Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулось в суд з позовом до [PERSON], кредитної спілки «Подільський експрес кредит», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Староміського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції, Реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції Вінницької області про звільнення майна з-під арешт. Позов мотивовано тим, що 04.04.2008 року між ПАТ «Сведбанк», яке виступає правонаступником ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №0101/0408/71-056. Також 04.04.2008 року між ПАТ «Сведбанк», яке виступає правонаступником ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] був укладений іпотечний договір. Відповідно до п. 2 вказаного договору на забезпечення виконання основного зобовязання, іпотекодавець передала в іпотеку належне їй на праві власності майно: квартиру [ADDRESS]. Дане обтяження було зареєстроване у Державному реєстрі іпотек реєстраційний номер 13441265, також в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна, реєстраційний номер №6953078. 28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та факторинговою компанією «Вектор Плюс» укладено договір факторингу. Відповідно до п. п. 2.1, 2.2 договору банк відступає Фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить банку на підставі документації. Разом із тим, 28.11.2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу. Відповідно до п. п. 2.1, 2.2 договору клієнт (ТОВ «ФК «Вектор Плюс») відступає фактору ( ТОВ «Кредитні ініціативи») свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить клієнту на підставі документації. Згідно витягу про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек від 26.12.2012 року внаслідок відступлення прав вилучено іпотеко держателя ТОВ «Вектор Плюс», та додано іпотеко держателя ТОВ «Кредитні ініціативи». 10.11.2009 року Староміським ВДВС ВМУЮ на виконання виконавчого листа 2-706/09 від 02.07.2009 року було винесено постанову про арешт майна боржника, згідно якої накладено арешт на заставне майно ТОВ «Кредитні ініціативи», а саме квартиру [ADDRESS]. 08.06.2012 року Староміським ВДВС ВМУЮ в рамках виконавчого провадження №32936088 було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, згідно якої накладено арешт і оголошено заборону відчужувати заставне майно ТОВ «Кредитні ініціативи», а саме квартиру [ADDRESS]. 28.10.2014 року Староміським ВДВС ВМУЮ в рамках виконавчого провадження №45211707 на виконання виконавчого листа 2-709/09 від 02.07.2009 року було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, згідно якої накладено арешт і оголошено заборону відчужувати все майно, що належить [PERSON], в тому числі і на заставне майно ТОВ «Кредитні ініціативи», а саме квартиру [ADDRESS]. 14.01.2015 року Староміським ВДВС ВМУЮ в рамках виконавчого провадження №46005085 було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, згідно якої накладено арешт і оголошено заборону відчужувати все майно, що належить [PERSON], в тому числі і на заставне майно ТОВ «Кредитні ініціативи», а саме квартиру [ADDRESS]. Просить звільнити з під арешту заставне майно, а саме: квартиру [ADDRESS], який було накладено на підставі постанов Староміського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції від 02.07.2009 року, від 08.06.2012 року, від 28.10.2014 року та від 14.01.2015 року та вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна записи №9231898 зареєстрований 10.11.2009 року, № 12597502 зареєстрований 08.06.2012 року, № 12597541 зареєстрований 08.06.2012 року. 19.11.2015 року в судовому засіданні задоволено клопотання представника відповідача та залучено до участі в справі в якості третьої особи [PERSON] В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав за обставин викладених в ньому, просив позов задовольнити. Представник відповідача та третя особа [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, заперечив щодо його задоволення. Відповідач [PERSON] та представник третьої особи Реєстраційної служби ВМУЮ Вінницької області в судове засідання не зявився з невідомих суду причин. Представник третьої особи Староміського ВДВС Вінницького міського управління юстиції в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, однак будучи в судовому засіданні 19.11.2015 року позов не визнав, заперечував щодо його задоволення. Враховуючи думку учасників судового процесу, враховуючи вимоги ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність осіб,що не зявились. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимоги, з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 04.04.2008 року між ПАТ «Сведбанк», яке виступає правонаступником ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №0101/0408/71-056 (а.с.18-25). 04.04.2008 року між ПАТ «Сведбанк», яке виступає правонаступником ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] був укладений іпотечний договір (а.с.26-29). Відповідно до п. 2 вказаного договору на забезпечення виконання основного зобовязання, іпотекодавець передала в іпотеку належне їй на праві власності майно: квартиру [ADDRESS]. Дане обтяження було зареєстроване у Державному реєстрі іпотек реєстраційний номер 13441265, також в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна, реєстраційний номер №6953078 (а.с.30). 28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та факторинговою компанією «Вектор Плюс» укладено договір факторингу (а.с.7-9). Відповідно до п. п. 2.1, 2.2 договору банк відступає Фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить банку на підставі документації. Разом із тим, 28.11.2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу (а.с.10-17). Відповідно до п. п. 2.1, 2.2 договору клієнт (ТОВ «ФК «Вектор Плюс») відступає фактору ( ТОВ «Кредитні ініціативи») свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить клієнту на підставі документації. 10.11.2009 року Староміським ВДВС ВМУЮ на виконання виконавчого листа 2-706/09 від 02.07.2009 року було винесено постанову про арешт майна боржника, згідно якої накладено арешт на заставне майно ТОВ «Кредитні ініціативи», а саме квартиру [ADDRESS]. 08.06.2012 року Староміським ВДВС ВМУЮ в рамках виконавчого провадження №32936088 було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, згідно якої накладено арешт і оголошено заборону відчужувати заставне майно ТОВ «Кредитні ініціативи», а саме квартиру [ADDRESS]. 28.10.2014 року Староміським ВДВС ВМУЮ в рамках виконавчого провадження №45211707 на виконання виконавчого листа 2-709/09 від 02.07.2009 року було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, згідно якої накладено арешт і оголошено заборону відчужувати все майно, що належить [PERSON], в тому числі і на заставне майно ТОВ «Кредитні ініціативи», а саме квартиру [ADDRESS] (а.с.31-34, 35). 14.01.2015 року Староміським ВДВС ВМУЮ в рамках виконавчого провадження №46005085 було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, згідно якої накладено арешт і оголошено заборону відчужувати все майно, що належить [PERSON], в тому числі і на заставне майно ТОВ «Кредитні ініціативи», а саме квартиру [ADDRESS] (а.с.31-34, 36-37). За змістом ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Взаємні права і обовязки іпотекодавця та іпотеко держателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону. Іпотекою морже бути забезпечене виконання дійсного зобовязання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності. Іпотека має похідний характер від основного зобовязання і є дійсною до припинення основного зобовязання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до ч.6, ч.7 ст. 3 цього Закону у разі порушення боржником основного зобовязання відповідно до іпотеки іпотеко держатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважне перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухомого майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотеко держателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню з їх пріоритетом у черговості їх державної реєстрації. Згідно ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. За змістом ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як слідує із статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Крім того, відповідно до ст. 16 ЦК України звертаючись до суду позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Згідно ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Як розяснив п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» №14 від 26.12.2003 року вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішується шляхом предявлення ними відповідно до правил підвідомчості позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах. Згідно розяснень п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» №6 від 07.02.2014 року вимоги інших осіб, щодо належності їм, а не боржникові майна на яке накладено арешт, вирішується шляхом предявлення ними відповідно до правил судової юрисдикції позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту. У такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах. Орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може бути залученим судом до участі в справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Взаємні права та обов'язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. Задоволення прав чи вимог декількох обтяжувачів, на користь яких встановлено обтяження одного й того ж рухомого майна, здійснюється згідно з пріоритетом, який визначається в порядку, встановленому цим Законом (ст. 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»). Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у ст.ст.10 і 11 ЦПК України\~сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтями\~57 і 60 ЦПК України\~передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оскільки судом під час розгляду справи встановлено, що право іпотеки позивача виникло до моменту накладення вищезазначених подальших арештів на зазначену квартиру, враховуючи, що пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається в черговості їх реєстрації і обтяжувач з вищим пріоритетом, в даному випадку позивач, має переважне право, суд вважає, що позовні вимоги в частині скасування арештів є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про вилучення записів з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, то вони задоволенню не підлягають, оскільки є передчасно заявленими з огляду на положення Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». На підставі викладеного, згідно ст. ст. 15, 16, 572 ЦК України, Закону України «Про іпотеку», Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,

Outcome: partial