Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

ТОВ «Купер Прайс» звернулося до Ленінського районного суду м.\~Дніпропетровська з позовом до [PERSON], у якому просило стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № 001/128/06 від 11.01.2006р. у розмірі 8\~508,52\~грн. Позовна заява мотивована тим, що 10.01.2006р. між Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та відповідачем було укладено договір про видачу та обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток №\~001/128/06, відповідно до умов якого банк надав кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії в розмірі 7\~100,00 грн., а відповідач зобовязалась прийняти, належним чином використати та повернути банку вказані кредитні кошти у строки, зазначені в договорі. Однак [PERSON] порушує взяті на себе зобовязання щодо повернення кредитних коштів позивачу. В судове засідання представник позивача не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.В своїй позовній заяві просив суд справу розглядати без своєї присутності. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином в порядку ч.9 ст.74 ЦПК України через оголошення у пресі Заяв про розгляд справи за її відсутністю або інформації про поважність причин неявки від відповідача не надходило, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення відповідно до ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне. 10.01.2006р. між Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», та [PERSON] укладено договір про видачу та обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток №\~001/128/06 (далі Кредитний договір). Відповідно до умов договору банк надав відповідачу кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії в розмірі 7 100, а відповідач зобовязалась прийняти, належним чином використати та повернути Банку вказані кредитні кошти у строки, зазначені в договорі, а також вчасно та в повному обсязі погашати банку суму боргових зобовязань. Згідно з п.5.5. Кредитного договору держатель зобовязаний не пізніше останнього банківського дня строку дії платіжного періоду щомісяця погашати в повному обсязі суму мінімального платежу, розмір якого визначається в звіті-рахунку. 13.07.2010р. між банком та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «[PERSON] Факторинг» було укладено договір факторингу № 13/07-10, згідно з яким банк передав, а ТОВ «Фінансова компанія «[PERSON]Факторинг» прийняло право грошової вимоги до боржників в тому числі за Кредитним договором №\~001/128/06. Відповідно до п.4 Протоколу №7 від 22.04.2011р. загальних зборів ТОВ «Фінансова компанія «[PERSON]Факторинг» останнє змінило найменування з ТОВ «Фінансова компанія «[PERSON]Факторинг» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Купер Прайс». Відповідно до ст.512 Цивільного кодексу України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ст.514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що до позивача на підставі договору факторингу від 13.07.2010р. № 13/07-10 перейшло право вимоги до [PERSON] за Кредитним договором, а відтак ТОВ «Купер Прайс» є належним позивачем за даною вимогою. Згідно з ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківський кредит будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. На підставі ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Всупереч вищевикладеним положенням, відповідач свої зобовязання належним чином не виконала, допустила прострочення повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом, внаслідок чого у неї виникла заборгованість за кредитним договором №\~001/128/06, від 11.01.2006р. яка відповідно до розрахунку станом на 13.07.2010р. (дата укладення договору факторингу № 13/07-10) становить 8\~508,52\~грн. та складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 654,38 грн., заборгованості з сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 7\~154,14\~грн., заборгованості з комісії за прострочену заборгованість у розмірі 700,00\~грн. Відповідач всупереч положенням статті 60 ЦПК України не надав суду жодних доказів, які б спростовували факт існування вказаної заборгованості. З огляду на викладене, суд доходить висновку, що вимоги позивача є обґрунтованим, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved