Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 21/8592DCLRKPT від 01 серпня 2014 року в сумі 37704,90 грн. В обґрунтування позову вказує, що 01.08.2014 року між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 21/8592DCLRKPT. Згідно умов даного договору відповідач зобовязався повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші зобовязання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цим договором. 21.07.2015 року між ПАТ «ПтБ» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу, згідно якого позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача. Проте, взяті на себе зобовязання відповідач належним чином не виконав, у звязку з чим виникла заборгованість в сумі 37704,90 грн. з яких : 34268,56 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 0 грн. - заборгованість по процентам та комісією; 3436,34 грн. -пеня за порушення графіку погашення заборгованості, яку представник позивача просить стягнути з відповідача, а також стягнути 1378,00 грн. понесених позивачем судових витрат. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з»явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно, належним чином. Судова повістка йому не вручена у звязку з відсутністю за місцем проживання, що підтверджується листом управління претензійно-позовної роботи юридичного управління Камянець-Подільської міської ради № 2004/01-16 від 16.12.2016 р. Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності сторін і постановити заочне рішення суду з дотриманням вимог, встановлених законом. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 01.08.2014 року між ПАТ «Платинум Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 21/8592DCLRKPT на суму 34864,01 грн. 21.07.2015 року між ПАТ «ПтБ» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 20150721-Г, згідно якого позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача. Згідно з умовами кредитного договору відповідач зобовязався повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші зобовязання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цим договором. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов»язку та перестав повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором. Крім того, відповідачу направлялось повідомлення про погашення заборгованості, проте останній свого зобовязання не виконав, тобто жодного платежу не здійснив. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК»ЄАПБ», виходячи з додатку № 1 до вказаного договору реєстру заборгованостей, борг останнього становить 37704,90 грн. з яких: 34268,56 грн. - заборгованість за основною сумою боргу ; 0 грн. - заборгованість по процентам та комісією; 3436,34 грн. - пеня за порушення графіку погашення заборгованості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Частиною 1 статті 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України , у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: з моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме: з 21.07.2015 р. позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Згідно ч. 1 ст. 612 вказаного кодексу, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статі 1048 цього Кодексу. \~ У зв'язку із невиконанням відповідачем умов кредитного договору, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № 21/8592DCLRKPT від 01 серпня 2014 року підлягають задоволенню. Частиною 1 статті 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати по оплаті судового збору, понесенні останнім згідно платіжного доручення № 1255 від 18.10.2016 року.

Outcome: approved