Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-04 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. 19.01.2021 року представник ТОВ «ФК «ЄАПБ» Гостєва Є.В., яка діє на підставі довіреності від 14.12.2020 року, звернулася до Малинського районного суду Житомирської області з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором. Предметом позову є стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суми заборгованості за Кредитним договором №6952516152 від 14.03.2018 року у загальному розмірі 95909,94 грн., яка складається з заборгованості за основною заборгованістю - 49096,19 грн., заборгованості за відсотками - 8231,80 грн., заборгованості за щомісячними процентами - 23246,23 грн. та заборгованості за пенею - 15335,72 грн.; стягнути з [PERSON] понесені позивачем судові витрати. Підставою позовних вимог є те, що 14.03.2018 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] виникли правовідносини у сфері договірних зобов`язань, шляхом укладення Кредитного договору №6952516152 на підставі Заяви про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР», відповідно до якого відповідачу відкрито кредитний рахунок та надано у користування кредитні кошти. 09.12.2019 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір відступлення прав вимоги №20191209, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЦФР» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «ФК «ЦФР» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами у відповідності до Реєстру боржників. Таким чином у договірних відносинах між сторонами було замінено кредитодавця товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» на товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», про що [PERSON] проінформовано відповідними листами-повідомленнями. [PERSON] свої зобов`язання не виконав, істотно порушивши умови кредитного договору, внаслідок чого станом на дату звернення ТОВ «ФК ЄАПБ» з даним позовом до суду, його заборгованість перед позивачем становить 95909,94 грн. Явка сторін по справі: Представник позивача Гостєва Є.В. в судове засідання не з`явилася, направила до суду клопотання про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та представник відповідача адвокат Фещенко Р.В., який діє на підставі Ордеру про надання правової допомоги серії АМ №1008846 від 15.02.2021 року, в судове засідання з`явилися, заперечили частково щодо позовних вимог ТОВ «ФК ЄАПБ», відповідач визнав розмір заборгованості, який становить 56460,62 грн. та підлягає до стягнення з нього, нарахування ТОВ «ФК «ЄАПБ» іншого розміру заборгованості вважає неправомірним та необгрунтованим з підстав, зазначених у відзиві від 18.02.2021 року. Позиція сторін по справі: 18.02.2021 року на адресу суду надійшов відзив від [PERSON] , в якому він зазначає, що Заява про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» за своєю правовою природою відноситься до кредитних договорів, викладених у формі договору приєднання, які регулюються нормами ст.634 та ст.1054 ЦК України. З визначеним позивачем розміром основної суми заборгованості за кредитом відповідач погодився. Щодо розміру пені зазначив, що сума, яка обрахована позивачем і становить 15335,72 грн. складає майже 1/3 частину від суми простроченої заборгованості за кредитом, а отже більше, ніж 15% від суми простроченої заборгованості за кредитом, що не відповідає вимогам Закону України «Про споживче кредитування», адже між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та [PERSON] було укладено саме споживчий кредит, як вид кредитного договору. Отже, відповідач вважає, що сума пені, яку він повинен був сплатити на користь позивача становить 7364,43 грн. (49096,19 грн. х 15%). Разом з тим, [PERSON] просить застосувати позовну давність щодо стягнення пені, оскільки вважає, що перебіг строку позовної давності за даною вимогою розпочався від 09.12.2019 року з моменту отримання позивачем права вимоги до відповідача та припинення нарахування Товариством штрафних санкцій, про що, власне, і зазначив представник позивача у своїй позовній заяві. Таким чином, оскільки сума заборгованості по кредиту, у тому числі і розмір пені були визначені ще 09.12.2019 року, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулося до суду 20.01.2021 року, то в такому разі вимога, яка стосується стягнення пені є безпідставною. Посилання Товариства на п.7.2. Умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР», якою передбачено, що до вимог, які виникають з кредитного договору або у зв`язку з ним, застосовується позовна давність у десять років, є безпідставним, оскільки позивачем не надано жодних підтверджень того, що саме з вказаними Умовами отримання кредитів та інших послуг в редакції від 30.03.2015 року був ознайомлений та погодився [PERSON] , підписуючи відповідні документи з метою отримання кредитних послуг; роздруківка даних Умов із офіційного сайту позивача не може слугувати належним доказом, оскільки даний доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони, в даному випадку ТОВ «ФК «ЄАПБ», як і внесення змін до даного документу. Щодо визначеного позивачем розміру процентів за користування кредитом, який підлягає до стягнення з відповідача, [PERSON] також не погодився, оскільки сума процентів становить близько 2/3 частин від основної суми заборгованості за кредитом та не відповідає вимогам Закону України «Про споживче кредитування», перевищуючи верхній поріг у 15% від суми простроченого платежу. Отже, розмір процентів за користування кредитом, на думку відповідача, повинен становити 7364,43 грн. (49096,19 грн.х15%). Отже, у прохальній частині відзиву [PERSON] просить задовольнити позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» частково та стягнути з нього заборгованість за кредитним договором, що становить 56460,62 грн. та складається з заборгованості по кредиту - 49096,19 грн., заборгованості по відсотках за користування кредитними коштами - 7364,43 грн. 25.02.2021 року на адресу суд надійшла відповідь на відзив від ТОВ «ФК «ЄАПБ», з якої вбачається, що шляхом підписання Заяви про приєднання до умов отримання кредитів та інших коштів від ТОВ «ФК «ЦФР» від 14.03.2018 року, Паспорту кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» №2516152 від 14.03.2018 року, Заяви №6952516152 від 14.03.2018 року на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР», [PERSON] підтвердив згоду, що вищезазначені документи становлять собою Кредитний договір, а також те, що ознайомився з кредитним договором до його укладення і згоден з усіма його умовами, свій примірник заяви і паспорту кредиту отримав, умови отримання кредитів від ТОВ «ФК «ЦФР» згоден отримати шляхом їх роздрукування з веб-сайту кредитодавця. У п.5 та п.6 Паспорту кредиту, підписаного сторонами при укладенні кредитного договору передбачено, що укладаючи договір сторони домовилися, що для розрахунку процентів за кредитом буде використовуватися два їх види, які складаються з щомісячних процентів (у даному випадку - 2,50% від суми кредиту в розмірі 55410,00 грн., що становить 3994,04 грн.) та річних процентів (у даному випадку - 12% від суми кредиту). Дані пункти Паспорту кредиту кореспондуються з п.3 Умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР», що діяли на момент укладення кредитного договору від 14.03.2018 року. Також у даному випадку договірні правовідносини виникли між товариством та фізичною особою - споживачем банківських послуг у розумінні ч.1 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», а тому позивач вважає, що при укладенні кредитного договору між сторонами ТОВ «ФК«ЦФР» дотрималося вимог, передбачених даною нормою Закону, яка стосується повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які були укладені. Відтак, позивачем цілком законно та правомірно заявлено позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за основною сумою боргу та річними, щомісячними процентами та пенею відповідно. Крім того, на підтвердження того, що саме ці Умови отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» були чинними під час укладення кредитного договору з [PERSON] , ТОВ «ФК «ЄАПБ» надали належним чином засвідчену копію протоколу №177 Загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» від 30.03.2015 року, яким відповідно до п.3 порядку денного затверджено типову форму кредитного договору. Щодо клопотання відповідача про застосування строків позовної давності, представник позивача зазначила, що відповідно до ст.259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Враховуючи те, що ТОВ «ФК «ЦФР» пропонує публічно укласти кредитний договір, шляхом приєднання позичальником до Умов отримання кредитів та інших послуг і приєднання позичальника до цих умов здійснюється через підписання ним заяв за відповідною встановленою формою, то таким чином підписанням Кредитного договору №6952516152 від 14.03.2018 року [PERSON] підтвердив прийняття умов отримання кредитів, в тому числі і тих, які стосуються перебігу строку позовної давності. Отже, відповідач, будучи вільним в укладенні кредитного договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, погодився з такими умовами та додатками до нього, був обізнаний з положеннями Закону України «Про захист прав споживачів». Враховуючи, що кредитний договір №6952516152 від 14.03.2018 року за своєю формою та змістом відповідає вимогам діючого цивільного законодавства, а фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, представник ТОВ «ФК «ЄАПБ» просить задовольнити поданий до суду позов про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши наявні докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, заслухавши пояснення сторін, вважає необхідним задовольнити частково позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», виходячи з наступного. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Встановлено, що 14.03.2018 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] виникли правовідносини у сфері договірних зобов`язань, шляхом укладення Кредитного договору №6952516152 на підставі Заяви про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» (а.с.5), відповідно до якого відповідачу відкрито кредитний рахунок та надано у користування кредитні кошти. В даній заяві [PERSON] зазначив свої персональні дані та надав згоду на їх обробку. Також відповідачем була підписана окремим документом Згода на обробку персональних даних (а.с.9). Пунктом 4 Паспорту кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» №2516152 від 14.03.2018 року визначено основні умови кредитування з урахуванням побажань позичальника, зокрема: - тип кредиту: кредит; - сума/ліміт кредиту: 55410,00 грн. - строк, на який надається кредит: 24 місяці; - мета отримання кредиту: будь-які законні цілі. Пунктом 5 Паспорту передбачено інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для позичальника, зокрема: - початковий процент: 4,5% від суми кредиту у розмірі 1800 грн.; - щомісячні проценти: 2,0% від суми кредиту згідно з графіком платежів; - річні проценти: 12,00% від суми боргу за договором згідно з графіком платежів; - типи процентних ставок: ставка щодо кожного виду процентів є фіксованою; - загальні витрати за кредитом - 42246,71 грн.; - орієнтована загальна вартість кредиту для позичальника за весь строк користування кредитом - 95856,71 грн.; - реальна річна процентна ставка, % річних - 77,94. Також у паспорті зазначені застереження, до яких, зокрема, відноситься те, що реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення, а процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит; використання інших способів надання кредиту та/або зміна інших вищезазначених умов кредитування можуть мати наслідком застосування іншої реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача. Пунктом 6 Паспорту визначено порядок повернення кредиту (кількість та розмір платежів, періодичність їх внесення). Також у Паспорті кредиту вказані наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за кредитним договором, а саме: - пеня: подвійна облікова ставка НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, але не більше 15% від суми прострочення, - за прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів; - неустойка: у разі тривалого прострочення позичальником зобов`язань за кредитним договором, позичальник за кожний календарний місяць, протягом якого було допущене таке прострочення, сплачує неустойку (у разі прострочення від 7 до 30 днів включно - 10,00 грн., від 31 дня до 60 днів включно - 150,00 грн., від 61 дня до 90 днів включно - 250,00 грн., понад 90 днів - 350,00 грн.). Також, у пункті 8 Паспорта кредиту «Інші важливі правові аспекти» зазначено, що споживач має право відмовитися від договору про споживчий кредит протягом 14 календарних днів у порядку та на умовах, визначених Законом України «Про споживче кредитування». [PERSON] у графі Паспорту кредиту, яка стосується підтвердження отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовану вартість кредиту, а також у графі «підтверджую отримання мною всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до моїх потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для мене, в тому числі в разі невиконання мною зобов`язань за таким договором», поставлений власноручний підпис (а.с.6-7). Отже, з метою отримання кредитних коштів 14.03.2018 року [PERSON] була підписана та подана Заява №6952516152 на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» (а.с.8). З даної Заяви вбачається, що [PERSON] згоден з тим, що підписаний ним паспорт кредиту №2516152 від 14.03.2018 року містить умови укладеного ним кредитного договору, а ця Заява разом з паспортом кредиту (включно з його наступними змінами) та з умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» становлять кредитний договір між ТОВ «ФК «ЦФР» та ним, як позичальником. Умови кредитного договору йому роз`яснені та зрозумілі. Також даною Заявою [PERSON] засвідчує, що він ознайомився з кредитним договором до його укладення і згоден з усіма його умовами, примірник цієї заяви та паспорта кредиту отримав, умови отримання кредитів від ТОВ «ФК «ЦФР» згоден отримати шляхом роздрукування з веб-сайта кредитодавця www.kreditmarket.ua. Крім того, [PERSON] засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, передбачені Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про споживче кредитування». [PERSON] зобов`язався виконувати кредитний договір і регулярно ознайомлюватися з його змінами на веб-сайті кредитодавця. Усі ці умови відповідач погодив своїм власноручним підписом. В матеріалах справи містяться Умови отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» у редакції від 30.03.2015 року, чинній на момент погодження та підписання сторонами Кредитного договору №6952516152 від 14.03.2018 року (а.с.16-17), що підтверджується Протоколом №177 Загальних зборів учасників ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» від 30.03.2015 року, пунктами 3 та 4 порядку денного якого передбачено затвердження типової форми кредитного договору (примірного кредитного договору) у новій редакції (а.с.88-92). Згідно п.п.1.1. п.1 вищезазначених Умов передбачено, що ці умови є публічною пропозицією ТОВ «ФК «ЦФР» укласти кредитний договір (отримати інші послуги). Кредитний договір укладається шляхом приєднання позичальника до цих умов (п.п.1.2. п.1); приєднання позичальника до цих умов здійснюється через підписання ним заяв за формами, закріпленими додатками до цих умов (п.п.1.3. п.1). Ці умови разом із заявою про приєднання і заявою на отримання кредиту становлять кредитний договір (п.п.1.5.). Пунктом 3 Умов передбачено проценти за надання кредиту, зокрема, у п.п. 3.3. вказані види процентів: початковий процент (обчислюється від суми кредиту та справляється за його рахунок), щомісячний процент (обчислюється від суми кредиту та нараховується щомісячно), річний процент або річна відсоткова ставка (обчислюється від загальної суми грошового боргу позичальника за кредитним договором та встановлюється у розмірі, що відповідає періоду часу в один рік, але нараховується щомісячно, виходячи з кількості днів у календарному році). Пунктом 4 Умов передбачено пеню за прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів у розмірі 0,3% від суми прострочення за кожний день такого прострочення. 09.12.2019 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір відступлення прав вимоги №20191209, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЦФР» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «ФК «ЦФР» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами у відповідності до Реєстру боржників (а.с.22-24,25), в тому числі і до [PERSON] . У зв`язку з цим листами-повідомленнями №003723053-1 від 23.12.2019 року та №003723053 від 23.12.2019 року, позивач проінформував [PERSON] , що являється новим кредитором у кредитних відносинах з ним. Також, з метою досудового врегулювання спору Товариство повідомило відповідача про порушення ним умов кредитного договору та існування заборгованості у розмірі 95909,94 грн., яку позивач просив сплатити у добровільному порядку (а.с.19,20). Отже, свої зобов`язання за договором [PERSON] виконував неналежним чином, порушуючи графік розрахунків, внаслідок чого утворилась заборгованість, що згідно розрахунку позивача, становить 95909,94 грн., а саме: - прострочена заборгованість за кредитом - 49096,19 грн.; - прострочена заборгованість за відсотками за користування кредитом - 8231,80 грн.; - прострочені щомісячні відсотки - 23246,23 грн.; - пеня - 15335,72 грн. (а.с.19). Мотиви та застосовані норми права. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу. Зобов`язання, згідно із ст.526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума простроченої заборгованості за кредитом, яка становить 49096,19 грн. і з якої погодився відповідач. Щодо стягнення простроченої заборгованості за відсотками, суд зазначає наступне. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. [PERSON] , будучи вільним в укладенні кредитного договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаним з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, з чим відповідач погодився, поставивши власноруч підпис на кредитних документах, таким чином погодивши умови сплати процентів за користування кредитними коштами, а отже позовна вимога ТОВ «ФК «ЄАПБ» щодо стягнення 8231,80 грн. заборгованості за відсотками та 23246,23 грн. заборгованості за щомісячними процентами також підлягає задоволенню. Щодо стягнення пені за прострочення виконання відповідачем зобов`язання, суд зазначає наступне. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ч.3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частиною 1 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. До позовної заяви додано роздруківку Умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК ЦФР» у редакції від 30.03.2015 року, чинній на момент укладення кредитного договору. Однак, матеріали справи не містять підтверджень, що дійсно саме цей витяг з Умов відповідач розумів, ознайомився і погодився з ним, укладаючи кредитний договір. Також, згідно відзиву від 18.02.2021 року, наданим представником відповідача, останній вважає, що в цій частині позивачем пропущено строк позовної давності для звернення до суду. 7 червня 2017 року Верховний Суд України в рамках справи № 923/1233/15 вказав, що перебіг позовної давності починається від дня, коли в кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Отже, представник відповідача просив застосувати спеціальну позовну давність в один рік,а також застосувати наслідки спливу позовної давності, визначені у ч.4 ст. 267 ЦК України. Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. За правилами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір, поки зобов`язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення. Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Отже, аналіз частини другої статті 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Позивач звернувся до суду з позовом 15.01.2021 року засобами поштового зв`язку, а справа фактично надійшла до суду 19.01.2021 року. Таким чином, суд дійшов висновку, що вимоги про стягнення заборгованості по пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором кредиту підлягають захисту з 09 грудня 2019 року (з моменту отримання права вимоги позивача до відповідача) по 10 грудня 2020 року. Як вбачається з розрахунку заборгованості по пені за договором №6952516152 від 14.03.2018 року систематично пеня відповідачу почала нараховуватись з 17.07.2018 року по 15.11.2019 року, при цьому з 09.12.2019 року пеня не нараховувалась. Таким чином, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості по пені у розмірі 15335,72 грн., у зв`язку із спливом спеціальної позовної давності до цих вимог. Щодо переходу до нового кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прав первісного кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» у зобов`язанні, суд зазначає наступне. Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Відповідно до ст.ст.1080, 1084 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. Відповідно до ст. 514, ч.1 ст.516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно п. 6.2.3. Договору відступлення прав вимоги, права вимоги переходять до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» з моменту підписання сторонами цього договору, після чого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Додаткового оформлення відступлення права вимоги у цих випадках не вимагається. Згідно п.3.1. Договору відступлення прав вимоги, ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» гарантує, що йому належить право вимоги за портфелем заборгованості до боржників, зазначених у реєстрі боржників. На виконання п. 6.6. Договору відступлення прав вимоги, згідно вимог ст. ст.512-514, 516 ЦК України, на адресу відповідача, зазначену в Кредитному договорі, ТОВ «Фінансовою компанією «Центр фінансових рішень» були направлені повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Отже, позивач правомірно набув права вимоги до [PERSON] щодо виконання зобов`язання. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про часткове задоволення поданого товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» позову. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат по справі, суд зазначає наступне. Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При звернені до суду ТОВ «ФК «ЄАПБ» було сплачено 2270 гривень судового збору, що підтверджується відповідним платіжним дорученням № 1398 від 12.01.2021 року. Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] судові витрати у вигляді судового збору, понесених позивачем при звернені до суду пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial