Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

Сторони уклали шлюб у 2011 році. Від шлюбу мають неповнолітніх доньок: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. \~ 18.08.2015 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про розірвання шлюбу де вказала, що 02 квітня 2011 року уклала шлюб з Барченко (прізвище після реєстрації шлюбу [PERSON]) В.В., який на даний час відбуває покарання у Арбузинській виправній колонії №83, між ними не підтримуються шлюбні та сімейні стосунки, вважає подальше спільне проживання з [PERSON] є неможливим, просила ухвалити рішення про розірвання шлюбу. \~ Заявник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала і посилаючись на те, що з листопада 2013 року з [PERSON] не підтримуються шлюбні стосунки, вважає примирення неможливим, просила шлюб укладений з [PERSON] розірвати. \~ У судовому засіданні заінтересована особа [PERSON] не заперечував проти задоволення заяви та підтвердив, що подальше спільне проживання з заявницею [PERSON] є неможливим, тому згоден на розірвання шлюбу. \~ \~ Вислухавши пояснення заявника, заінтересованої особи, дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. \~ Відповідно до вимог ч.3 ст.234 ЦПК України\~ у порядку окремого провадження розглядаються справи про розірвання шлюбу за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі. \~ Матеріалами справи встановлено, що 02 квітня 2011 року Новолазарівською сільською радою Казанківського району Миколаївській області зареєстровано шлюб між Барченко (прізвище після реєстрації шлюбу [PERSON]) В.В. та [PERSON], про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №02. Відповідно до свідоцтв про народження серії І-ФП №156026, серії І-ФП №159535 та серії І-ФП №212669, сторони є батьками [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.09.2011 року [PERSON] засуджено за ч.1 ст.121 КК України до позбавлення волі строком на 5 років. На даний час відбуває покарання у Арбузинській виправній колонії №83 УДПС України в Миколаївській області. Згідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. \~\~ Враховуючи те, що шлюбні відносини у сторін не склалися, шлюб існує формально, жоден з них не вживав заходів щодо примирення та збереження сім'ї, тому наполягання сторін на розірванні шлюбу базується на неможливості подальшого спільного життя і збереження сімї. \~За таких обставин у суду склалася достатня переконаність у наявності стійкого волевиявлення подружжя, спрямованого на припинення сімейних стосунків, збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що згідно до ст.112 СК України є підставою для задоволення заяви [PERSON] \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved