Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернулося до Ужгородського міьскрайонного суду Закарпатської області з вищезазначений позовом, в якому ставить вимоги про солідарне стягнення з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача заборгованість за Договором про іпотечний кредит від 26.03.2008 року № 03/2008-Д, що станом на 14.06.2018 рік становить 1 397805,23 грн., в тому числі строкову заборгованість за кредитом 265\~329,95 грн. прострочену заборгованість за кредитом 112\~993, 93 грн., поточну заборгованість за відсотками - 1886,45 грн., прострочена заборгованість за процентами за користування кредитом 391\~775,10 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 139\~374,15 грн., пеня за несвоєчасну сплату процентів 486\~445,66 грн. Позов мотивує тим, що 26.03.2008 року між ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» та відповідачем - [PERSON] було укладено Договір про іпотечний кредит № 03/2008-Д, згідно якого позичальнику надали грошові кошти в розмірі 420\~000, 00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 14, 0 % річних в порядку та на умовах, визначених Договором на строк до 25.01.2036 року. Виконання позичальником умов договору забезпечено шляхом укладення Іпотечного договору № 03/2008-Д/2, укладеного між ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» та [PERSON] , посвідченого 26.03.2008 року нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу за реєстр. № 592, Договору поруки № 03/2008-Д/3 від 26.03.2008 року, укладеного між ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» та [PERSON] . В обґрунтування позову позивач звертає увагу суду на те, що на виконання умов договору позивач виконував взяті на себе зобов`язання щодо надання кредитних коштів позичальнику, на відміну від відповідача, який внаслідок невиконання своїх зобов`язань за кредитним договором має заборгованість у розмірі становить 1 397805,23 грн., що слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 10.08.2018 року відкрито провадження у справі та визначено проводити судовий розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Протколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.04.2019 року на підставі розпорядження № 449 від 01.04.2019 року головуючим суддею визначено Бедьо В.І. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 17.12.2020 року замінено позивача ПАТ «Енергобанк» у справі за позовом ПАТ «Енергобанк» Паламарчука Віталія Віталійовича до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит на правонаступника ТзОВ \~Фінансова Компанія\~«ДОВІРА ТА\~ГАРАНТІЯ» (\~04112,\~м.\~Київ,\~вул.\~Авіаконструктора Ігоря\~ Сікорського ,\~буд.\~8,\~поверх 6,\~оф.\~32) \~ Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, хоч були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, заяв про відкладення судового розгляду, відзив чи пояснень по суті позову до суду не подали. Відповідно до ч.2\~ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Дослідивши матеріали справи, вивчивши зміст позовних вимог, надавши оцінку доказам, що містяться в матеріалах даної справи суд встановив наступні обставини та правовідносини. 26.03.2008 року між ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» та відповідачем - [PERSON] було укладено Договір про іпотечний кредит № 03/2008-Д, згідно якого позичальнику надали грошові кошти в розмірі 420\~000, 00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 14, 0 % річних в порядку та на умовах, визначених Договором на строк до 25.01.2036 року. Згідно з умовами п.2.4 Договору, Позичальник зобов`язувався щомісячно до 05 числа кожного місяця, починаючи з наступного після укладення договору, здійснювати погашення кредиту рівними частинами в сумі не менше 1257, 49 грн. та сплачувати нараховані кредитором відсотки відповідно до графіку погашення кредиту. Умовами п.5.2.4 Договору передбачено право Банку на дострокове повернення кредиту у випадку невиконання чи неналежного виконання Позичальником зобов`язань за Договором. Пунктом 6.2 Договору про іпотечний кредит передбачено, що за порушення взятих на себе зобов`язань з повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, Позичальник зобов`язується сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми несплаченого платежу, за кожен день прострочення. Виконання позичальником умов договору забезпечено шляхом укладення Іпотечного договору № 03/2008-Д/2, укладеного між ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» та [PERSON] , посвідченого 26.03.2008 року нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу за реєстр. № 592, Договору поруки № 03/2008-Д/3 від 26.03.2008 року, укладеного між ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» та [PERSON] . В договорі поруки № 03/2008-Д/3 зазначено, що Поручитель зобов`язується відповідати перед Кредитором солідарно в повному обсязі за своєчасне виконання Боржником усіх його зобов`язань за Договором про іпотечний кредит №03/2008-Д від 26.03.2008 року. Позивач вказує на те, що виконав умови договору в повному обсязі, надавши відповідачу в користування обумовлену суму грошових коштів, натомість відповідачі не виконували покладені на них умовами договору обов`язки зі сплати кредитних коштів та відсотків, внаслідок чого станом на 14.06.2018 рік утворилась заборгованість у розмірі 1 397805,23 грн., в тому числі строкова заборгованість за кредитом 265\~329,95 грн. прострочена заборгованість за кредитом 112\~993, 93 грн., поточна заборгованість за відсотками - 1886,45 грн., прострочена заборгованість за процентами за користування кредитом 391\~775,10 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 139\~374,15 грн., пеня за несвоєчасну сплату процентів 486\~445,66 грн. 14.06.2019 року ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» направило [PERSON] вимогу за №841/5 в якій повідомляє про порушення умов Договору про іпотечний кредит від 26.03.2008 року та попереджає, що у випадку непогашення загальної суми боргу що станом на 14.06.2018 року становить 1\~397805,23\~грн.протягом 30 календарних днів з дати надіслання цієї вимоги банком будуть вжиті заходи з примусового стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки. Крім того 14.06.2019 року ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» направило [PERSON] вимогу за №842/5 в якій повідомляє про порушення умов Договору про іпотечний кредит від 26.03.2008 року та доводить до відома, що у випадку непогашення загальної суми боргу що станом на 14.06.2018 року становить 1\~397805,23\~грн.протягом 30 календарних днів з дати надіслання цієї вимоги банком будуть вжиті заходи з примусового стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки. Як встановлено судом та вбачається з розрахунку заборгованості, відповідачі не сплатили існуючу заборгованість. Вказані у позові фактичні дані не були спростовані відповідачами під час розгляду справи, такі жодних пояснень чи письмових доказів по суті позову до сууд не подали. Таким чином позивач змінив строки виконання зобов`язання, а тому строк виконання зобов`язання настав через 30 календарних днів з дня отримання вимоги позичальником. У\~ст. 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). За змістом\~ст. 1056-1 ЦК України\~процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч. 1\~ст. 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті\~\~1050 ЦК України\~право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження\~\~№ 14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження №\~\~4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18. Відповідно до вимог\~ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Згідно з положеннями\~ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, позичальник порушила умови договору кредиту, не здійснює повернення отриманого кредиту зі сплатою процентів за його користування та інших платежів, передбачених договором в строки та сумах, визначених у договорі. Отже, з врахуванням встановлених судом обставин, враховуючи що Позичальник належним чином не виконував свої зобов`язання в частині повернення кредиту в сумі та строки, що визначені умовами договору, судом не встановлено що порука поручителя припинилась, суд приходить до висновку про підставність позовних вимог в частині солідарного стягнення з відповідачів на користь позивача існуючої станом на 14.06.2018 рік строкової заборгованість за кредитом 265\~329,95 грн., простроченої заборгованість за кредитом 112\~993, 93 грн., поточної заборгованості за відсотками - 1886,45 грн., простроченої заборгованості за процентами за користування кредитом 391\~775,10 грн. Що стосується вимог позову в частині стягнення пені за несвоєчасне повернення кредиту - 139\~374,15 грн., пені за несвоєчасну сплату процентів 486\~445,66 грн., що в загальному становить 625\~819,81 грн., суд виходить із наступного. Відповідно до\~вимог ст.\~549 ЦК\~України неустойкою\~(штрафом,\~пенею)\~є грошова\~сума або\~інше майно,\~які боржник\~повинен передати\~кредиторові у\~разі порушення\~боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Положеннями ст. 550 ЦК України визначено, що \~право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. \~ \~ Разом\~з тим\~відповідно до\~ч. 3\~ст. 551 ЦК України\~розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Зі змісту зазначених норм вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо. Зменшення розміру заявленої до стягнення пені є правом суду, за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення пені. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя,\~суд захищає\~права,\~свободи та\~інтереси фізичних\~осіб,\~права та\~інтереси юридичних\~осіб,\~державні та\~суспільні інтереси\~у спосіб,\~визначений законом\~або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Право на отримання мотивованого судового рішення є процесуальним елементом права на справедливий суд (ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Порушення права на справедливий розгляд за ст. 6 Конвенції буде мати місце у випадках: відмови суду розглядати в своєму рішенні доводи, засновані на Конвенції, які до того ж були ясно і повно викладено; відмови суду оцінювати доводи заявника, засновані на\~Конституції; відмови суду в задоволенні скарги заявника без оцінки доказів по суті, тобто без будь-якої мотивації, лише шляхом відтворення в судовій ухвалі тексту рішення суду нижчого рівня (рішення ЄСПЛ у справах «Гарсія Руїс проти Іспанії», «Іро Баланіт проти Іспанії», «Проніна проти України», «Хелле проти Фінляндії», «Татішвілі проти Росії»). З огляду на те, що в даному випадку розмір пені набагато перевищує розмір існуючої заборгованості за кредитом, суд вважає за доцільне зменшити розмір нарахованої банком пені в сумі 625\~819,81 грн. до розміру існуючої заборгованості за кредитом, а саме до 378\~323,88 грн. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). За таких обставин суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, а саме в частині стягнення існуючої станом на 14.06.2018 рік строкової заборгованості за кредитом 265\~329,95 грн., простроченої заборгованість за кредитом 112\~993, 93 грн., поточної заборгованості за відсотками - 1886,45 грн., простроченої заборгованості за процентами за користування кредитом 391\~775,10 грн. та пені в розмірі 378\~323,88 грн. Крім того, на підставі положень\~статті 141 ЦПК України\~з відповідачів\~на користь\~позивача підлягають\~стягненню судові\~витрати пропорційно\~задоволеним вимогам\~ а саме, в сумі 17\~253,81 грн., виходячи із задоволення заявленої в позові суми на 82.29 % (тобто 20\~967,08*82.29 % = 17\~253,81). На підставі ст. ст.\~525,\~526,\~530,\~536,\~551,\~549,\~610-612,\~625,\~628,\~629,\~638,\~1050,\~1054 ЦК України\~та

Outcome: partial