Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», звертаючись з позовом до суду, просило стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості за Договором №005/1884/08/1 про кредитування поточного рахунку (овердрафт) від 29 липня 2008 року у розмірі 2267,77 грн. та витрати на оплату судового збору в розмірі 243,60 грн., що є предметом позову. Представник позивача Бондар О.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, пояснила, що 29 липня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] укладено Договір №005/1884/08/1 про кредитування поточного рахунку (овердрафт), за умовами договору Банк надає Позичальнику Овердрафт шляхом кредитування поточного рахунку [NUMBER], відкритого в Оболонському відділені ЗАТ ОТП Банк», МФО 300528 в розмірі Ліміту Овердрафта, який становить 3300,00 грн., а Позичальник приймає Кредит, зобов'язується належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту і сплатити відповідну плату за користування кредитом та виконати інші зобов'язання, як це зазначено в цьому Договорі. 27 січня 2012 року між ПАТ «ОТП Банк та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» було укладено Договір факторингу №27/01/12, на підставі якого до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» перейшло право вимоги по Договору №005/1884/08/1 про кредитування поточного рахунку (овердрафт) від 29 липня 2008 року, на загальну суму основного боргу та процентів у валюті кредитування в розмірі 2267,77 грн., що підтверджується Витягом з Додатку №1 до Договору факторингу №27/01/12 від 27 січня 2012 року. Про перехід права вимоги про стягнення заборгованості за цим договором до позивача, відповідач [PERSON] був повідомлений письмово, однак досудова вимога залишена без належного реагування з боку відповідача, тому позивач вимушений звертатись з цим позовом до суду, оскільки вирішити питання про погашення заборгованості за договором у досудовому порядку не виявилось за можливе. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував, просив в позові відмовити з підстав, викладених у письмових заперечень, які приєднано до матеріалів справи, та застосувати в межах даного спору строки позовної давності, з підстав, викладених у заяві, яка подана представником в судовому засіданні. (а.с.30, 116-118) Заслухавши пояснення представника позивача Бондар О.В., представника відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Судом встановлено, що 29 липня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (правонаступником прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та [PERSON] укладений Кредитний договір № ML - 005/142/2008. Кредитний договір складається із двох частин, які нероздільно пов'язані між собою, згідно з п. 1 частини № 1 кредитного договору. За умовами кредитного договору, банк надав позичальнику кредит в розмірі 50 000,00 доларів США зі сплатою плаваючої процентної ставки, яка складається з фіксованого відсотка у розмірі 4,49% річних та FIDR (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору). Кредитні кошти надавались банком на підставі кредитної заявки позичальника від 29 липня 2008 року шляхом перерахування кредитних коштів в повній сумі з кредитного рахунку на поточний рахунок позичальника, відкритий у банку. В свою чергу позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути банку зазначені кредитні кошти у строки, передбачені кредитним договором (зокрема, в п. 2 частини № 1 кредитного договору), а також сплатити відповідну плату за користування кредитними коштами і виконати всі інші зобов'язання, визначені кредитним договором. Погашення відповідної частини кредиту та нарахованих відсотків повинно здійснюватись позичальником щомісяця у розмірі та в строки визначені у Графіку платежів, який є невід'ємним Додатком № 1 до кредитного договору. В строки, передбачені кредитним договором, позичальник зобов'язаний здійснювати повернення суми кредиту та сплачувати відсотки - у валюті, що відповідає валюті кредиту, згідно з п. 1.11.1. частини № 2 кредитного договору. 29 липня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] укладено Договір №005/1884/08/1 про кредитування поточного рахунку (овердрафт), за умовами договору Банк надає Позичальнику Овердрафт шляхом кредитування поточного рахунку [NUMBER], відкритого в Оболонському відділені ЗАТ ОТП Банк», МФО 300528 в розмірі Ліміту Овердрафта, який становить 3300,00 грн., а Позичальник приймає Кредит, зобов'язується належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту і сплатити відповідну плату за користування кредитом та виконати інші зобов'язання, як це зазначено в цьому Договорі. (а.с.26-27) 27 січня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк», яке виступає правонаступником Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк», та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» було укладено Договір факторингу №27/01/12, за умовами якого Клієнт (Первісний кредитор) передає, а Фактор (Новий кредитор) приймає право грошової вимоги, що належить Клієнту, і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між Клієнтом і Боржниками, в розмірі Портфеля заборгованості. (а.с.42-45) Згідно Витягу з Додатку №1 до Договору факторингу №27/01/12 від 27 січня 2012 року, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» перейшло право вимоги по Договору №005/1884/08/1 про кредитування поточного рахунку (овердрафт) від 29 липня 2008 року, який укладено між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON], на загальну суму основного боргу та процентів у валюті кредитування в розмірі 2267,77 грн. (а.с.17) Відповідно до положень статей 1077, 1078 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 1081 Цивільного кодексу України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов'язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов'язку перед ним. Зі змісту вказаної норми вбачається, що виконання боржником грошового зобов'язання фінансовому агенту (фактору) звільняє його від виконання зобов'язань перед клієнтом (первісним кредитором) лише у випадку, коли оплата здійснена з дотриманням правил цієї статті, визначених як частиною першою, так і частиною другою. Відповідно до ч.1 ст.1085 Цивільного кодексу України якщо фактор пред'явив боржнику вимогу здійснити платіж, боржник має право пред'явити до заліку свої грошові вимоги, що ґрунтуються на договорі боржника з клієнтом, які виникли у боржника до моменту, коли він одержав повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові. Відповідно до ч. 2 ст. 516 Цивільного кодексу України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням. Частиною 1 ст. 517 Цивільного кодексу України визначено, що первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Відповідно до ч. 2 вказаної статті боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні. Позовна давність, за визначенням статті 256 Цивільного кодексу України - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалість у три роки. Статтею 258 Цивільного кодексу України визначено вимоги до яких застосовується спеціальна позовна давність, серед іншого, позовна давність в один рік застосовується зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За загальним правилом (ч.1 ст.261 Цивільного кодексу України) перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Частиною третьою статті 267 Цивільного кодексу України передбачена можливість застосування позовної давності, у тому числі й спеціальної, лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення судом. За змістом частини першої статті 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Відповідно до постанови Верховного Суду України по справі № 6-116цс13 від 06 листопада 2013 року, застосування правових позицій якої є обов'язковим в силу ст. 360-7 ЦПК України, відповідно до ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - ст. 1048 ЦК України ), що підлягає сплаті. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів. В межах даного спору, представником відповідача [PERSON] подана заява про застосування позовної давності, у зв'язку з порушення позивачем строків пред'явлення вимог до відповідачів про стягнення заборгованості по Договору №005/1884/08/1 про кредитування поточного рахунку (овердрафт) від 29 липня 2008 року, оскільки ці вимоги пред'явлені позивачем поза межами строків, які визначені у ст.ст. 257, 258 Цивільного кодексу України, що є підставою для відмови у позові. Як з'ясовано судом, підвереджується наявними у справі доказами, з урахуванням п.5.5 Договору овердрафту, 17 вересня 2009 року ЗАТ «ОТП «Банк» було проведено списання коштів з рахунку, відкритого на ім'я [PERSON], в сумі 1216,56 грн., як оплата страхової суми застрахованого майна на виконання умов Договору №13/0141584001 від 28 липня 2008 року та Договору №13/0141684001 від 28 липня 2008 року, які укладено між ЗАТ «Страхова група «ТАС» та [PERSON], де вигодонабувачем виступало ЗАТ «ОТП «Банк». Відповідно до умов п.6.1 Договору овердрафту, будь-який кредит, виданий в рамках Овердрафту, має бути погашений не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за місяцем надання такого кредиту. Виходячи з рахунків наданих позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог вбачається, що 30 вересня 2009 року ЗАТ «ОТП Банк», у зв'язку з простроченням виконання зобов'язань по поверненню кредиту за договором овердрафту, [PERSON] нараховані прострочені відсотки в розмірі 12,13 грн., та 30 жовтня 2009 року було нараховані прострочені відсотки у розмірі 39,26 грн. Таким чином, відповідно до п.6.1 Договору овердрафту, з 01 листопада 2009 року у відповідача виникла заборгованість по договору овердрафту по тілу кредиту та нарахованим відсоткам на загальну суму 1255,82 грн., ці обставини визнанні представником позивача в судовому засіданні, підтверджуються долученими до справи розрахунками, тому відповідно до положень ч.1 ст.61 Цивільного процесуального кодексу України не потребують доказуванню в межах даного спору. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» пред'явлено вимоги до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором №005/1884/08/1 про кредитування поточного рахунку (овердрафт) від 29 липня 2008 року, який укладено між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON], на загальну суму 2267,77 грн. поза межами загального трирічного строку позовної давності, оскільки починаючи з 01 листопада 2009 року у ЗАТ «ОТП», як первісного кредитора, виникло право пред'явити вимоги до [PERSON] про стягнення заборгованості по договору овердрафту, тому строк пред'явлення грошових вимог, які складають прострочену заборгованість по договору овердрафту, слід вважати таким, що сплинув 01 листопада 2012 року. Відповідно до положень ст.262 Цивільного кодексу України, заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Зважаючи на те, що з 27 січня 2012 року до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», як до нового кредитора, на підставі Договору факторингу №27/01/12 перейшло право вимоги по Договору №005/1884/08/1 про кредитування поточного рахунку (овердрафт) від 29 липня 2008 року, який укладено між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON], однак з цим позовом до суду Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернулось лише 20 червня 2014 року, що підтверджується відбитком поштового штемпеля про направлення позову до суду, тому є підстави відмовити у задоволенні позову, у зв'язку з пропуском строку позовної давності, з урахуванням положень до ст. ст. 257, 262 Цивільного кодексу України. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про кредитування поточного рахунку (овердрафт) є не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, суд не вирішує питання розподілу судових витрат, оскільки в межах даного спору судом ухвалене рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. Враховуючи наведене та

Outcome: dismissed