Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , який зареєстрований Калуським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану міста Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області 30 березня 2018 року, актовий запис № 87, дитину [PERSON] , [INFO] залишити на вихованні відповідачки. Свої вимоги мотивує тим, що 30 березня 2018 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою по справі. Від шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] . Спільне сімейне життя між сторонами не склалося, часто виникають сварки та непорозуміння. Довший час позивач із відповідачкою проживають окремо та не підтримують подружніх стосунків. За таких обставин позивач вважає, що шлюб носить формальний характер та подальше його збереження неможливе. Позивач в поданій заяві позов підтримав, просив проводити розгляд справи у його відсутності. Відповідачка у своїй письмові заяві просить проводити розгляд справи за її відсутності та вказує про те, що позов визнає. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: Ухвалою суду від 16.06.2021 відкрито провадження у справі, призначено відкрите судове засідання справи в порядку спрощеного провадження, встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позов. 05.07.2021р. позивач через канцелярію суду подав заяву, в якій позов підтримав, просив здійснювати розгляд справи у його відсутності. Відповідач правом подати відзив на позов не скористалася, однак у своїй заяві від 05.07.2021р позов визнала та просила справу проводити за її відсутності. Частиною 1 статті 206\~ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що заяви відповідача про визнання позову не суперечать закону, не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб. Враховуючи, що відповідач позов визнала, визнання нею позову не суперечить інтересам сторін, тому суд приймає визнання позову відповідачем та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення про задоволення позову. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: сторони по справі перебувають у шлюбі з 30 березня 2018 року, який зареєстрований Калуським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану міста Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 87, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданий 30 березня 2018 Калуським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану міста Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області (а.с.4). Як вбачається зі світлокопії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 01.11.2018 за час шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] (а.с.11). Спір з приводу визначення місця проживання дитини відсутній. Між сторонами виник спір з приводу розірвання шлюбу, який вони, враховуючи наявність неповнолітньої дитини, не можуть розірвати в позасудовому порядку. Оцінка суду: вивчивши зміст позовної заяви, дослідивши письмові заяви та докази, які надані позивачем на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56\~СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частина 2 статті 112\~СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, через несумісність характерів та різні погляди на життя. Шлюбні відносини фактично припинені і практично крім шлюбу сторін нічого не зв`язує. Відповідачка заперечень з даного приводу не заявляла, тому відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Виходячи з цього, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати. На підставі викладеного, ст.ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 114 СК України,

Outcome: approved