Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі з 26 березня 2011 року. Шлюб зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 59. Сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку із втратою почуття взаємної поваги та любові, відповідач разом з нею не проживає. Шлюбні відносини фактично припинено з травня 2012 року. Вважаючи збереження родини неможливим, просить шлюб розірвати, заходи щодо примирення подружжя не застосовувати. Позивачка у судовому засіданні не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі й просила його задовольнити, заходи щодо примирення подружжя просить не застосовувати. Відповідач у судовому засіданні не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та наведені у позовній заяві доводи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони з 26 березня 2011 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 59. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Дітей віком до одного року не мають. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Статтею 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку, що сім'ю [PERSON] зберегти неможливо, оскільки сторони припинили шлюбні відносини та разом не проживають з травня 2012 року, спільного господарства не ведуть. Сторони примирятися не бажають. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Післяшлюбне прізвище позивачки слід визначити як «[PERSON]». Враховуючи викладене, на підставі статей 104, 105, 112-114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved