Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-13 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Веллфін» (далі - ТОВ «Веллфін») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, у якому просить стягнути з відповідача на користь товариства заборгованість за договором позики в розмірі 143 831,00 грн, судові витрати на оплату судового збору в сумі 2157,47 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ТОВ «Веллфін» є фінансовою установою з надання фінансових послуг - позика грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності (розпорядженням Нацкомфінпослуг № 2606 від 27.10.2015 року, зареєстровано в реєстрі фінансових установ за № 16103225). 27.07.2017 року між ТОВ «Веллфін» та [PERSON] укладено договір позики №231699 в електронній формі, за умовами якого товариство надало відповідачу шляхом перерахування на картковий рахунок грошові кошти у сумі 4000 грн строком на 14 днів на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник, у свою чергу, зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування нею. Порядок отримання та надання позики регламентувалося Правилами надання грошових коштів у вигляді позики ТОВ «Веллфін», затверджених наказом директора товариства №2-1 від 27.10.2015 року, які розміщуються на офіційному веб-сайті позивача https://creditup.com.ua. У зв`язку з невиконанням позичальником умов договору станом на 10.02.2020 року утворилась заборгованість у розмірі 143 831, 00 грн з яких: 4000, 00 грн - основний борг, 66 888, 00 грн - заборгованість за відсотками, 72 943, 00 грн - заборгованість за простроченими відсотками. На підставі наведеного просять позов задовольнити. ТОВ «Веллфін» не забезпечили явку представника у судове засідання, у матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи у відсутності їхнього представника. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Представник відповідача - адвокат Андрусенко І. Я. у судовому засіданні позов не визнав, у задоволенні позовних вимог просить відмовити. У відзиві на позовну заяву зазначає, що позивачем не надано належного доказу про перерахування 4000 грн на банківську картку відповідача, у зв`язку з чим вважає договір позики неукладеним. У матеріалах справи відсутні належні докази підписання відповідачем договору позики за допомогою електронного підпису або за допомогою електронного підпису з одноразовим ідентифікатором. Позивач не долучив до матеріалів справи докази надсилання відповідачу СМС - повідомлення на його телефонний номер або електронну пошту, які б підтвердили факт укладення договору в електронній формі та підписання договору за допомогою електронного підпису з одноразовим ідентифікатором, [PERSON] не ознайомлювався з правилами надання грошових коштів у вигляді позики. Крім того, зазначає, що у відповідності до ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України після спливу визначеного договором строку кредитування, чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Судом установлені такі обставини. 27.07.2017 року між ТОВ «Веллфін» та [PERSON] укладено договір позики №231699 в електронній формі, відповідно до умов якого (п. 1.1) позикодавець надає позичальникові грошові кошти в позику в сумі 4000 грн строком на 14 днів до 10.08.2017 року зі сплатою відсотків, зазначених у п. 1.5 договору. Як убачається з наданої ТОВ «Веллфін» довідки щодо заборгованості за договором №231699 від 27.07.2017 року, станом на 10.02.2020 року сума заборгованості [PERSON] за договором позики становить 143 831, 00 грн, з яких: 4000, 00 грн - основний борг, 66 888, 00 грн - заборгованість за відсотками, 72 943, 00 грн - заборгованість за простроченими відсотками. У відповідності до п. п. 4.1, 4.2 Правил надання грошових коштів у вигляді позики ТОВ «Веллфін» заявник, що має намір отримати позику, проходить реєстрацію в особистому кабінеті на сайті товариства. Заявник для оформлення позики здійснює оформлення заявки на сайті товариства шляхом заповнення всіх полів заявки, що відмічені як обв`язкові для заповнення. У разі прийняття товариством позитивного рішення про надання позики, товариство направляє заявнику для підписання договір про отримання позики. Договір направляється шляхом надсилання електронного повідомлення на електронну адресу, зазначену заявником у заявці. Датою укладення договору позики між товариством і позичальником є дата перерахування суми позики на банківський рахунок, що передбачено п. 6.1, 6.12 правил. Пунктом 1.5 договору передбачено, що протягом строку позики розмір основних процентів складає: -1,8 % від суми позики, але не менше ніж 20 грн за перший день користування позикою; -1,8 % від суми позики, щоденно за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку позики, зазначеного в п. 1.3 цього договору. При цьому, нарахування процентів проводиться в момент внесення позичальником коштів на погашення позики та належних на дату погашення платежів. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з такого. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Згідно із ст. 638 цього Кодексу договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. У силу ст. ст. 1046, 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ЦК України). Положенням ст. 3 Закону «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Порядок укладення електронного договору регулюється ст. 11 вищевказаного Закону. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено: якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Судом установлено, що ТОВ «Веллфін» відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та свідоцтва про реєстрацію є фінансовою установою, яка здійснює діяльність - інші види кредитування. Правила надання грошових коштів у вигляді позики є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України укласти договір позики на умовах, що встановлені товариством і застосовуються у разі подання фізичною особою заявником заявки на сайті товариства за електронною адресою (формується автоматично) на отримання позики та здійснення інших дій, що передбачають Правила (акцепт). Відповідач [PERSON] у порядку, встановленому пунктами 4.1, 4.2. Правил надання коштів у вигляді позики оформив на сайті ТОВ «Веллфін» заявку для отримання позики у розмірі 4000 грн шляхом заповнення всіх полів заявки із зазначенням даних банківської картки, на яку просить перерахувати кошти. Між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору позики, який оформлений в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно з положеннями ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. ст. 610, 611 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Згідно графіку розрахунку за договором позики № 231699 від 27.07.2017 року, який є невід`ємною частиною договору, сукупна вартість позики складає 5008 грн, з яких: 4000 грн - сума по договору, 1008 грн - сума до сплати процентів. Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року (провадження №14-154цс18) та від 31 жовтня 2018 року (провадження № 14-318цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Із вимогами про стягнення грошових коштів на підставі ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, позивач не звертався. Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Враховуючи вищевказані вимоги закону та встановлені обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить висновку, що у даному випадку позов підлягає до часткового задоволення, слід стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 5008, 00 грн, з яких: 4000 грн - заборгованість за кредитом; 1008 грн - заборгованість по процентах за користування кредитом з 21.07.2017 року по 10.08.2017 рік. Нарахування позивачем заборгованості по процентам після закінчення дії договору суперечить вимогам чинного законодавства, а тому такі вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення. Крім того, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 75,12 грн (5008 х 2157,47/143831,00), пропорційно до задоволеної частини вимог. На підставі наведеного,

Outcome: partial