Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивує тим, що 04.07.2014 року між публічним акціонерним товариством «[PERSON] Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/0633/82/0143869. Зазначає, що між АТ «[PERSON] Аваль» та публічним акціонерним товариством «Комерційний [PERSON]» було укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до умов якого до АТ «КІБ» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 014/0633/82/0143869 від 04.07.2014 року. 25.04.2017 року між АТ «КІБ» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення права вимоги № 20170425, у відповідності до умов якого АТ «КІБ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні АТ «КІБ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (портфель заборгованості) Відповідно до реєстру боржників до договору відступлення права вимоги № 20170425 від 25.04.2017 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 20511,58 грн., з яких: 5235,69 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 2461,28 грн. сума заборгованості за відсотками; 12814,61 грн. сума заборгованості за пенею. На виконання п. 2.7. договору відступлення права вимоги, згідно з вимогами ст. ст. 512-514, 516 ЦК України, на адресу відповідача, зазначену в кредитному договорі, АТ «КІБ» направлено повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Вказує, що згідно з умовами кредитного договору позичальник зобовязується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобовязання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обовязку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором. Зауважує, що з метою досудового врегулювання спору, у звязку з істотними порушеннями відповідачем умов кредитного договору, позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу відповідача було направлено повідомлення про порядок погашення заборгованості по кредитному договору та включення персональних даних відповідача до бази персональних даних разом з вимогою про погашення загальної суми боргу. При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначені повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобовязання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора , які вказані в кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України. Таким чином, в разі сплати відповідачем коштів на рахунок первісного кредитора, вони були б перераховані на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ» та зараховані на погашення кредитної заборгованості. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобовязання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. За твердженням представника позивача, відповідач [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 014/0633/82/0143869 від 04.07.2014 року в сумі 20511.58 грн., з яких: 5235,69 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 2461,28 грн. сума заборгованості за відсотками; 12814,61 грн. сума заборгованості за пенею. З посиланням на вкладене просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за кредитним договором № 014/0633/82/0143869 від 04.07.2014 року в розмірі 20511,58 грн., з яких: 5235,69 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 2461,28 грн. сума заборгованості за відсотками; 12814,61 грн. сума заборгованості за пенею, а також стягнути з відповідача понесені судові витрати. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.09.2018 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. Виклик відповідача [PERSON] постановлено здійснити в порядку ч. 10 ст.\~187\~ЦПК України через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Представник позивача у дане судове засідання не зявився, при цьому надіслав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, просить позов задовольнити в повному обсязі, зазначивши, що не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, хоча про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином шляхом оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, про причини неявки не повідомлено, відзив протягом строку, встановленого судом відповідно до положень ч. 1 ст. 278 ЦПК України відповідач не подав, клопотань про відкладення справи до суду не надходило. За приписами ч. ч. 1, 2, 8 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно, оскільки проти цього не заперечує представник позивача. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що між ПАТ «[PERSON] Аваль» та відповідачем [PERSON] укладено 04.07.2014 року договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0633/82/0143869, згідно з умовами якого він отримав кредит у сумі 8600 грн. на споживчі цілі, із процентною ставкою 41,1 % річних, строком до 04.07.2017 року. Свої зобовязання за кредитним договором відповідач виконував неналежним чином, внаслідок чого згідно з наявним у матеріалах справи розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 26.04.2017 року у нього виникла заборгованість в сумі 20511,58 грн., з яких: 5235,69 грн. заборгованість за кредитом; 2456,39 грн. заборгованість за процентами; 12814,61 грн. заборгованість за пенею. Між ПАТ «[PERSON] Аваль» та ПАТ «Комерційний [PERSON]» було укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до умов якого до ПАТ «Комерційний [PERSON]» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 014/0633/82/0143869 від 04.07.2014 року. 25.04.2017 року між ПАТ «Комерційний [PERSON]» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення права вимоги № 20170425, за умовами якого ПАТ «Комерційний [PERSON]» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а останнє приймає належні ПАТ «Комерційний [PERSON]» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (портфель заборгованості) Згідно з п. 2.2. договору відступлення права вимоги відступлення новому кредитору зазначених в попередньому реєстрі боржників (додаток № 1 до договору) прав вимоги відбувається за умови виконання новим кредитором п. 3.2 договору, та з моменту підписання сторонами реєстрів боржників, складених за формою, наведеною в додатку № 2 до договору. Згідно з витягом з реєстру боржників до договору відступлення права вимоги № 20170425 від 25.04.2017 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 20511,58 грн., з яких: 5235,69 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 2461,28 грн. сума заборгованості за відсотками; 12814,61 грн. сума заборгованості за пенею. За змістом п. 2.3 договору відступлення права вимоги, внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заміняє ПАТ «Комерційний [PERSON]» у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості і відповідно вказані у реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог ПАТ «Комерційний [PERSON]», включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобовязань за кредитними договорами. Згідно з п. 2.5 договору відступлення права вимоги ПАТ «Комерційний [PERSON]» гарантує, що на дату укладення договору права вимоги, кредитні договори та договори забезпечення є дійсними. На виконання п. 2.7 договору відступлення права вимоги на адресу відповідача, яка зазначена в кредитному договорі, ПАТ «Комерційний [PERSON]» було направлено повідомлення від 12.05.2017 року про відступлення права вимоги до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Крім того, позивачем на адресу відповідача було направлено повідомлення від 12.05.2017 року про порядок погашення заборгованості по кредитному договору та включення персональних даних відповідача до бази персональних даних разом з вимогою про погашення загальної суми боргу. У відповідності до ст. 512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобовязанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобовязанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна осіб у зобовязанні повязана з тим, що попередні учасники зобовязань вибувають з цих відносин, а їх права та обовязки переходять до субєктів, які їх замінюють. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обовязку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання зобовязання є належним. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач з 04.04.2016 року не проводив погашення кредитної заборгованості ні ПАТ «Комерційний [PERSON]», ні ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». На підставі наведених доказів, суд дійшов висновку про те, що у встановленому законом порядку ПАТ «Комерційний [PERSON]» передало ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги за кредитним договором, укладеним з відповідачем, який не проводив погашення кредитної заборгованості ні первісному кредитору, ні новому кредитору позивачу. Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979 цс15. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання. За правилами ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ЦК України). Статтею 546 ЦК України передбачено, що виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Крім того, частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Як встановлено судом, з наданого позивачем розрахунку заборгованості слідує, що основна заборгованість за кредитним договором становить 5240,58 грн., заборгованість за відсотками 2456,39 грн., в той час як розмір пені визначено 12814,61 грн., що є значно більшим за розмір основної заборгованості та не відповідає загальним засадам цивільного законодавства (справедливості та розумності). Враховуючи наведене, суд вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин норму ч. 3 ст. 551 ЦК України та зменшити розмір пені до 5200 грн. Такий висновок узгоджується з правовими позиціями, висловленими Верховним Судом України у постановах від 3 вересня 2014 року у справі № 6-100цс 14 та від 4 листопада 2015 року у справі № 6-1120цс15. Таким чином, загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становитиме 12896,97 грн., з яких: 5240,58 грн. заборгованість за кредитом; 2456,39 грн. заборгованість за процентами; 5200 грн. заборгованість за пенею, яку з нього слід стягнути на користь позивача. Враховуючи викладене суд вважає, що позов слід задовольнити частково і стягнути з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0633/82/0143869 від 04.07.2014 року в розмірі 12896,97 грн. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобовязати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов'язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Позивач при поданні даного позову сплатив судовий збір у розмірі 1762 грн. Відтак, оскільки суд ухвалює рішення про часткове задоволення позову, то понесені позивачем витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1110,06 грн. судового збору.

Outcome: partial