Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави шляхом його продажу від імені боржника. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19 лютого 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем було укладено Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу за №11300981000, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у сумі 26928,00 дол. США для придбання автомобіля та взяв на себе зобов'язання повернути наданий кредит у повному обсязі в строк до 19.02.2015 року зі сплатою 13,00% річних за користування кредитом. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним Кредитним договором відповідач передав у заставу автомобіль: Тип ТЗ: легковий універсал, марка: Hyundai, модель: Tucson 2.0, рік випуску: 2008, номер кузова: [NUMBER], державний реєстраційний номер: [NUMBER], який належить їй на праві власності. Згідно Договору застави вартість заставленого автомобіля за домовленістю сторін складала 151100,00 грн. Рішенням Загальних Зборів Акціонерів від 27 жовтня 2009 року АКІБ «УкрСиббанк» у зв'язку з приведенням своєї діяльності у відповідність до норм Закону України «Про акціонерні товариства» змінив своє найменування на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк». 20 квітня 2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» укладено Договір Факторингу №05/12, відповідно до умов якого ПАТ «УкрСиббанк» відступив на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» своє право вимоги заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11266343000 від 10 грудня 2007 року. 20 квітня 2012 року між ТОВ «Кредекс Фінанс» та ТОВ «Вердикт Фінанс» укладено Договір Факторингу №05/12-КВ, відповідно до умов якого ТОВ «Кредекс Фінанс» відступив на користь ТОВ «Вердикт Фінанс» своє право вимоги заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11300981000 від 19 лютого 2008 року. Через неналежне виконання умов Договору у відповідача станом на 15.11.2013 року утворилась заборгованість у розмірі 378168,06 грн., яка складається з: - заборгованості по основній сумі - 184415,43 грн.; - заборгованості за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги - 104394,78 грн.; - нарахованих відсотків на дату подачі позову - 38291,81 грн.; - пені за несвоєчасно виконані зобов'язання - 45533,59 грн.; - три проценти річних від простроченої суми - 5532,45 грн. Відповідачка в добровільному порядку борг не погашає, в зв'язку з чим, позивач вимушений був звернутись до суду з вказаним позовом. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Відповідно ст..224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який був повідомлений належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи у його відсутність або якщо зазначені ним причини неявки визнані судом не поважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 19 лютого 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем було укладено Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу за №11300981000, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у сумі 26928,00 дол. США для придбання автомобіля та взяв на себе зобов'язання повернути наданий кредит у повному обсязі в строк до 19.02.2015 року зі сплатою 13,00% річних за користування кредитом (а.с.16-31). З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним Кредитним договором відповідач передав у заставу автомобіль: Тип ТЗ: легковий універсал, марка: Hyundai, модель: Tucson 2.0, рік випуску: 2008, номер кузова: [NUMBER], державний реєстраційний номер: [NUMBER], який належить їй на праві власності (а.с. 16-33). Рішенням Загальних Зборів Акціонерів від 27 жовтня 2009 року АКІБ «УкрСиббанк» у зв'язку з приведенням своєї діяльності у відповідність до норм Закону України «Про акціонерні товариства» змінив своє найменування на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк». 20 квітня 2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» укладено Договір Факторингу №05/12, відповідно до умов якого ПАТ «УкрСиббанк» відступив на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» своє право вимоги заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11266343000 від 10 грудня 2007 року (а.с.57-60). 20 квітня 2012 року між ТОВ «Кредекс Фінанс» та ТОВ «Вердикт Фінанс» укладено Договір Факторингу №05/12-КВ, відповідно до умов якого ТОВ «Кредекс Фінанс» відступив на користь ТОВ «Вердикт Фінанс» своє право вимоги заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11300981000 від 19 лютого 2008 року. (а.с.61-63). На підставі вказаних Договорів до ТОВ «Вердикт Фінанс» перейшло право вимоги, що виникло з Кредитного договору, укладеного 19 лютого 2008 року. Відповідач зобов'язання за Кредитним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим, відповідно до розрахунку (а.с.35-41), станом на 15.11.2013 року утворилась заборгованість у розмірі 378168,06 грн., яка складається з: - заборгованості по основній сумі - 184415,43 грн.; - заборгованості за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги - 104394,78 грн.; - нарахованих відсотків на дату подачі позову - 38291,81 грн.; - пені за несвоєчасно виконані зобов'язання - 45533,59 грн.; - три проценти річних від простроченої суми - 5532,45 грн. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно із ч. 1 ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Частиною першою статті 19 вказаного Закону визначено, що за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом, або договором застави (ч. 6 ст. 20 ЗУ «Про заставу»). Кредитним договором передбачено, що звернення стягнення на Предмет застави здійснюється Банком у випадках невиконання або неналежного виконання Позичальником зобов'язань за договором, зокрема, на підставі рішення суду (п. 8.1,8.2 Кредитного договору). Відповідно до приписів ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Статтею 590 ЦК України визначено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється, зокрема, за рішенням суду. Відповідно до ст. 16 ЦК України одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобов'язання в натурі. Примусове виконання зобов'язання в натурі - це спосіб захисту, який випливає з загального принципу повного і належного виконання зобов'язання та полягає в зобов'язанні здійснити дію, або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета застави шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Виходячи з викладеного, суд вважає за можливе позов задовольнити в повному обсязі. У ч. 1 ст. 88 ЦПК України визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача сплачений позивачем судовий збір у розмірі 4129,20 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: approved