Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.09.2016 року. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON] - [INFO] . Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати їх з відповідачем шлюб, стверджуючи, що її з відповідачем подружнє життя не склалося. Сім`я перестала існувати, проживають окремо. Будь-який майновий спір між ними відсутній. Спору з приводу місця проживання дитини не має. Просила їх шлюб з відповідачем розірвати, а також стягнути аліменти на утримання сина, оскільки син проживає з нею та перебуває на її повному утриманні. Розмір аліментів на сина визначити в твердій грошовій сумі у розмірі 5 000, 00 гривень. У судове засідання сторони не з`явились. Позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, повідомила суд, що не заперечує щодо ухвалення рішення на підставі даних наявних у матеріалах справи. Просила позов задовольнити, розірвати їх з відповідачем шлюб, стягнути аліменти на утримання сина в розмірі 1500, 00 гривень. Відповідач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, повідомив суд, що не заперечує щодо ухвалення рішення на підставі даних наявних у матеріалах справи. Просив позов задовольнити, розірвати їх з позивачкою шлюб, стягнути аліменти на утримання сина в розмірі 1500, 00 гривень. За таких обставин суд, врахувавши думку позивачки та відповідача, визнав за можливе розглянути справу без участі сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть сумісного господарства, не мають загального бюджету. Відповідач проживає окремо від родини, матеріальної допомоги на забезпечення дитини не надає, участі у вихованні та матеріальному забезпеченні сина не приймає. Подальше перебування у шлюбі сторін у справі буде суперечити їхнім інтересам та інтересам малолітнього сина. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей що мають істотне значення. Наразі, судом встановлено наявність підстав для розірвання шлюбу сторін у справі. Що ж стосується позовних вимог у частині стягнення аліментів, то вони також підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони у справі є батьками малолітнього сина - [PERSON] - [INFO] . Син сторін у справі проживає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні. Позивачка подала до суду уточнюючу заяву в якій просила стягнути із відповідача аліменти у розмірі 1500.00 грн. Відповідач у добровільному порядку визнав позов в частині стягнення аліментів в розмірі 1500. 00 грн., відповідно не заперечує щодо стягнення аліментів у твердій грошовій сумі та у розмірі запропонованому позивачкою. Статтями 180,181,182,183,184 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина; при визначенні розміру аліментів суд враховує - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Наразі судом встановлено, що дитина сторін у справі проживає з матір`ю, остання виконує свої обов`язки щодо її виховання, гармонійного розвитку та матеріального забезпечення, а батько дитини є працездатним, однак у добровільному порядку необхідної участі у вихованні дитини та її матеріальному забезпеченні не приймає. Отже, приймаючи до уваги вік дитини сторін у справі, що перебуває у періоді посиленого росту та фізичного розвитку, суд приходить до висновку, що відповідач зможе сплачувати аліменти на сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1500, 00 грн. Крім того, правилами ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. Зазначений розмір аліментів у частці від доходу відповідача підлягає стягненню з останнього на утримання сина, починаючи з 20 січня 2020 року і до повноліття останнього, або ж зміни матеріального стану сторін, однак не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судові витрати щодо вирішення судом заявлених позовних вимог віднести на рахунок відповідача за правилами ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved