Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. 01.12.2020 року представник позивачів адвокат Нестеренко М.М., який діє на підставі договорів про надання правової допомоги №1-ц, №2-ц, №3-ц від 01.09.2020 року та ордерів серії КС №064786, №064741, №064743 від 25.11.2020 року, звернувся до Малинського районного суду Житомирської області з позовною заявою про встановлення факту постійного проживання разом з спадкодавцем на час прийняття спадщини та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Предметом позовних вимог [PERSON] є наступне: -встановлення факту постійного проживання [PERSON] з матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] , на день смерті останньої в [ADDRESS] ; -визнання права власності на Ѕ частину житлового будинку по [ADDRESS] ; -визнання права власності на Ѕ частки земельної ділянки кадастровий номер 1823484000:08:000:0079, площею 0,7387 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому [INFO] [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №068501; -визнання права власності на Ѕ частину земельної ділянки кадастровий номер 1823484000:07:000:0135, площею 2,6339 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому [INFO] [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №018117; -визнання права власності на Ѕ частину земельної ділянки кадастровий номер 1823484000:08:000:0078, площею 0,6961 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій [INFO] [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №068502; -визнання права власності на Ѕ частину земельної ділянки кадастровий номер 1823484000:07:000:0139, площею 2,5646 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій [INFO] [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №018718. Предметом позовних вимог [PERSON] є наступне: -визнання права власності на ј частину житлового будинку по [ADDRESS] ; -визнання права власності на ј частки земельної ділянки кадастровий номер 1823484000:08:000:0079, площею 0,7387 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому [INFO] [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №068501; -визнання права власності на ј частину земельної ділянки кадастровий номер 1823484000:07:000:0135, площею 2,6339 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому [INFO] [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №018117; -визнання права власності на ј частину земельної ділянки кадастровий номер 1823484000:08:000:0078, площею 0,6961 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій [INFO] [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №068502; -визнання права власності на ј частину земельної ділянки кадастровий номер 1823484000:07:000:0139, площею 2,5646 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій [INFO] [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №018718. Предметом позовних вимог [PERSON] є наступне: -визнання права власності на ј частину житлового будинку по [ADDRESS] ; -визнання права власності на ј частки земельної ділянки кадастровий номер 1823484000:08:000:0079, площею 0,7387 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому [INFO] [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №068501; -визнання права власності на ј частину земельної ділянки кадастровий номер 1823484000:07:000:0135, площею 2,6339 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому [INFO] [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №018117; -визнання права власності на ј частину земельної ділянки кадастровий номер 1823484000:08:000:0078, площею 0,6961 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій [INFO] [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №068502; -визнання права власності на ј частину земельної ділянки кадастровий номер 1823484000:07:000:0139, площею 2,5646 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій [INFO] [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №018718. Підставою позовних вимог є те, що [INFO] в с. Липляни Малинського району помер [PERSON] (дід [PERSON] , [PERSON] та свекор [PERSON] ), після смерті якого відкрилася спадщина на все належне йому за життя майно, в тому числі на житловий будинок в [ADDRESS] ; земельні ділянки кадастровий номер 1823484000:08:000:0079, площею 0,7387 га, належній померлому на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЖТ №068501 та земельну ділянку кадастровий номер 1823484000:07:000:0135, площею 2,6339 га, належній померлому на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЖТ №018717. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина [PERSON] (баба [PERSON] , [PERSON] та свекруха [PERSON] ), шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України. Однак правовстановлюючий документ на спадкове майно після смерті чоловіка [PERSON] не отримала та померла [INFO] в с. Липляни Малинського району. Отже, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне останній за життя майно, в тому числі на спадкове майно, яке залишилося після смерті її чоловіка [PERSON] , а також на земельні ділянки кадастровий номер 1823484000:08:000:0078, площею 0,6961 га, належній померлій на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЖТ №068502 та земельну ділянку кадастровий номер 1823484000:07:000:0139, площею 2,5646 га, належній померлій на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЖТ №018718. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв її син [PERSON] (батько [PERSON] , [PERSON] та чоловік [PERSON] ), шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України. Однак правовстановлюючий документ на спадкове майно після смерті матері [PERSON] не отримав та помер [INFO] в смт. Брусилів Брусилівського району Житомирської області. З метою реалізації своїх спадкових прав після смерті [PERSON] позивачі звернулися до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Плахотні О.Г., однак вмотивованою постановою №108/02-14 від 07.11.2020 року нотаріус відмовив [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутні документи, які підтверджували б факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] та [PERSON] , а також по причині відсутні правовстановлюючого документу на домоволодіння по [ADDRESS] . Таким чином позивачі в позасудовому порядку реалізувати свої спадкові права не в змозі, а тому звернулися до Малинського районного суду з позовною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування. Позивач [PERSON] в судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, представник позивачів адвокат Нестеренко М.М. в судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, 04.02.2021 року подав заяву за підписом Чоповицького селищного голови Філоненка М.М., згідно якої позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] визнав, не заперечив щодо їх задоволення, просив справу розглядати без участі представника селищної ради. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши наявні докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, заслухавши пояснення сторін, вважає необхідним задовольнити частково позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , виходячи з наступного. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Встановлено, що [INFO] в с. Липляни Малинського району Житомирської області помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис про смерть №5 (а.с.20), який являється дідом позивачів [PERSON] , [PERSON] та свекром [PERSON] . За життя на ім`я [PERSON] був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №068501 на земельну ділянку кадастровий номер 1823484000:08:000:0079, площею 0,7387га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Йосипівської сільської ради Малинського району Житомирської області (а.с.33) та Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №018717 на земельну ділянку кадастровий номер 1823484000:07:000:0135, площею 2,6339га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Йосипівської сільської ради Малинського району Житомирської області (а.с.34). Крім того, за [PERSON] рахувався житловий будинок, розташований в [ADDRESS] , про що свідчить довідка виконавчого комітету Чоповицької селищної ради Малинського району №194/2 від 12.03.2020 року, з якої вбачається, що власником вищезазначеного домоволодіння, 1963 року побудови, був [PERSON] . Даний будинок розташований на присадибній земельній ділянці, площею 0,25га, яка не приватизована (а.с.28). Відповідно до довідки виконавчого комітету Чоповицької селищної ради Малинського району №92/2 від 13.02.2020 року, на день смерті [PERSON] був зареєстрований та фактично проживав в [ADDRESS] . На час відкриття спадщини разом з ним проживала та була зареєстрована його дружина [PERSON] (а.с.27). Отже, після смерті [PERSON] спадщину прийняла його дружина [PERSON] . Відповідно до довідки Малинської державної нотаріальної контори №01-16/1077 від 31.10.2019 року спадкова справа до майна померлого [PERSON] не заводилася (а.с.87). [INFO] в с. Липляни Малинського району Житомирської області померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис про смерть №81 (а.с.23), яка являється бабою позивачів [PERSON] , [PERSON] та свекрухою [PERSON] . За життя на ім`я [PERSON] був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №068502 на земельну ділянку кадастровий номер 1823484000:08:000:0078, площею 0,6961га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Йосипівської сільської ради Малинського району Житомирської області (а.с.35) та Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №018718 на земельну ділянку кадастровий номер 1823484000:07:000:0139, площею 2,5646га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Йосипівської сільської ради Малинського району Житомирської області (а.с.36). Крім того, [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] на все спадкове майно, яке за життя належало останньому. Відповідно до довідки виконавчого комітету Чоповицької селищної ради Малинського району №93/2 від 13.02.2020 року, на день смерті [PERSON] була зареєстрована та фактично проживала в [ADDRESS] . На час відкриття спадщини разом з нею фактично проживав без реєстрації її син [PERSON] (а.с.27). Отже, після смерті [PERSON] спадщину прийняв її син [PERSON] . Відповідно до довідки Малинської державної нотаріальної контори №01-16/1077 від 31.10.2019 року спадкова справа до майна померлої [PERSON] не заводилася (а.с.87). [INFO] в смт. Брусилів Брусилівського району Житомирської області помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис про смерть №544 (а.с.22), який являється батьком позивачів [PERSON] , [PERSON] та чоловіком [PERSON] . Після смерті [PERSON] за заявами [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Плахотнею О.Г. була відкрита спадкова справа №30/2019 (а.с.60-137). З наявної в матеріалах спадкової справи довідки виконкому Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області від 18.10.2019 року вбачається, що на момент смерті [PERSON] , разом з ним були зареєстровані та проживали [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.66). Також в матеріалах справи міститься заява від сина спадкодавця [PERSON] , згідно якої останній відмовився від своєї частки у спадковому майні на користь брата [PERSON] (а.с.70). Отже, приватним нотаріусом були видані наступні Свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого [PERSON] : -07.07.2020 року на ім`я [PERSON] , зареєстровано в реєстрі за №358. Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з 1/20 частки у праві спільної часткової власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.112); -07.07.2020 року на ім`я [PERSON] , зареєстровано в реєстрі за №361. Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з вкладів та грошей з вартістю спадкового майна 3703,16 грн. (свідоцтво про право на спадщину видане [PERSON] на ј частку вкладів) (а.с.115); -07.07.2020 року на ім`я [PERSON] , зареєстровано в реєстрі за №363. Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з 1/20 частки у праві спільної часткової власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.117); -07.07.2020 року на ім`я [PERSON] , зареєстровано в реєстрі за №366. Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з вкладів та грошей з вартістю спадкового майна 3703,16 грн. (свідоцтво про право на спадщину видане [PERSON] на ј частку вкладів) (а.с.120); -07.07.2020 року на ім`я [PERSON] , зареєстровано в реєстрі за №368. Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з 1/10 частки у праві спільної часткової власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.122); -07.07.2020 року на ім`я [PERSON] , зареєстровано в реєстрі за №371. Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з вкладів та грошей з вартістю спадкового майна 3703,16 грн. (свідоцтво про право на спадщину видане [PERSON] на Ѕ частку вкладів) (а.с.125). Щодо спадкового майна, яке є предметом спору у даній цивільній справі, то слід зазначити, що з метою реалізації своїх спадкових прав після смерті [PERSON] позивачі повторно звернулися до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Плахотні О.Г., однак вмотивованою постановою №108/02-14 від 07.11.2020 року нотаріус відмовив [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутні документи, які підтверджували б факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] та [PERSON] , а також по причині відсутні правовстановлюючого документу на домоволодіння по [ADDRESS] (а.с.136). На замовлення позивачів Центром юридичних послуг було виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] (а.с.41-43). Родинні відносини, встановлені у ході судового розгляду справи: Згідно наявної в матеріалах справи копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] (батька позивачів [PERSON] , [PERSON] та чоловіка [PERSON] ) є [PERSON] та [PERSON] (а.с.25). Дані відомості зазначені і у Повному витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження індексний номер 00024307602 від 22.10.2019 року (а.с.73). З Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб індексний номер 00024307704 від 22.10.2019 року вбачається, що 30.08.1989 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Після укладення шлюбу позивач змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] (а.с.82-83). Відповідно до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження індексний номер 00024307288 від 22.10.2019 року, батьками позивача [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.75-76). Відповідно до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження індексний номер 00024307452 від 22.10.2019 року, батьками позивача [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.79). В подальшому позивач змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] у зв`язку з реєстрацією шлюбу, про що свідчить Повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб індексний номер 00024307966 від 22.10.2019 року (а.с.80-81). З виписки з погосподарської книги, виданої виконкомом Чоповицької селищної ради №183/2 від 12.03.2020 року вбачається, що головою двору в [ADDRESS] , був [PERSON] . До складу його сім`ї відносилися дружина [PERSON] та сини [PERSON] , [PERSON] (а.с.30). Покази свідків у справі: Згідно протоколу опитування свідків Чоповицької селищної ради від 13.02.2020 року, свідки [PERSON] , [INFO] , мешканець [ADDRESS] , показав, що його батько [PERSON] здійснював догляд за своїми батьками [PERSON] та [PERSON] до моменту їхньої смерті. Також він доглядав за житловим будинком по [ADDRESS] , обробляв присадибну земельну ділянку, зберігав правовстановлюючі документи на нерухоме майно, тобто вчинив усі дії, які свідчать про прийняття ним спадщини після смерті своїх батьків. Аналогічні покази написані власноруч свідками [PERSON] , [INFO] , мешканкою с. Писарівка Малинського району та [PERSON] , [INFO] , мешканкою [ADDRESS] (а.с.29). Також у ході судового засідання 18.02.2021 року у якості свідка був заслуханий [PERSON] , який пояснив, що його батько [PERSON] здійснював догляд за своїми батьками [PERSON] та [PERSON] , а після їх смерті вступив в управління та фактичне володіння спадковим майном. Мотиви та застосовані норми права. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ЦПК України. Відповідно до\~ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Щодо позовної вимоги, яка стосується встановлення факту постійного проживання [PERSON] з матір`ю [PERSON] , суд зазначає наступне. Відповідно до п.5 ч.1 ст. 293 ЦПК України,\~суд розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку окремого провадження. Пунктом 1\~Постанови Пленуму Верховного Суду від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно п.23 постанови Пленуму Верховного Суду від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Довідкою виконавчого комітету Чоповицької селищної ради Малинського району №93/2 від 13.02.2020 року встановлено, що на день своєї смерті [PERSON] була зареєстрована та фактично проживала в [ADDRESS] . На час відкриття спадщини разом з нею фактично проживав без реєстрації її син [PERSON] . Таким чином, матеріалами справи встановлено, що батько позивачів [PERSON] , [PERSON] та чоловік позивача [PERSON] проживав з спадкодавцем на час відкриття спадщини, вступив в управління спадковим майном, не заявив про свою відмову від спадщини, а тому дана частина позовних вимог підлягає задоволенню. Встановлення даного факту має юридичне значення, тому що від нього залежить право позивачів на отримання спадщини. Визнання даного факту не суперечить правам та інтересам третіх осіб. Щодо позовних вимог про визнання права власності в порядку спадкування на домоволодіння по [ADDRESS] , суд приходить до висновку про їх задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Довідкою виконавчого комітету Чоповицької селищної ради Малинського району №92/2 від 13.02.2020 року встановлено, що на день смерті [PERSON] був зареєстрований та фактично проживав в [ADDRESS] . На час відкриття спадщини разом з ним проживала та була зареєстрована його дружина [PERSON] . Таким чином, [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] у зв`язку з фактичним вступом у володіння та управління спадковим майном та відсутністю заяви про її відмову від спадщини. Довідкою виконавчого комітету Чоповицької селищної ради Малинського району №93/2 від 13.02.2020 року передбачено, на день своєї смерті [PERSON] була зареєстрована та фактично проживала в [ADDRESS] . На час відкриття спадщини разом з нею фактично проживав без реєстрації її син [PERSON] . Отже, на дані відносини щодо прийняття спадщини також розповсюджуються норми ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки [PERSON] постійно проживав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявив в подальшому про свою відмову від неї. Частиною 1\~ст. 1258 ЦК України\~передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до 1261\~ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Частиною 2\~ст. 16 ЦК України\~передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно з ч.1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що позивачі є спадкоємцями померлого [PERSON] першої черги за законом, а отже їх позовні вимоги в частині визнання права власності на житловий будинок по [ADDRESS] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд враховує, що частка позивача [PERSON] на домоволодіння збільшилася за рахунок відмови на його користь від своєї частки у спадковому майні брата [PERSON] . Щодо позовних вимог [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які стосуються визнання права власності на земельні ділянки, належні [PERSON] , [PERSON] на підставі Державних актів про право власності на земельну ділянку, суд зазначає наступне. З матеріалів справи вбачається, що приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Плахотня О.Г. вмотивованою постановою №108/02-14 від 07.11.2020 року відмовила [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутні документи, які підтверджували б факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] та [PERSON] . Слід зазначити, що нотаріальна діяльність це правова форма діяльності, сутність якої полягає в тому, що в її рамках здійснюється застосування правових норм шляхом реалізації нотаріатом юрисдикційних повноважень у безспірних справах, пов`язаних із цивільними правовідносинами. Тобто на момент звернення позивачів до нотаріуса з метою реалізації своїх спадкових прав після смерті [PERSON] , нотаріус була позбавлена можливості видати правовстановлюючий документ на нерухоме майно (земельні ділянки), належне за життя [PERSON] та [PERSON] у зв`язку з відсутністю документів, які підтверджували б безспірний характер прийняття спадщини [PERSON] після смерті своїх батьків. Згідно п.23\~Постанови Пленуму Верховного Суду №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.5,47,49 Закону України «Про нотаріат», п.22.31\~Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. На підставі\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Вбачається, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав, зокрема, в нотаріальному порядку. На підставі вищевикладеного суд не вбачає підстав для задоволення вимог позову, які стосуються визнання права власності на земельні ділянки, оскільки вважає, що з врахуванням того, що даним рішенням встановлено факт постійного проживання разом з спадкодавцем на момент прийняття спадщини, у [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] відсутні перешкоди щодо оформлення своїх спадкових прав шляхом звернення до нотаріальних органів. Тому суд не вбачає підстав для застосування виняткового способу захисту визнання права власності на спадкове майно та вважає, що у позивачів є інший правовий спосіб, окрім як звернення до суду за захистом порушеного права. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про часткове задоволення поданого позову. Судові витрати по справі вважати фактично понесеними.

Outcome: partial