Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

Сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі від якого у них [INFO] народилася дочка [PERSON] . Шлюб між сторонами виявився не вдалим, а тому сторони по справі його розірвали, проживають окремо один від одного. Позивач наполягає, що спільна дочка проживає разом із нею та перебуває на її повному матеріальному утриманні, а відповідач добровільно не надає допомоги на утримання своєї дочки. У добровільному порядку сторонам домовитися не вдалося про розмір аліментів, а тому позивач змушена звернутись до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Окрім того, позивач наполягає на тому, що їх неповнолітня дочка навчається в Черкаській медичній академії, а тому позивач змушена самостійно оплачувати її навчання та проживання в гуртожитку, оскільки відповідач допомоги на оплату навчання своєї дочки не надає. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача половину коштів по оплаті навчання та проживання своєї неповнолітньої дочки. Розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін на підставі ухвали суду від 23.12.2019 року. Враховуючи, що відповідно до ухвали суду розгляд справи призначений у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, і сторони проти такого порядку не заперечують, відзиву на позов відповідач до суду не направив, а у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини позивача та відповідача, суд розглядає справу за відсутності сторін по матеріалах справи. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається із свідоцтва про народження (серії [NUMBER] від 14.04.2004 року) батьками [PERSON] , яка народилась [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Згідно із ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України віл 27.02.1991 року № 789-ХІІ і набула чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Як вбачається зі ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. У відповідності до ст., ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку у частці від доходу батьків чи у твердій грошовій сумі. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини. Нормами ч. 2 ст.182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Отже, кожній дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, що повинні забезпечувати обоє батьків. Оскільки відповідач має задовільний стан здоров`я, на своєму утриманні інших непрацездатних членів сім`ї не має, бо про таких не повідомив суд, є працездатним, а тому може та зобов`язаний утримувати свою дочку до досягнення нею повноліття, то суд вважає, що аліменти на утримання дитини підлягають стягненню з відповідача у частці від доходу, та погоджується з розміром аліментів, визначеним позивачем. Будь-яких доказів зворотного матеріали справи не містять. Нормами ст. 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Отже, додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Так з матеріалів справи вбачається, що неповнолітня дочка сторін по справі навчається в Черкаській медичній академії з 01.09.2019 року по 30.06.2022 року на денній формі навчання на контрактній основі, що стверджується довідкою навчального закладу від 02.10.2019 року за №1007/04-03. Як вбачається із квитанцій, які надані позивачем, остання здійснила оплату за проживання дочки сторін по справі в гуртожитку в сумі 2340 грн. та оплату за навчання в сумі 8033 грн. За таких обставин, враховуючи норми ст. 185 СК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача половину вказаних витрат, як додаткових витрат на дитину, що складаються з 4016 грн. 50 коп., як половина вартості навчання неповнолітньої дочки та 1170 грн., як половина вартості проживання в гуртожитку, а всього - 5186 грн. 50 коп.. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до повного задоволення. Суд також приходить до висновку про стягнення з відповідача відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України судових витрат у розмірі 1536 грн. 80 коп., оскільки позовна заява містить дві позовні вимоги. На підставі зазначеного та

Outcome: approved