Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-26 00:00:00

Сторони з 01 липня 2017 року перебувають у зареєстрованому шлюбі і мають спільну доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач припинив спільне проживання з позивачем і дитиною, добровільно не приймає участі в утриманні їх спільної дочки. Позивач заявила до суду вимогу про стягнення із [PERSON] на її користь аліменти на доньку в розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання до суду заяви до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою від 23 травня 2018 року (а.с. 11) відкрито провадження та призначено підготовче провадження у справі. Ухвалою суду від 12 червня 2018 року (а.с. 15) справу призначено до розгляду по суті. Позивач в судовому засіданні вимоги, зазначені у позовній заяві, підтримала. Зокрема, суду пояснила, що відповідач із середини квітня припинив будь-яке спілкування з нею, в тому числі не допомагає утримувати їх малолітню дитину. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце проведення судового засідання (а.с. 17), до суду не зявився, не повідомив про причину неявки, не подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позивач просила розглянути справу за відсутності відповідача, не заперечила проти ухвалення заочного рішення. На підставі п. 1 ч. 3 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України судом ухвалено про проведення судового засіданні за відсутності відповідача з ухваленням заочного рішення. \~ \~ \~ \~Розглянувши справу в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає до задоволення у заявленому об`ємі з врахуванням наступного: Сторони з 01 липня 2017 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 4). Свідоцтвом про народження (а.с. 5) доводиться, що сторони мають спільну малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Довідкою виконавчого комітету Конищівської сільської ради № 555 (а.с. 7) стверджується заява позивача про те, що донька проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач визнанням позову не заперечив таку обставину. Нормами Сімейного кодексу України передбачено обовязок батьків утримувати своїх дітей з моменту їх народження до досягнення ними повноліття. Такий обовязок є рівною мірою, обовязком як матері так і батька. Батьки зобовязані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні, або чи припинено їх шлюб. Форма і спосіб утримання дітей визначається за домовленістю між батьками дитини (частини 1 і 2 ст. 181 СК України). Як вбачається із позовної заяви, такої домовленості між сторонами не досягнуто, а тому позивач правомірно звернулася до суду за захистом своїх та дитини права та інтересу. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Позивач заявила вимогу про стягнення аліментів у частці від заробітку, а тому ця її вимога підлягає до беззаперечного задоволення. Сімейне законодавство\~(ст.\~182\~СК України)\~зобовязує суд\~при визначенні\~розміру аліментів\~враховувати стан\~здоров'я\~та матеріальне\~становище дитини\~та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних осіб, рухомого і нерухомого майна, а також інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує наступне: Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною постановою ВР № 789-XII від 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Позивач у позовній заяві вказала, що відповідач матеріально забезпечений, не має інших, крім спільної з позивачем дитини, утриманців, не має протипоказань до роботи. Сам відповідач таких тверджень не спростував. За таких обставин, враховуючи положення ч. 2 ст. 182 СК України, де зафіксовано, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини і що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає, що розумним і таким, що відповідає інтересам обох сторін та їх малолітньої дочки, буде визначення розміру аліментів як 1/4 частина від заробітку відповідача щомісячно, але не менше встановленого законодавством мінімуму. Відповідно до положень ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір\~ від сплати судового збору звільняються позивачі за позовами про стягнення аліментів. Частиною 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, що\~ якщо\~ сторону на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Ставка судового збору за подання до суду фізичною особою\~ позовної заяви майнового характеру встановлена\~ у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 1 п. ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»). Тобто, станом на день розгляду справи в суді (ч. 3 ст. 3 ЦПК України), мінімальна ставка судового збору за позовами майнового характеру становить 704 гривні 80 копійок. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Позивач звернулася до суду з цим позовом 22 травня 2018 року.

Outcome: approved