Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-12 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. 23.07.2021 року [PERSON] звернулася до Малинського районного суду Житомирської області з позовною заявою про визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартири [ADDRESS] . Підставою позовних вимог є те, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Відповідачі по справі є колишніми власниками вищезазначеного об`єкта нерухомого майна, які з моменту укладення договору купівлі-продажу квартири фактично в ній не проживають, місцезнаходження відповідачів позивачеві невідомо. Відтак позивач вважає, що [PERSON] та [PERSON] втратили право користування квартирою [ADDRESS] . Отже, [PERSON] просить захистити її право власності та усунути перешкоди у користуванні житлом, шляхом визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, не заперечила щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] до суду не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином шляхом виклику за адресою реєстрації місця проживання та додаткового повідомлення про розгляд справи через розміщення на веб-сайті «Судова влада» оголошення про призначення справи до розгляду. Жодних заяв, клопотань від відповідача до суду не надходило, відзив на позовну заяву з доказами до нього та заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження [PERSON] до суду не подала. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом виклику за адресою реєстрації місця проживання та додаткового повідомлення про розгляд справи через розміщення на веб-сайті «Судова влада» оголошення про призначення справи до розгляду. Жодних заяв, клопотань від відповідача до суду не надходило, відзив на позовну заяву з доказами до нього та заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження [PERSON] до суду не подав. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд за одночасним існуванням зазначених обставин ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, про що не заперечив позивач. Суд, відповідно до ст. 247 ЦПК України, розглядає справу у судовому засіданні за відсутності позивача і відповідача без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, всі обставини, на які сторона посилалась як на підставу своїх вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Відповідно до Договору купівлі-продажу квартири від 25.05.2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Малинського районного нотаріального округу Житомирської області Гальченко Т.Г. та зареєстрованого в реєстрі за №1111, [PERSON] разом з [PERSON] передали майно у власність [PERSON] , а саме: двокімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 51,0 кв.м., житловою площею 29,2 кв.м. (а.с.8-10). Право приватної власності позивача на вказаний об`єкт нерухомого майна підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно індексний номер 258254829 від 25.05.2021 року (а.с.11). Згідно довідки №2682 від 24.06.2021 року, виданої на підставі свідчень сусідів за підписом депутата Малинської міської ради І. Старжинського, в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON] , однак фактично вони не мешкають за даною адресою, а проживають за кордоном (а.с.12). Отже, відповідачі не є членами родини позивача. Реєстрація відповідачів у належній позивачу квартирі чинить перешкоди у праві власності на вказаний об`єкт нерухомості, у зв`язку з чим [PERSON] не має можливості розпорядитися своєю власністю. Фактичне місце проживання відповідачів невідоме, в спірній квартирі особисті речі відповідачів відсутні. Мотиви та застосовані норми права. Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з частиною першою, другою статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. За змістом частин першої та другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Позивач реалізувала своє право на захист власного майна та довела належними та допустимими доказами, що у неї, як у власника квартири, виникають незручності щодо вільного володіння, користування та розпорядження своїм майном через те, що в квартирі зареєстровані відповідачі, з якими у неї родинні відносини відсутні, які фактично не проживають у квартирі та їх особисті речі у ній відсутні, витрати з утримання об`єкта нерухомого майна (сплата комунальних послуг, електроенергії тощо) не несуть. Суд приймає уваги, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат по справі у відповідності до ст.141 ЦПК України, суд зазначає наступне. Відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» [PERSON] була звільнена від сплати судового збору при поданні позовної заяви до суду. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Отже, з відповідачів на користь держави підлягають стягненню судові витрати у розмірі 908,00 грн. у дольовому порядку по 454,00 грн. з кожного.

Outcome: approved