду не надала. Відомості щодо добровільного погашення відповідачкою заборгованості за розподілений та поставлений їй природний газ у матеріалах справи відсутні. Надані позивачем суду докази відповідають змісту статей 77 - 80 ЦПК України щодо належності, допустимості, достовірності кожного з них окремо та у своїй сукупності, та суд вважає їх достатніми для прийняття у справі законного та справедливого рішення. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК Україн, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В постанові Верховного Суду України від 26 квітня 2017 року №3-1522гс16 висловлено правову позицію, згідно з якою нарахування інфляційних втрат на суму боргу і 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання. Вони є способом захисту майнового права й інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів і отриманні компенсації (плати) від боржника, який користується утримуваними грошовими коштами, що належить сплатити кредиторові. Оскільки внаслідок невиконання відповідачкою грошового зобов`язання у позивача виникло право на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3% річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачки на користь позивача 3% річних за прострочення при сплаті за поставлений природний газ у розмірі 1055,72 грн. Положеннями ч.2 ст.625 ЦК України також передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Оскільки [PERSON] прострочила виконання грошового зобов`язання, а відтак за правилами ч.2 ст.625 ЦК України з неї підлягає до стягнення заборгованість з врахуванням індексу інфляції, та сума інфляційних втрат становить 2 084,84 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідачка не надала суду доказів, які б спростовували розмір заборгованості згідно наданого позивачем розрахунку (за основним боргом, 3 % річних та інфляційних втрат), а відтак наданий позивачем розрахунок, за відсутності заперечень щодо такого розрахунку від відповідачки, приймається судом як достовірний. При вирішенні даного спору судом взято до уваги, що відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, та при цьому суд враховує, що відповідачка не надала суду належних доказів на підтвердження погашення заборгованості за поставлений їй природний газ. За наведених обставин суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для задоволення позову та стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за договором постачання природного газу у розмірі 17 029,78 грн., а також 2 084,84 грн. інфляційних втрат та 1055,72 грн. трьох відсотків річних. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме, судовий збір в розмірі 2 270 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved