Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-04 00:00:00

ТОВ «Львівгаз збут» звернувся до суду із позовом, у якому просить суд стягнути із [PERSON] 28112,43 грн. основного боргу на розподільчий рахунок АТ «Ощадний банк України», МФО 325796, [NUMBER] , код отримувача /ЄДРПОУ/ 39594527; 5959,84 грн. інфляційних втрат та 2460,80 грн. 3% річних на основний поточний рахунок АБ «Кліринговий Дім», МФО 300647, [NUMBER] ; 2270,00 грн. судового збору на поточний рахунок АБ «Кліринговий Дім», МФО 300647, [NUMBER] . Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач є споживачем природного газу за місцем свого проживання за адресою: [ADDRESS] та використовує для побутових потреб газ, який надається ТзОВ «Львівгаз збут». Позивачем виконано свої зобов`язання та надано споживачу послуги, однак, останній не виконав взятих на себе зобов`язань та не сплачував повністю вартість спожитого газу, внаслідок чого і виникла заборгованість, яка станом на 16.06.2021 року складає 28112,43 грн. Відповідач не звертався до ТзОВ «Львівгаз збут» із заявою про припинення подачі газу, фактично користувався послугами з газопостачання, чим визнав наявність правовідносин між сторонами. У зв`язку із наведеним, просить позов задовольнити. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 06.09.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення /виклику/ сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалу суду відповідачем отримано за місцем її реєстрації 19.10.2021 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. У вказаний строк відповідач подала 27.10.2021 року заперечення на позов, який суд не приймає до розгляду, оскільки відповідачем не подано суду докази направлення копії такої заяви позивачу, яку слід повернути відповідачу відповідно до вимог ч.5 ст. 49 ЦПК України. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням /викликом/ сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч.8 ст. 178 та ч.5 ст. 279\~ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч.2 ст.\~247\~ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд виходив з наступного. Судом встановлено, що між позивачем ТзОВ «Львівгаз збут» та відповідачем [PERSON] виникли правовідносини, врегульовані «Правилами постачання природного газу», затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2496 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 р. № 1382/27827. У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому законом порядку тарифами. Частиною 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 32 Правил постачання природного газу споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору. Згідно із абз. 4 п. 2 Розділу III Правил, договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за згодою постачальника відповідно до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500 (далі - Типовий договір), що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Разом з тим, із матеріалів справи вбачається, що квартира [ADDRESS] є приватизованою, її власником є [PERSON] , 1952 року народження, що підтверджується довідкою №68 з місця проживання про склад сім`ї і реєстрації /а.с.7/. Також, у даній квартирі, де і виникла заборгованість за послуги з газопостачання, зареєстровано троє осіб, а саме: [PERSON] , 1952 р.н., [PERSON] , 2004 р.н. та [PERSON] , 1977 р.н. Крім цього, як вбачається із матеріалів справи, абонентський рахунок у квартирі [ADDRESS] відкритий на [PERSON] . Частиною 4\~ст.\~319\~ЦК України\~ визначено, що власність зобов`язує. Відповідно до положення статті 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.\~1\~ст.\~368\~ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг (ч.3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов`язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. Відповідно до ч.3 ст. 156 ЖК України, члени сім`ї власника будинку (квартири) зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Із аналізу наведених норм вбачається, що усі повнолітні, дієздатні особи, які проживають квартирі та користуються житлово-комунальними послугами зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири). Із змісту позиції Верховного Суду від 17.05.2021 року, викладеній у справі №309/2340/15-ц вбачається, що відповідно до частин першої, третьої статті 13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Частиною першою статті 48\~ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та яка, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами. За результатами розгляду справи суд приймає рішення, в якому, серед іншого, робить висновок про задоволення позову чи відмову в задоволенні позову, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін (позивача та відповідача). Згідно зі статтею 51\~ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а в разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі в ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд починається спочатку. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Водночас встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. Верховний Суд у постанові від 28 жовтня 2020 року у справі № 761/23904/19 також вказав, що визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад. Як встановлено судом, позивачем не залучено до участі у справі у якості співвідповідача власника квартири, де виникла заборгованість за надані послуги, клопотання про залучення співвідповідача представником позивача - адвокатом Станько М.М. суду у визначені ЦПК України строки не подано. Відтак, вивчивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що у задоволенні позову слід відмовити через неналежний суб`єктний склад. Крім цього, суд не приймає до уваги долучену до матеріалів справи копію ухвали у справі №466/5289/19 від 30.10.2019 року як доказ у даній справі, оскільки з такої не вбачається відомостей про особу, за заявою якої скасовано судовий наказ №466/5289/19, а також адреси, де виникла заборгованість. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позову відмовлено, відповідач не заявляв до відшкодування судові витрати, а тому відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Outcome: dismissed