Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за опалення та підігрів води. В обґрунтування позову посилається на те, що ТОВ «Краматорськтеплоенерго» відповідно до встановлених Краматорською міською радою тарифам здійснює поставку теплової енергії фізичним особам-споживачам, у тому числі у квартиру відповідача за адресою [ADDRESS]. У період з 01.06.2004 року по 01.05.2013 року відповідач не сплачував за надані послуги, внаслідок чого утворилася заборгованість у сумі 3572,48 грн. Позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за поставлену теплову енергію на опалення та підігрів води у сумі 3572,48 грн. та судові витрати. У подальшому позивач надав заяву, якою зменшив суму позовних вимог та просив суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за період з 01.06.2004 року по 01.02.2014 року у сумі 2878 грн. 31 коп. та судові витрати (а.с.26). У судовому засіданні представник позивача Горлаковська Т.І. позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, посилаючись на те, що він не визнає заборгованість, яка виникла до 01.01.2007 року, оскільки ТОВ «Краматорськтеплоенерго» до цієї дати поставку теплової енергії не здійснювало, тому не має права вимоги сплати заборгованості. Крім того, просив застосувати до позовних вимог строк позовної давнини. Вислухав пояснення сторін, проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно ст.ст.156, 162 Житлового кодексу України, власник та члени його сім'ї зобов'язані вчасно вносити плату за комунальні послуги по встановленому у законному порядку тарифам. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] (а.с.32-33). Позивач - ТОВ «Краматорськтеплоенерго», обслуговує житловий фонд у якому проживає відповідач та здійснює поставку теплової енергії по затвердженим виконкомом Краматорської міської ради тарифам. Згідно договорів про відступлення права вимоги, позивачу від ЗАТ «Торговий дім «Мегаресурс» та ТОВ «Енергохолдінг» перейшло право вимоги виконання грошових зобов'язань фізичних осіб-споживачів теплової енергії, у тому числі і [PERSON] за надані послуги теплопостачання за період з 01.10.2006 року по 01.01.2007 року (а.с.6-15). Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу, виробник - суб'єкт господарювання, який виробляє або створює житлово-комунальні послуги. Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45, власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктами 17 і 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типовим договором про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України №630 від 21 липня 2005 року передбачено, що послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку води. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. З матеріалів справи встановлено, що письмовий договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води між позивачем та відповідачем не укладався, тому плату за послуги з теплопостачання відповідач зобов'язаний був вносити щомісяця не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до довідки по особовому рахунку [NUMBER], відкритому на ім'я відповідача [PERSON], за період з 01.06.2004 року по 01.02.2014 року оплата за опалення та підігрів води проводилася нерегулярно, заборгованість за надані послуги складає 2878,31 грн. (а.с.35-39). Доказів погашення зазначеної заборгованості суду не надано. Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.3 ст. 267 ЦК позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Згідно ст.264 ч.1 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Позивач просив суд застосувати строк позовної давнини. Як вбачається з наданого позивачем до матеріалів справи особистого рахунку [NUMBER], відкритому на ім'я відповідача [PERSON], з травня по вересень 2012 року, з липня по жовтень 2011 року, з травня 2009 по листопад 2009 року, а також у вересні та жовтні 2008 року споживачем сплачувалися суми при відсутності нарахувань за послуги з теплопостачання, що свідчить про визнання свого боргу (а.с.4-6, 35-39). Таким чином, перебіг позовної давнини декілька разів переривався. Враховуючи викладене, у межах строку позовної давнини, стягненню підлягає заборгованість, яка утворилася за період з 01 вересня 2005 року по 01 лютого 2014 року у сумі 2424 грн. 06 коп. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 229,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial