Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-18 00:00:00

Сторони перебувають в шлюбі з 08.11.2019 року. Від шлюбу вони мають неповнолітньою доньку [PERSON] , [INFO] . Сторони спільно не проживають, а відповідач матеріально не забезпечує утримання дитини та дружини. У зв?язку з чим позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, від дня пред`явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Крім цього позивач просить стягнути аліменти з відповідача на її утримання в розмірі 1/6 частки від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи від дня подачі позову до суду до досягнення дитиною трьох років. Позивач в судове засідання не з`явилась, від неї 19.06.2020 року до суду надійшла письмова заява, в якій просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об`ємі. Відповідач в судове засідання не з`явився, від нього до суду 18.06.2020 року надійшла письмова заява, відповідно до якої він визнає позов частково, а саме визнає позов щодо стягнення з нього на утримання дитини аліментів в розмірі 1/6 частки від усіх видів його заробітку (доходу), а на утримання дружини - в розмірі 1/8 частки від усіх видів його заробітку (доходу), так як він сплачує аліменти згідно рішення Красноградського районного суду Харківської області від 15.07.2020 року на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню враховуючи наступне. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 180 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав ; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач не заперечував проти сплати аліментів на утримання дитини у розмірі 1/6 частки від усіх видів його заробітку (доходу). Також відповідач зазначив, що він сплачує аліменти згідно рішення Красноградського районного суду Харківської області від 15.07.2020 року на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Доказів того, що він може сплачувати аліменти у більшому розмірі позивач не надала. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 81 ЦПК України). При визначенні розміру аліментів відповідно до ст. 182 СК України суд, враховує те, що відповідач [PERSON] здоровий, є молодою працездатною особою, сплачує аліменти на утримання іншої дитини, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на утримання дитини аліменти в розмірі 1/6 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, від дня пред`явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 4 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Законодавством не визначено яку саме суму повинен сплачувати чоловік на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, тому суд вважає за необхідне, стягувати з відповідача на утримання позивача до досягнення дитиною трирічного віку аліменти в розмірі 1/8 частки від усіх видів його заробітку (доходу), проти суми яких не заперечує відповідач та може надавати дану матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнення з відповідача підлягають судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: partial