Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

Тлумацької кредитної спілки «Надія» (далі Тлумацька КС «Надія») звернулася в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення з відповідачів в солідарному порядку заборгованості по кредитному договору № 381/18 від 11.10.2018 року, яка станом на 17.08.2020 року становить 11570,78 грн. та складається з: 4689,37 грн. сума основного боргу по кредиту, 4211,23 грн. сума відсотків, 2670,18 грн. штраф. Також просила стягнути з відповідачів судові витрати по справі. Відповідно до частин 2-6 статті 19\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).\~\~З огляду на предмет та ціну позову дана справа підпадає під ознаки малозначної справи та не віднесена до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 21.08.2020 року вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження о 10 год. 00 хв. 17.09.2020 року без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Крім цього, даною ухвалою було встановлено: відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ним відзиву на позовну заяву, а позивачу - п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив; відповідачу - п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Однак у зв`язку з неявкою відповідачів в судове засідання, відсутністю відомостей про належне повідомлення відповідачів про розгляд справи, дану цивільну справу було відкладено на: 15 год. 00 в. 05.10.2020 року, 09 год. 00 хв. 06.11.2020 року, 14 год. 00 хв. 19.11.2020 року, 10 год. 00 хв. 11.12.2020 роу, 09 год. 00 хв. 20.01.2021 року та викликано сторін в судове засідання, з метою за слухання їх усних пояснень. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Згідно ч.1 ст. 178 ЦПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. \~ \~ \~ \~ У відповідності до ч.ч. 1, 8 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Представник позивача Тлумацької\~КС «Надія»\~Кишинська Г.І. в судове засідання 20.01.2021 року року не з`явилася, однак 05.11.2020 року через канцелярію суду подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задоволити та справу розглянути у її відсутності (а.с. 49). Відповідач [PERSON] \~в судове\~засідання 20.01.2021\~року не\~з`явилася,\~відзиву на\~позовну заяву\~суду не\~надала,\~причин неявки\~суду не\~повідомила,\~хоча була\~належним чином\~повідомленою про\~дату,\~час та\~місце розгляду\~справи,в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 76). Відповідач [PERSON] в судове засідання 20.01.2020 року не з`явився, відзиву на позовну заяву суду не надав, причин неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 77). У відповідності\~до ч.\~8\~ст.\~178\~ЦПК України\~у разі\~ненадання відповідачем\~відзиву увстановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У відповідності до ч. 1 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Згідно ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими главою 11 Заочний розгляд справи. Тому, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 280 ЦПК України, та того, що відповідачі про причини неявки не повідомили, відзиву на позовну заяву суду не надали, а позивачем подано достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У зв`язку\~з неявкою\~в судове\~засідання всіх\~учасників справи,\~суд розглядає\~справу увідповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Проаналізувавши викладені в позовній заяві обґрунтування позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, врахувавши також правові норми, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов наступного висновку. Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення\~ЦК України\~щодо зобов`язання та параграфом 2\~Глави 71 ЦК України\~«Кредит». Згідно до вимог\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушеного права на належне виконання умов кредитного договору шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.10.2018 року, на підставі заяви про надання кредиту (а.с. 9), між КС «Надія» та [PERSON] (відповідач -1) в письмовій формі було укладено договір про споживчий кредит про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 381/18 (надалі Кредитний договір), відповідно до умов якого позивачем надано [PERSON] (відповідач - 1) кредитні кошти в розмірі 5000,00 гривень на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим договором. Кредит надавався строком на дванадцять місяців від дати отримання позичальником кредиту (п.п. 1.1., 2.1 Кредитного договору) (а.с. 4-5). Згідно п. 1.2 Кредитного договору вказаний кредит видано Позичальнику на споживчі потреби та відповідно до п. 3.1. Кредитного договору плата за користування кредитом (проценти) є фіксованою і становить 48 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Пунктом 3.6. Кредитного договору визначено, що сторони домовились, що надання і погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно Графіка платежів, що є невід`ємною частиною цього договору (Додаток № 1 до Кредитного договору № 381/18, а.с. 6). Згідно п. 2.2. Кредитного договору кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит протягом п`яти робочих днів з дня підписання сторонами цього договору, а позичальник, у відповідності до п. 2.4 Кредитного договору, зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом до закінчення строку, визначеного п. 2.1 цього договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ст. 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. [PERSON] (відповідач-1) одержала та використала за цільовим призначенням кредитні кошти в сумі 5000,0 грн., що підтверджується копією видаткового касового ордеру від 11.10.2018 року (а.с. 22). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до п. 7.3 Кредитного договору у разі прийняття кредитодавцем рішення про стягнення процентів за користування кредитом та суми кредиту в судовому порядку внаслідок невиконання позичальником зобов`язань, встановлених п.2.4 цього договору, до позичальника застосовується штраф у розмірі 30% від несплачених позичальником залишку кредиту та процентів за користування кредитом на дату прийняття кредитодавцем рішення про стягнення простроченої заборгованості в судовому порядку. Також згідно п. 4.1 Кредитного договору зобов`язання позичальника щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом забезпечується порукою. Так, 11.10.2018 року в якості забезпечення виконання позичальником своїх боргових зобов`язань за Кредитним договором між КС «Надія» (Позивач), [PERSON] (відповідач-2) та [PERSON] (відповідач 1) був укладений Договір поруки № 230/18, відповідно до п.п. 1.1, 2.1, 2.2 якого [PERSON] (відповідач-2, поручитель) зобов`язався солідарно відповідати перед банком (позивач, кредитор) по зобов`язаннях боржника в повному обсязі за Кредитним договором № 381/18 від 11.10.2018 року, укладеним між кредитором КС «Надія» та боржником ( [PERSON] ), включаючи сплату основного боргу, процентів, а також інших платежів, передбачених умовами кредитного договору (а.с. 7). Як передбачено ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлене договором поруки. Нормами ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання. Стаття 625 ЦК України зазначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. [PERSON] (відповідач-1) прийняті на себе зобов`язання за Кредитним договором щодо повернення суми Кредиту належним чином не виконувала та допустила виникнення заборгованості. Так, станом на 17.08.2020 року заборгованість [PERSON] (відповідач-1) перед позивачем за Кредитним договором становить 11570,78 грн., яка складається з: 4689,37 грн. суми основного боргу по кредиту, 4211,23 грн. суми відсотків, 2670,18 грн. штрафу, що підтверджується графіком розрахунків по кредитному договору №381/18 від 11.10.2018 року (а.с. 23), розрахунком штрафу згідно з п. 7.3 кредитного договору № 381/18 від 11.10.2018 року (а.с. 24). Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за вказаним кредитним договором, відповідачами по справі суду не представлено. Згідно з статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки [PERSON] (відповідач-1) належним чином не виконувала своїх зобов`язань за Кредитним договором, позивачем 18.10.2019 року та 31.10.2019 року їй було надіслані листи-попередження, а 19.06.2020 року лист-вимогу про виконання зобов`язань за Кредитним договором та погашення заборгованості (а.с. 14, 15, 16). Також, у відповідності з вимогами ст. 554 ЦК України, позивачем 18.10.2019 року, 31.10.2019 року та 19.06.2020 року було надіслано поручителю [PERSON] (відповідач - 2) попередження про виконання зобов`язань за договором поруки та погашення заборгованості за Кредитним договором (а.с. 17, 18, 19). Однак, як боржником, так і поручителем (відповідачі по справі) заборгованість по кредитному договору не була погашена у повному обсязі у вказані у вимогах строки. У відповідності з ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися в повному обсязі та в установлені строки, відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на викладене, з врахуванням того, що позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін та наявність заборгованості за кредитним договором № 381/18 від 11.10.2018 року, та те, що відповідачі не подали суду жодних доказів, які би спростували позовні вимоги, суд дійшов висновку, що позов про стягнення з відповідачів в солідарному порядку заборгованості за вищевказаним кредитним договором є обгрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При такому вирішенні спору, з відповідачів також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору, а саме по 1051,00 грн. з кожного (платіжне доручення № 177 від 17.08.2020 року, а.с. 25). На підставі ст.ст. 525, 526, 530, 549, 553, 554, 610, 611, 612, 625, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved