Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.11.1998 року. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] . На даний час сім`я фактично розпалася, сторони проживають окремо, дитина є інвалідом дитинства, проживає разом з матір`ю і знаходяться на її утриманні. Позивачка зазначає, що відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини, тому вона просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач подав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що твердження позивачки, що він не надає матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON] не відповідають дійсності, оскільки він забезпечує сина одягом, взуттям, ліками, надає йому грошові кошти, так як сину скоро виповниться 17 років і він може самостійно розпоряджатися грошовими коштами. Крім того, син навчається в Красноградському медичному коледжі, який поряд з його будинком, і інколи дитина по цілому тижню живе разом з ним, а також син отримує пенсію по інвалідності у розмірі 1400,00 грн. У зв`язку з цим вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, розмір аліментів на сина повинен становити ј частини від його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] подала до суду заяву, в якій змінила позовні вимоги і просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі ј частини від його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягення сином повноліття, а справу розглядати без її участі. Відповідач подав до суду заяву, в якій змінений позов визнав і згоден сплачувати аліменти на сина [PERSON] у зазначеному позивачкою розмірі, а справу розглянути без нього. Враховуючи те, що сторони належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, від них надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів не здійснюючи фіксування судового процесу. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач змінений позов визнав і згоден сплачувати аліменти на дитину у визначеному позивачкою розмірі, він працює, фізично здоровий, а тому спроможний платити аліменти в розмірі заявлених позовних вимог. Позов підтверджується копіями правовстановлюючих документів: копіями паспортів та ідентифікаційних номерів сторін, копією свідоцтва про одруження сторін, копією свідоцтва про народження дитини, довідкою про склад сім`ї позивачки. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є правомірними, а розмір аліментів, який просить стягнути позивачка на утримання дитини, є достатнім. Визнання пред`явленого позову не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи чи інші інтереси осіб. На підставі п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах платежу за один місяць. Відповідно до ст.141 ЦПК України: якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, тому з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 768,40 гривень, від сплати якого позивачка звільнена. На підставі викладеного,

Outcome: approved