Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

ТДВ СК «Альфа-Гарант» звернулося до суду з позовом до [PERSON] та просило стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти 20 575,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03.10.2014 сталася ДТП за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля Опель, д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], що спричинило пошкодження транспортних засобів. Зазначено, що цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант» за полісом №АІ/0571969. Позивач посилався на те, що згідно постанови судді Подільського районного суду м. Києва від 30.01.2015 ДТП сталась у зв'язку з порушенням відповідачем Правил дорожнього руху. Пояснено, що згідно звіту №9315 від 21.12.2014 матеріальний збиток завданий власнику пошкодженого транспортного засобу, у розмірі 30 179,74 грн., у зв'язку з тим, що цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у позивача, останнім було здійснено виплату страхового відшкодування власнику пошкодженого авто у розмірі 20000,00 грн., також позивачем були понесені збитки з оплати вартості авто товарознавчого дослідження, в розмірі 575,00 грн. Позивач посилався на те, що оскільки, відповідач не повідомив страховика про настання ДТП, самовільно залишив місце пригоди, тому у позивача у порядку регресу перейшло право вимоги до відповідача на суму виплаченого страхового відшкодування. У судове засідання представник позивача не з'явилась, до суду подала заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечувала, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Суд за письмовою згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 03.10.2014 сталася ДТП за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля Опель, д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], що спричинило пошкодження транспортних засобів. Згідно постанови судді Подільського районного суду м. Києва від 30.01.2015 ДТП сталась у зв'язку з порушенням [PERSON] Правил дорожнього руху, з даної постанови вбачається, що останній залишив місце вчинення ДТП. Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант» за полісом №АІ/0571969. У зв'язку з цим, 12.02.2015 власник пошкодженого транспортного засобу [PERSON] звернувся до позивача із заявою про страхове відшкодування. Згідно звіту №9315 від 21.12.2014 матеріальний збиток завданий власнику пошкодженого транспортного засобу, у розмірі 30 179,74 грн. Відповідно до розрахунку страхового відшкодування ТДВ СК «Альфа-Гарант», страхового акту №ЦВ/14/1329 від 26.03.2015, розмір страхового відшкодування становить 20 000,00 грн. Як вбачається з матеріалів справи, між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та [PERSON] було укладено угоду про розмір страхового відшкодування від 24.03.2015, якою сторони досягли згоди, що сума матеріального збитку за страховим випадком складає 20500,00 грн., а сума страхового відшкодування за вказаним випадком визначається з урахуванням франшизи, яка за полісом АІ-0000571969 від 29.04.2014 складає 500 грн., в розмірі 20000,00 грн. Так, позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування власнику пошкодженого авто у розмірі 20000,00 грн., а також позивачем були понесені збитки з оплати вартості авто товарознавчого дослідження, в розмірі 575,00 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень. Згідно ст. 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, заподіяна неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утримання бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивач довів ті обставини на які посилався як на підставу своїх позовних вимог, а тому позов Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» до [PERSON] про стягнення коштів підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору 1378,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved