Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся до суду з позовом до [PERSON], публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», [PERSON], третя особа Вознесенівський відділ державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про зняття арештів із заставного майна, мотивуючи свої вимоги наступним. 03.04.2008 між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № CM-SME-201/188/2008, за яким [PERSON] отримала кредит у розмірі 312\~034,62 швейцарські франки. На забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором було укладено договір іпотеки № PM-SME201/188/2008 від 03.04.2008, предметом якого є нежитлове приміщення Літ. А-5, загальною площею 430,5 кв.м за адресою: м. Запоріжжя, бул. Центральний, 20, приміщення 1, власником якого є [PERSON] 29.04.2010 між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ПАТ «ОТП Банк» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, за яким ПАТ «ОТП Банк» відступив ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права вимоги за вищевказаними кредитним та іпотечним договорами. Проте, позивач позбавлений на даний час права задовольнити свої вимоги через наявність обтяжень на вказане майно, накладених на підставі постанови Орджонікідзевського ВДВС ЗМУЮ від 07.02.2013 № 16/9 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, та постанови Орджонікідзевського ВДВС ЗМУЮ від 23.11.2015 ВП № 18114503 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Посилаючись на вимоги Законів України «Про іпотеку», «Про виконавче провадження» просив зняти вищевказані арешти з нежитлового приміщення та скасувати записи про обтяження цього майна (арк. справи 13). Представник позивача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідач-1 [PERSON] у судове засідання не зявилась, надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, у заяві зазначила, що позов підтримує. Представник відповідача-2 АТ «ОТП Банк» у судове засідання не зявився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, у заяві зазначив, що не заперечує проти задоволення позову. Відповідач-3 [PERSON] у судове засідання повторно не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи двічі повідомлялась судом належним чином рекомендованими листами із повідомленнями, причини неявки суду не повідомила. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності суду не надавала. З урахуванням того, що у судове засідання не прибули всі учасники процесу, суд вважав за можливе розглянути справу за їх відсутності на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, встановив наступне. 3 квітня 2008 р. між закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № CM-SME201/188/2008, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит в сумі 312\~034,62 швейцарських франки із застосуванням фіксованого відсотка 5% річних та плаваючої процентної ставки FIDR з кінцевим терміном повернення 2 квітня 2023 р. (арк. справи 59). На забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором між сторонами було укладено іпотечний договір № PM-SME201/188/2008 від 03.04.2008, предметом якого є нежитлове приміщення Літ. А-5, загальною площею 430,5 кв.м за адресою: м. Запоріжжя, бул. Центральний, 20, приміщення 1, власником якого є [PERSON] Договір посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 2635 (арк. справи 1013). Виконавчим написом приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу [PERSON] від 31 жовтня 2009 р. звернено стягнення на нерухоме майно [PERSON], а саме на вищевказане нежитлове приміщення, що перебуває в іпотеці банка, та за рахунок коштів, отриманих від реалізації вказаного майна, пропоновано задовольнити вимоги ПАТ «ОТП Банк» у розмірі 308\~269,07 швейцарських франків (арк. справи 14). Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 67736502 від 9 вересня 2016 р., в даному Реєстрі зареєстровані, серед інших, такі обтяження (арешт) нерухомого майна [PERSON], а саме: 19 квітня 2013 р. зареєстровано арешт нерухомого майна на підставі постанови Орджонікідзевського ВДВС ЗМУЮ від 7 лютого 2013 р. № 16/9, номер запису про обтяження 717904; 24 листопада 2015 р. зареєстровано арешт нерухомого майна на підставі постанови головного державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС ЗМУЮ [PERSON] від 24 листопада 2015 р. ВП № 18114503, номер запису про обтяження 12195481 (арк. справи 1617). Статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено випадки зняття арешту з майна державною виконавчою службою. Відповідно до частини пятої вказаної статті Закону в усіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Згідно з частиною першої статті 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до статті 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Згідно з вимогами статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Як свідчать матеріали справи, 29 квітня 2010 р. між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ПАТ «ОТП Банк» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, за яким ПАТ «ОТП Банк» відступив ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права вимоги за кредитними договорами, перелік яких міститься у Додатку 1 до цього договору (арк. справи 2531). За п. 3.3 договору до Покупця переходять усі права вимоги за Кредитними договорами, що є дійсними на дату набрання чинності. За вимогами п. 3.4 цього договору сторони домовилися, що права за договорами застави та/або договорами іпотеки, укладеними між Продавцем та Боржниками/Поручителями для забезпечення виконання зобовязань за Кредитними договорами не переходять до покупця. Передача (відступлення) прав за Кредитними договорами Покупцю не припиняє прав Продавця за договорами застави та/або договорами іпотеки, укладеними між Продавцем та Боржниками для забезпечення виконання зобовязань за Кредитними договорами. Продавець звертає стягнення на заставлене майно та зобовязується перерахувати покупцю усі кошти, отримані від реалізації Заставленого майна, а також будь-які інші платежі та кошти, отримані від Боржників/Поручителів за кредитними договорами, договорами поруки, як це передбачено Договором комісії. Пунктом 3.5 цього договору передбачено, що не зважаючи на положення статті 3.4 цього договору, на вимогу Покупця Продавець зобовязаний передати права за окремими договорами застави та/або договорами іпотеки, укладеними між Продавцем та Боржниками для забезпечення виконання зобовязань за кредитними договорами. Передача таких договорів має бути оформлена відповідним договором про передачу прав на Заставлене майно. 9 червня 2010 р. між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ПАТ «ОТП Банк» укладено договір про відступлення прав вимоги, за яким у звязку з укладенням договору купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н від 29 квітня 2010 р. ПАТ «ОТП Банк» передав та відступив ТОВ «ОТП Факторинг Україна» сукупність прав, належних ПАТ «ОТП Банк» за Договорами забезпечення, включаючи, але не обмежуючись, правом звертати стягнення на заставлене майно. Відповідно до п. 21 Додатку № 1 до цього Договору, позивачеві, серед інших, були відступлені права вимоги за договором іпотеки, укладеним з [PERSON] № PM-SME201/188/2008 від 03.04.2008. Як передбачено частиною третьою статті статті 54 Закону України «Про виконавче провадження», для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів. В даному випадку арешти накладені на іпотечне майно за постановами державного виконавця в межах виконавчих проваджень з примусового виконання наказу господарського суду Запорізької області № 18/287/09 від 04.01.2010 про стягнення з ПП [PERSON] на користь ПП [PERSON] заборгованості в сумі 51\~452,14 гривень, а також з примусового виконання вищезазначеного виконавчого напису № 3511 від 31.10.2009 (арк. справи 3233). В даному випадку право іпотеки (застави нерухомого майна) виникло на підставі договору іпотеки від 3 квітня 2008 р., тобто до прийняття господарським судом наказу № 18/287/09 від 04.01.2010 про стягнення з ПП [PERSON] на користь ПП [PERSON] заборгованості в сумі 51\~452,14 гривень. Відтак, у цій частині вимога іпотекодержателя про зняття арешту, накладеного постановою державного виконавця в межах виконавчого провадження з примусового виконання вказаного наказу господарського суду, є законною та обґрунтованою. Що стосується вимоги про зняття арешту, накладеного в межах виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису № 3511 від 31.10.2009, то в даному випадку постановою державного виконавця Вознесенівського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 17.08.2016 виконавчий документ (виконавчий напис) було повернуто стягувачеві ПАТ «ОТП Банк» за його заявою. Відтак, оскільки виконавчий документ повернуто стягувачеві, позивач на даний час не може подати заяву про заміну сторони виконавчого провадження та у такий спосіб реалізувати своє право, що перейшло до нього за договором про відступлення права вимоги. Крім того, в силу вимог ч. 3 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа за заявою стягувача арешт з майна знімається. Отже, арешт, накладений постановою державного виконавця від 07.02.2013, також має бути знятий судом. Що стосується вимог про скасування записів про обтяження №№ 717904, 12195481, внесених державними реєстраторами прав щодо вищезазначених арештів, то ці вимоги не підлягають задоволенню з огляду на відсутність повноважень суду скасовувати записи про обтяження. Повноваження щодо скасування певних записів у Реєстрах належить державному реєстратору прав відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України\~від 25 грудня 2015 р. № 1127,\~а тому позивачеві з метою скасування цих записів необхідно звернутись із рішенням суду про зняття арештів саме до державного реєстратора. Крім того, вимога про скасування записів про обтяження не узгоджується із способами захисту порушених прав відповідно до статті 16 ЦК України, які можуть бути застосовані судом. З наведених підстав, суд задовольняє позовні вимоги частково. На підставі статті 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача у солідарному порядку підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, які документально підтверджені, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог (арк. справи 4). На підставі викладеного,

Outcome: partial