Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-30 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. 08.09.2021 року представник позивача адвокат Яременко Д.В., який діє в інтересах [PERSON] на підставі Ордеру про надання правової допомоги серії ЖТ №056499 від 08.09.2021 року, звернувся до Малинського районного суду Житомирської області з позовною заявою про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права на земельну частку (пай). Предметом позовних вимог [PERSON] є встановлення факту прийняття нею спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] ; визнання за [PERSON] права на земельну частку (пай) із земель реформованого КСП імені Ніни Сосніної, розміром 4,33 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Головківської сільської ради, на яку за життя мала право [PERSON] на підставі Сертифікату на земельну частку (пай) серії ЖТ №0189459. Підставою позовних вимог є те, що [INFO] в с. Жовтневе Малинського (нині Коростенського) району померла мати позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на все належне спадкодавцю за життя майно, в тому числі на земельну частку (пай) із земель реформованого КСП імені Ніни Сосніної, розміром 4,33 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Головківської сільської ради. За життя на ім`я [PERSON] був оформлений та виданий Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0189459. З метою реалізації своїх спадкових прав після смерті матері позивач звернулася до приватного нотаріуса Коростенського районного нотаріального округу Житомирської області Тимошенко Н.С., проте отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) із земель реформованого КСП імені Ніни Сосніної на території Головківської сільської ради позивач не має можливості, оскільки пропустила передбачений законодавством шестимісячний термін для прийняття спадщини та у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, а саме - оригіналу сертифіката на право на земельну частку (пай), у зв`язку з чим нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Зазначене перешкоджає [PERSON] оформити спадщину, у зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду з позовною заявою про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Представник позивача Яременко Д.В. в судове засідання не з`явився, 30.09.2021 року подав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити та розглянути справу без його участі. Представник відповідача Чоповицької об`єднаної територіальної громади Коростенського району Житомирської області в судове засідання не з`явився, 23.09.2021 року до суду надійшла заява за підписом Чоповицького селищного голови Філоненка М.М., згідно якої позовні вимоги [PERSON] він визнав, не заперечив проти їх задоволення, просив справу розглядати без участі представника органу місцевого самоврядування. Представник третьої особи ГУ Держгеокадастру у Житомирській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів та вважає позовну заяву такою, що підлягає до задоволення. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Встановлено, що [INFO] в с. Жовтневе Малинського району Житомирської області (нині - територія Чоповицької територіальної громади) померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис про смерть №10 (а.с.9) та свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] (а.с.7), згідно якого її батьками є: [PERSON] та [PERSON] . Після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », про що свідчить наявна в матеріалах справи копія свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.8). За життя [PERSON] належало право на земельну частку (пай) по реформованому КСП імені Ніни Сосніної, розміром 4,33 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості), вартістю 4999,53 грн. на території Головківської сільської ради на підставі Сертифікату серії ЖТ №0189459 (а.с.12). Отже, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне їй за життя майно, в тому числі на право на земельну частку (пай) на території Головківської сільської ради. З метою реалізації своїх спадкових прав після смерті матері позивач звернулася до приватного нотаріуса Коростенського районного нотаріального округу Житомирської області Тимошенко Н.С., де за наслідками її звернення нотаріусом була заведена спадкова справа №163/2021 до майна померлої [PERSON] (а.с.21-37), однак отримати Свідоцтво про право на спадщину [PERSON] позбавлена можливості, оскільки приватним нотаріусом 30.08.2021 року була винесена постанова, згідно якої відмовлено позивачеві у видачі свідоцтва у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини та у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, а саме оригіналу сертифікату на земельну частку (пай) (а.с.13). Відповідно до довідки виконкому Чоповицької селищної ради Коростенського району Житомирської області №215 від 26.08.2021 року, виданої за підписом старости сіл Головки, Квітневе, Червоний Лан, Лісове, Омелянівка Надії Назаренко , на день смерті [PERSON] , остання постійно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . Крім неї в даному будинку на день смерті ніхто не був зареєстрований та постійно не проживав (а.с.10). Згідно довідки №161 від 1996 року, виданої виконкомом Головківської сільської Ради народних депутатів, [PERSON] дійсно здійснила поховання своєї матері [PERSON] за свій рахунок (а.с.11). Таким чином позивач не в змозі у досудовому порядку реалізувати свої спадкові права після смерті матері [PERSON] . Мотиви та застосовані норми права. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ЦПК України. Відповідно до п.5 ч.1 ст. 293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку окремого провадження. Згідно ч. 2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, тобто відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм ЦК УРСР. Оскільки спадщина після смерті [PERSON] відкрилася [INFO] , то при вирішенні даного спору слід застосовувати норми ЦК УРСР. Системний аналіз положень Розділу VІІ «Спадкове право» ЦК УРСР 1963 року свідчить, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.549 ЦК УРСР. Відповідно до ст. ст. 529 - 532 ЦК УРСР, спадкоємцями за законом у рівних частках є діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого, онуки і правнуки померлого, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем (перша черга), а також брати і сестри, дід та бабка померлого (друга черга). Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду №5 від 31.05.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. Аналіз досліджених доказів в їх сукупності дає підстави для задоволення вимог заяви, так як встановлено факт, що [PERSON] вступила в управління і володіння спадковим майном після смерті своєї матері [PERSON] . Встановлення даного факту має юридичне значення, бо від нього залежить право позивача на отримання спадщини після смерті матері. Визнання даного факту не суперечить правам та інтересам третіх осіб. Щодо визнання права на земельну частку (пай), суд зазначає наступне. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ЦПК України. Відповідно до Указу Президента України від 08.08.1995 № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Окрім цього, відповідно до абзацу 4 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду від 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. Згідно ст.524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Статтею 529 ЦК УРСР передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до статті 548 ЦК Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або із застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Пунктом 1 частини 1 статті 549 ЦК УРСР передбачено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Визнання права на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Постановою приватного нотаріуса Тимошенко Н.С. від 30.08.2021 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] . Таким чином, позивач прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, в тому числі і щодо права на земельну частку (пай) із земель реформованого КСП імені Ніни Сосніної на території Головківської сільської ради. За таких обставин, з метою захисту прав позивача, суд приходить до висновку, що заявлену позовну заяву про визнання права на земельну частку (пай) слід задовольнити. Отже, суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає необхідним позов [PERSON] задовольнити у повному обсязі. Судові витрати позивач просить не стягувати з відповідача, а тому вони вважаються фактично понесеними.

Outcome: approved