Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

ТзОВ Кредитні ініціативи 31.10.2017 року звернулося до суду з позовом до відповідача і просить стягнути з останнього в користь ТзОВ Кредитні ініціативи 104530 грн. 13 коп. заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі в розмірі 1600 грн. Представник позивача в позовній заяві посилається на ті обставини, що 30.11.2007р. між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) та [PERSON] було укладено кредитний договір №1202. Відповідно до умов даного договору банк зобовязався надати відповідачу кредит в розмірі 100000 грн., а відповідач зобовязався в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором, а саме, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором та додатком №1 до нього. 17.12.2012р. між Публічним акціонерним товариством Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк та ТОВ Кредитні ініціативи було укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ Кредитні ініціативи зобовязувалось передати грошові кошти в розпорядження ПАТ Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк, а ПАТ Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк зобовязувалось відступити ТОВ Кредитні ініціативи свої права грошових вимог до боржників за кредитним договором, перелік яких міститься в додатку №1 до договору відступлення. Так, відповідачу [PERSON] первинним кредитором було надано кредит в розмірі 100000 грн. Протягом строку дії кредитного договору відповідач систематично порушував термін сплати кредиту і процентів за користування кредитом. Станом на 31.07.2017 р. відповідач має заборгованість по кредиту - 22936 грн. 93 коп.; заборгованість по відсотках 76186 грн. 33 коп.; заборгованість по комісії - 5406 грн. 87 коп. Просив позов задовольнити. Представник позивача по дорученню [PERSON] звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи без його участі, а також у клопотанні зазначив, що підтримує позовні вимоги і просить задовольнити з викладених у позовній заяві підстав та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився по невідомій суду причині, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином і в передбаченому законом порядку. Відзив та заперечення проти позову від відповідача не надходили, тому зі згоди позивача, яка викладена у клопотанні суд ухвалює заочне рішення, відповідно до ст. 280 ЦПК України. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши представлені докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] 30.11.2007р. звернувся до Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку з метою отримання банківських послуг, згідно з яким позивач надав відповідачу кредит в розмірі 100000 грн. (а.с.6-7), з графіку погашення кредиту видно, що позичальник мав в строки сплачувати отриманий кредит (а.с.8). З копії заяви-анкети позичальника [PERSON] на отримання кредиту від 30.11.2007 року вбачається, що відповідач звернувся до банківської установи за видачею кредитних коштів (а.с.9-10) 17 грудня 2012р. між Публічним акціонерним товариством Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк та ТОВ Кредитні ініціативи було укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ Кредитні ініціативи зобовязувалось передати грошові кошти в розпорядження ПАТ Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк, а ПАТ Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк зобовязувалось відступити ТОВ Кредитні ініціативи свої права грошових вимог до боржників за кредитним договором, перелік яких міститься в додатку№ 1 до договору відступлення (а.с.12-22, 42). Протягом дії кредитного договору відповідач не виконував його вимоги, внаслідок чого станом на 31.07.2017 року згідно розрахунку заборгованості по договору має заборгованість в розмірі 104530 грн. 13 коп. (а.с. 40-41). Перш ніж звернутися з позовом до суду позивач надсилав боржнику вимогу про досудове врегулювання спору, яка залишена без задоволення (а.с.43). Відповідно до п 2.2., 2.3 кредитного договору за користування кредитом встановлена процентна ставка 17 % річних з кінцевим терміном повернення кредиту та процентів не пізніше 27.11.2009 р. (а.с.6). Згідно п.3.2, 3.3. даного договору нарахування банком процентів за користування кредитом починається з дати його видачі готівкою. Проценти за користування кредитом нараховуються банком щомісячно в перший робочий день місяця, наступного за звітним, за період з першого по останній день звітного місяця, а також в день кінцевого терміну повернення кредиту. Відповідно до п.3.4 вищевказаного договору за управління кредитом банк встановлює одноразову комісійну винагороду в розмірі 1 % та щомісячну комісійну винагороду в розмірі 0,1 % від залишкової суми кредиту, яка підлягає сплаті банку. Також, відповідно до п. 6.4 та 6.5 кредитного договору за несвоєчасну сплату сум кредиту або процентів за користування кредитом відповідач сплачує банку пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу, в розмірі подвійно облікової ставки Національного банку України, що діє у період прострочення, та нараховується за кожен день прострочення платежу. У випадку порушення відповідачем строку погашення одержаного ним кредиту, він сплачує проценти в розмірі 1 % від простроченої суми за кожен день прострочення. Згідно ст. 81 ЦПК України \~ кожна сторона \~ зобовязана довести \~ ті обставини, \~ на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 527 ч.1 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. А згідно ст. 530 цього ж кодексу України, якщо у зобовязанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Тобто сторони у відповідності до вимог ст.ст. 1046-1048, 1054 ЦК України перебувають у договірних стосунках з приводу надання та отримання кредиту і відповідач не виконав умови кредитного договору і тому відповідно до вимог ст. 610 ЦК України вважається таким, що порушив зобов'язання. Представлений позивачем розрахунок заборгованості проведений на підставі умов договору. Відповідно до ст.ст. 1077, 1078 Цивільного кодексу України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога). Окрім того відповідач зобов'язаний сплатити суму кредиту та відсотки за користування кредитом на підставі умов договору та ст. 1050 ЦК України. Представлений позивачем розрахунок заборгованості проведений на підставі умов договору. Тобто доводи позивача є обґрунтованими. Тому суд приходить до висновку про підставність позовних вимог і про їх повне задоволення. Окрім того з відповідача слід стягнути понесені позивачем витрати по сплаті судового збору. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 549-552, 610-612, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved