Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

ТДВ СК «Альфа-Гарант» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди. Просить стягнути з відповідача: 2 185,58 грн. матеріальної шкоди та 243,60 грн. судового збору, посилаючись на те, що внаслідок створення ДТП, винним у якому було визнано відповідача, на виконання своїх зобов'язань по договору страхування, 12.02.2013 року позивачем було виплачено на користь [PERSON], учасника ДТП за участю відповідача, страхове відшкодування у розмірі 5 681 грн. На момент ДТП відповідач мав діючий поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/9824623 в ПАТ «СК «Україна». Так, ПАТ «СК «Україна» було сплачено на користь позивача суму у розмірі 3 495,20 грн., і таким чином позивач отримав право вимагати від відповідача суму у розмірі недоплаченого страхового відшкодування в порядку регресу, а саме - 2 185,58 грн. В судове засідання представник позивача надав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач до суду не з'явився, про причину неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. Судом встановлено, що 29.01.2013 року, приблизно о 19.30 годині, на вул. Харківське шосе - Тростянецька в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «SUZUKI SX 4», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля «Мерседес», державний номер [NUMBER], під керуванням відповідача. Відповідно до постанови Дарницького районного суду м. Києва, відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. (а.с. 19). 14.01.2013 року між [PERSON] та товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу, що є предметом застави (а.с. 4-6). На виконання своїх зобов'язань по договору страхування, 12.02.2013 року позивачем було виплачено на користь [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 5 681 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 193 від 12.02.2013 року (а.с. 21). Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. На момент ДТП відповідач мав діючий поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/9824623 в ПАТ «СК «Україна» (а.с. 22). Згідно ст. 22, п. 22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. ПАТ «СК «Україна» було сплачено на користь позивача суму у розмірі 3 495,20 грн. (а.с. 24). І позивач отримав право вимагати від відповідача суму у розмірі недоплаченого страхового відшкодування в порядку регресу, а саме - 2 185,58 грн. Згідно підпункту 38.1.1 г пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі неповідомлення страховика у строки і за умов, визначених Законом про настання ДТП, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП. Згідно зі ст. ст. 993, 1187 ч. 2, 1188 ч. 1 п. 1, 1190 ч. 1, 1191 ч. 1 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Будь-яких конкретних правових доказів у спростування позовних вимог позивача про стягнення страхового відшкодування, відповідач суду не надав і судом таких доказів не здобуто. Таким чином, суд вважає, що належними та допустими доказами було доведено те, що у позивача виникло право регресної вимоги до власника застрахованого транспортного засобу - страхувальника за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. У зв'язку з чим, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 2 185,58 грн. Крім того, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved