Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі - ТОВ) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 30 083,47 грн. посилаючись на те, що 29 березня 2013 року між публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» (далі - банк) та відповідачем був укладений договір про надання споживчого кредиту за № 20003241554 (далі - кредитний договір), відповідно до умов якого відповідачеві було надано кредит у сумі 24 480,00 грн. для придбання товару строком до 29 березня 2016 року. Факт придбання відповідачем товару підвтерджується чеком та накладною від 29 березня 2013 року. 24 березня 2014 року між банком та ТОВ укладено договір факторингу, відповідно до якого банк відступив ТОВ право вимоги за кредитним договором № 20003241554, укладеним з відповідачем. Згідно п. 1.2.1 кредитного договору для придбання товару банк надає позичальнику споживчий кредит у відповідності до умов договору, а позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним договором та Додатком 1 «Графік платежів», що є невід'ємною частиною, а також виконувати інші умови договору. Пунктом 1.4.4 кредитного договору визначено, що проценти за користування кредитом після закінчення строку дії визначеного цим договором пільгового періоду, сплачуються щомісячно одночасно з погашенням суми отриманого кредиту, виходячи з розміру процентної ставки, визначеної п. 1.1 даного договору. Пунктом 1.1 кредитного договору передбачено нарахування процентів, виходячи із ставки 0,01% річних. Згідно п. 1.4.5 кредитного договору за обслуговування кредиту позичальник щомісяця одночасно з погашенням суми кредиту і процентами сплачує комісію, розмір якої зазначений в графіку платежів. Однак в порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов'язання щодо повернення кредиту не виконує, в зв'язку з чим станом на 02 вересня 2014 року має заборгованість за кредитним договором на загальну суму 30 083,47 грн., яка складається із: залишку заборгованості за кредитом у сумі 23 799,97 грн., відсотків за користування кредитом у сумі 1,51 грн., комісії за обслуговування кредиту в сумі 6 281,99 грн. Просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 30 083,47 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 300,83 грн. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилася, повідомивши суд про розгляд справи в її відсутність та те, що вона позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пред'явлений до нього позов визнав повністю та не заперечував проти стягнення з нього кредитної заборгованості. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 29 березня 2013 року між банком та відповідачем був укладений кредитний договір про надання споживчого кредиту № 2003241554, відповідно до умов якого, відповідач отримав кредит у розмірі 24 480,00 грн. на строк до 29 березня 2016 року (а.с.4-7); 24 березня 2014 року між банком та ТОВ укладений договір факторингу, відповідно до умов якого банк відступив ТОВ право вимоги за кредитним договором № 2003241554, укладеним з відповідачем, про що 25 березня 2014 року ТОВ повідомило відповідача (а.с.12-17); згідно розрахунку відповідач станом на 02 вересня 2014 року має заборгованість за кредитним договором в сумі 30 083,47 грн., яка складається із: залишку заборгованості за кредитом в сумі 23 799,97 грн., відсотків за користування кредитом в сумі 1,51 грн., комісії за обслуговування кредиту в сумі 6 281,99 грн. (а.с.10-11). Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно п. 3.6 кредитного договору банк має право відступати повністю чи частково свої права вимоги за цим договором третій особі. Відповідно до п. 1.1. договору факторингу від 24 березня 2014 року банк передає, а ТОВ приймає право грошової вимоги, що належить банку, і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між банком і боржниками, в розмірі портфеля заборгованості (а.с.13-17). 04 березня 2014 року позивач направив відповідачеві повідомлення про те, що він на підставі договору факторингу від 24 березня 2014 року має право вимоги до нього за кредитним договором № 2003241554 від 29 березня 2013 року, відповідно до якого станом на дату відступлення розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 30 083,47 грн., із яких: 23 799,97 грн. - сума простроченого кредиту, 6 283,50 грн. - прострочені відсотки за користування кредитом (а.с.12). Суд вважає, що до позивача перейшло право вимоги заборгованості за кредитним договором на підставі договору факторингу, позивач повідомив відповідача про отримання права вимоги заборгованості за кредитним договором (включаючи суму наданого кредиту, відсотки та комісію, нараховані за користування кредитом). Відповідно до п.п.1.1., 1.4.1. кредитного договору банк надає позичальнику споживчий кредит на придбання товарів та послуг, а позичальник зобов'язується повернути суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобов'язання встановлені кредитним договором не пізніше 29 березня 2016 року. Відповідно до п. 1.4.4. кредитного договору проценти за користування кредитом після закінчення строку дії визначеного цим договором пільгового періоду, сплачуються щомісячно одночасно з погашенням суми отриманого кредиту, виходячи з розміру процентної ставки, визначеної п. 1.1 даного договору. Розмір щомісячних процентів, належний до сплати, зазначений в графіку платежів. Відповідно до п. 1.4.5. кредитного договору за обслуговування кредиту позичальник щомісяця, після закінчення строку дії визначеного цим договором пільгового періоду одночасно з погашенням суми кредиту і процентами сплачує комісію, розмір якої зазначений в графіку платежів. Пунктом 1.1 кредитного договору передбачено нарахування процентів, виходячи із ставки 0,01% річних. Згідно п.п. 1.5.4., 1.5.5. кредитного договору в разі порушення позичальником строків або суми сплати будь-якого з щомісячних платежів, банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов'язань за кредитним договором. В цьому разі позичальнику рекомендованим листом надсилається вимога. Якщо банк на основі умов даного договору вимагає повернення споживчого кредиту, таке повернення здійснюється позичальником протягом тридцяти днів з дати одержання вимоги. Якщо протягом цього періоду позичальник усуне порушення умов договору, вимога банку втрачає чинність. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Суд вважає, що відповідач неналежно виконував свої зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем, який набув право вимоги, на загальну суму 30 083,47 грн., яка складається із заборгованості: по кредиту в сумі 23 799,97 грн., по відсоткам за користування кредитом в сумі 1,51 грн., по комісії за обслуговування кредиту в сумі 6 281,99 грн. та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному об'ємі. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач сплатив при подачі позовної заяви судовий збір в сумі 300,83 грн., який підлягає стягненню з відповідача в повному об'ємі. На підставі викладеного та

Outcome: approved