Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

ТОВ «Гюнсел» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 54120,60 гривень . На обґрунтування заявлених вимог позивач у позові зазначив, що 22.01.2014 року сталася ДТП за участю водіїв [PERSON] , який керував автобусом марки «МАN S 2000» , днз 139-16 КА, та [PERSON], який керував автомобілем марки «Volvo FH 4х2» ,днз АА8601СТ , з напівпричепом марки «Krone SDR 27» , днз АА9913КР, за результатами якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Власником автобуса «МАN S 2000» , днз 139-16 КА, є позивач ТОВ «Гюнсел». Розмір матеріальної шкоди в результаті ДТП відповідно до висновку оцінювача склала 54120,60 гривень . Винним у ДТП відповідно до положень ст. 124 КУпАП визнано [PERSON] відповідно до постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21.02.2014 року, останнього притягнуто до адміністративної відповідальності . Відповідач визнав свій обов*язок щодо необхідності відшкодування спричиненої ним товариству матеріальної шкоди , що підтверджено його власноручною розпискою від 23.07.2014 року про обов*язок її відшкодування в строк до 31.12.2014 року. Однак своє зобов*язання останній не виконав і не відшкодував спричинену шкоду. Представник позивача в судове засідання подав заяву про підтримання позову та про розгляд справи за його відсутністю. Відповідач в судове засідання не з*явився, про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток за місцем реєстрації останнього та шляхом публікації оголошення в газеті «Наддніпрянська правда» про дату, час та місце розгляду справи (а.с.73) , тому вважається відповідно до ч.9 ст 74 ЦПК України повідомленим. Згідно з ч.2 ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до положень ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який є повідомленим належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи , оцінивши отримані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~ Судом встановлено, що 22.01.2014 року о 06-45 год на автодорозі Київ-Харків сталася ДТП за участю водіїв [PERSON] , який керував автобусом марки «МАN S 2000» , днз 139-16 КА, та [PERSON], який керував автомобілем марки «Volvo FH 4х2» ,днз АА8601СТ , з напівпричепом марки «Krone SDR 27» , днз АА9913КР, за результатами якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Власником автобуса «МАN S 2000» , днз 139-16 КА, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ДАР №010454 є позивач ТОВ «Гюнсел»(а.с.8). Винним у ДТП відповідно до положень ст. 124 КУпАП визнано [PERSON], який порушив п.п.1.3,1.5, 1.9 2.3.б),12.1, 12.3, 13.1 ПДР України, що встановлено постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21.02.2014 року, якого піддано адміністративному стягненню у виді штрафу (а.с.9-10). Розмір матеріальної шкоди в результаті ДТП відповідно до звіту №8534 від 22.01.2014 року становить 54120,60 гривень(ас. 11-17, 27-44). [PERSON] визнав свій обов*язок щодо необхідності відшкодування спричиненої ним товариству матеріальної шкоди в сумі 54120,60 гривень, що підтверджено його власноручною розпискою від 23.07.2014 року про обов*язок її відшкодування в строк до 31.12.2014 року, видану на ім*я директора ТОВ «Гюгсел»(а.с.18). Станом на дату розгляду справи спричинена шкода не відшкодована. Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст.1187 зазначеного Кодексу шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, оскільки відповідно до звіту оцінювача, складеної за обставинами протоколу про адміністративне правопорушення(ас.10), водієм автобуса «МАN S 2000» , днз 139-16 КА [PERSON] допущено порушення ПДР України, зокрема.п.1.3,1.5, 1.9 2.3.б),12.1, 12.3, 13.1 ПДР, що призвело до ДТП та пошкодження за її наслідками транспортного засобу, належного на праві власності позивачу, то саме на відповідача, як на винну особу, належить покласти відшкодування спричиненої матеріальної шкоду в сумі 54120,60 грн., розмір якої підтверджено належним висновком оцінювача та визнано відповідачем. При цьому встановлено прямий причинно-наслідковий зв*язок між діями відповідача, пов*язаними з порушенням правил дорожнього руху під час керування транспортним засобом і наслідками у вигляді спричинення матеріальної шкоди позивачу через пошкодження належного йому транспортного засобу. З відповідача [PERSON] належить стягнути понесені позивачем судові витрати у справі, а саме: судовий збір 1600,00 гривень, а всього до стягнення підлягає 55720,60 гривень.

Outcome: approved