Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрфінанс» (далі - Товариство) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 66624грн. 34коп. Позовні вимоги обґрунтував позивач тим, що відповідно до укладеного договору № 2016-03-00966 від 15 вересня 2016 року відповідачка отримала позику у розмірі 2000грн. зі сплатою відсотків за користування позикою у розмірі 2 відсотка за кожен день користування грошовими коштами (732 відсотка річних) строком на 20 днів до 4 жовтня 2016 року. В зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань станом на 20 липня 2017 року заборгованість складає 64318грн., яка складається з 2000грн. основного боргу за позикою, 12360грн. заборгованості по процентам за користування грошовими коштами, 49708грн. заборгованості за пенею та 250грн. штрафу, яку позивач просить стягнути з відповідача. Крім того, позивач просить стягнути збитки від інфляції за період з 15 вересня 2016 року по 20 липня 2017 року в сумі 2303грн. 34коп. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання викликався належним чином, але не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. Враховуючи думку позивача, у відповідності до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. У відповідності зі ст.11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню частково. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору № 2016-03-00966 від 15 вересня 2016 року відповідачка отримала позику у розмірі 2000грн. зі сплатою відсотків за користування позикою у розмірі 2 відсотка за кожен день користування грошовими коштами (732 відсотка річних) строком на 20 днів до 4 жовтня 2016 року. В зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань станом на 20 липня 2017 року заборгованість складає 64318грн., яка складається з 2000грн. основного боргу за позикою, 12360грн. заборгованості по процентам за користування грошовими коштами, 49708грн. заборгованості за пенею та 250грн. штрафу. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно ст.1050 ЦК України - якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, а також відповідно до ст.550 ЦК України сплатити неустойку (штраф, пеню). Згідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не надав суду жодного доказу належного та допустимого у відповідності до ст.ст.57,58 ЦПК України щодо заперечень проти позову. Тому суд доходить до висновку, що вимоги позивача частково обґрунтовані і повинні бути задоволені в частині стягнення основного боргу за позикою, заборгованості по процентам за користування грошовими коштами, заборгованості за пенею та штрафу. Щодо вимог про стягнення збитків від інфляції то суд виходить з наступного. Відповідно до вимог статті 625 ЦК України підлягають задоволенню вимоги про стягнення індексу інфляції, оскільки відповідачами порушене грошове зобов'язання. Але позивач не надав належного доказу розміру інфляції, розрахунок інфляції зробив виходячи із суми основного боргу та заборгованості по процентам, які нараховані станом на 20 липня 2017 року. Проте розрахунок інфляції зроблений по відсоткам за період з 16 вересня 2016 року, коли ще не виникла така заборгованість по відсоткам. Тому вимоги по стягненню збитків від інфляції задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується правилами ст.88 ЦПК України.

Outcome: partial