Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-05 00:00:00

Сторони перебували в шлюбі з 12.03.1994 року. В даний час шлюб між ними розірваний. Від шлюбу мають двох дітей інвалідів з дитинства: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Сторони спільно не проживають. Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 24.07.2015 року стягнуто аліменти з [PERSON] на утримання двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 800 грн. на кожну дитину, щомісячно, з дня подання позову до повноліття дітей. [PERSON] , [INFO] , став повнолітнім, виплата аліментів за вказаним рішенням закінчилась. [PERSON] , [INFO] , визнаний рішенням Красноградського районного суду від 13.11.2017 року недієздатним та відповідно до рішення Красноградського районного суду від 14.12.2017 року встановлено опіку та призначено опікуном [PERSON] . Відповідач коштів на утримання дітей не надає. Коштів, які стягуються на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] у розмірі 800 грн., позивачу не вистачає, так як тільки 2500 грн. витрачається на лікування дітей, оскільки вони є інвалідами з дитинства, що підтверджується медичним висновком. Заробітної плати позивача не вистачає на утримання дітей, так як вона здійснює оплату за комунальні послуги, купує продукти харчування та інші необхідні предмети побуту. У зв?язку з чим позивач просить змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на утримання неповнолітнього сина з твердої грошової суми у розмірі 800 грн. на тверду грошову суму в розмірі 3500 грн. Крім того просить стягувати з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1000 грн., щомісячно та протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю. Позивачка в судове засідання не з`явилась, від неї надійшла письмова заява, відповідно до якої вона просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об`ємі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Так, як відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений у встановленому порядку, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності, не подавав відзив, згідно ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що учасники справи про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому порядку, суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі за наявними у справі доказами на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюючи фіксування судового процесу. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи наступне. Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , що його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Сторони перебували в шлюбі з 12.03.1994 року. Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 18.12.2013 року шлюб між ними розірваний. Від шлюбу мають двох дітей інвалідів з дитинства: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Сторони спільно не проживають. Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 24.07.2015 року стягнуто аліменти з [PERSON] на утримання двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 800 грн. на кожну дитину, щомісячно, з дня подання позову до повноліття дітей. [PERSON] , [INFO] , став повнолітнім, виплата аліментів за вказаним рішенням закінчилась. Згідно корінця медичного висновку № 531 на дитину (підлітка) - інваліда з дитинства в віці до 18 років від 20.07.2009 року [PERSON] є інвалідом з дитинства та має захворювання атипічний аутизм, затримка росту. Потребує постійного стороннього догляду і нагляду. Старший син [PERSON] , [INFO] , визнаний рішенням Красноградського районного суду від 13.11.2017 року недієздатним та відповідно до рішення Красноградського районного суду від 14.12.2017 року встановлено опіку та призначено опікуном [PERSON] . Відповідач коштів на утримання дітей не надає, не спілкується з ними та не виконує батьківські обов`язки. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Також ст. 182 СК України передбачно, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Враховуючи, що кожного року збільшується прожитковий мінімум на дітей відповідного віку, з моменту винесення рішення на утримання двох дітей пройшло вже майже п`ять років, діти є інвалідами з дитинства, тому потребують стороннього догляду, стягнення аліментів на утримання старшого сина вже припинилось, суд вважає, що матеріальне становище [PERSON] змінилось, тому позовні вимоги позивача щодо збільшення розміру стягуваних аліментів підлягає задоволенню. Згідно ст. 88 Сімейного кодексу України якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина. Відповідно до довідки Мартинівської сільської ради від 24.02.2020 року, разом [PERSON] проживають її сини [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та знаходяться на її утриманні (а.с. 15). При визначенні розміру аліментів відповідно до ст. 182 СК України суд, враховує те, що відповідач [PERSON] на утриманні нікого не має, здоровий, є молодою працездатною особою, має постійне місце роботи, є фізичною особою підприємцем, а тому спроможний платити аліменти на утримання дружини з якою проживає дитина з інвалідністю в розмірі заявлених позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнення з відповідача підлягають судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved