Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» (далі по тексту - позивач, ТОВ «ФК «Фангарант Груп») звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач, [PERSON] ) про стягнення заборгованості за договором у розмірі 48 723,45 грн.. Позовні вимоги мотивовані тим, що між сторонами було укладено договір про отримання товарів в системі ПлатиПізніше. За умов договору відповідач отримує товари від постачальника на умовах договору та згідно обраного пакету товарів. В момент підписання договору всі існуючи та майбутні права постачальника за договором відступаються на користь позивача. Згідно вказаного договору відповідачу було передано в оренду на умовах лізингу «Телефон мобільний Apple iPhone 11 Pro Max 64GB Gold», встановленою вартістю 44 767?83 грн. та встановлено розмір і порядок оплати місячних платежів: щомісяця рівними частинами в розмірі 4 476?78 грн. до 20 числа кожного місяця, всього 9 платежів, починаючи з наступного за місяцем укладання договору. Позивач вказує, що відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість, яку позивач і просить стягнути з урахуванням штрафних санкцій. Ухвалою суду від 05 жовтня 2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ст.178 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), відповідач не скористалася своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву та/або заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. Від позивача також не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, 30 липня 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп» (Процесинг-центр) позивачем у справі та ТОВ «ДЖІ ТІ» (постачальник) укладено договір № 2019073003, згідно умов якого постачальник постачає товари клієнтам та відступає процесинг-центру права вимоги платежів та право власності на товари в якості забезпечення грошових вимог за договорами з клієнтами, а процесинг-центр здійснює факторингове фінансування відступлених позичальником процесинг-центру прав разом з усіма правовими вимогами до клієнта, що випливають з умов, на яких було здійснено постачання клієнтам товарів та надання послуг. У свою чергу, 08 грудня 2019 року між ТОВ «ДЖІ ТІ» та [PERSON] було укладено договір № 60200065358 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше. Згідно п. 8.1 Договору відповідач отримує товар від постачальника на умовах договору та згідно обраного клієнтом пакету фінансування, а постачальник забезпечує надання товарів клієнту. В момент підписання договору всі існуючи та майбутні права постачальника за договором відступаються на користь Процесинг-центру. Таким чином, судом з`ясовано, що в момент підписання Договору всі існуючі та майбутні права Постачальника за даним Договором відступаються на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп». Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до принципу свободи договору. Сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Звичаїв ділового обороту. Вимог розумності та справедливості (ст. 6 ЦК України). Відповідно до п. 8.2. Договору порядок отримання товарів (послуг) Клієнтом визначається Договором та Правилами отримання товарів в системі ПлатиПізніше в редакції згідно Наказу №05/02-18 від 05.02.2018 року, що є невід`ємною частиною Договору. Клієнт ознайомлений з копією Правил в електронній формі на сайті www.paylater.com.ua. Згідно п. 9.1 договору якщо за умови пакету фінансування не вказано інше, надання клієнту товарів (послуг) відбувається в момент підписання договору клієнтом та постачальником. Підпис клієнта на договорі свідчить про отримання товарів (послуг) в належній якості, кількості та комплектації. Відповідно до положень вказаного договору відповідач, як клієнт системи ПлатиПізніше отримала на умовах лізингу від Постачальника товар - «Телефон мобільний Apple iPhone 11 Pro Max 64GB Gold», встановленою вартістю 44 767?83 грн. Згідно умов договору, відповідач повинен сплачувати щомісячно рівними частинами до 20 числа кожного місяця, починаючи з наступного після укладання договору. Всього 9 місячних платежів по 4 476,78 грн. Як вбачається з матеріалів справи, станом на 21.09.2020 року відповідачем було здійснено лише два платіжі, зокрема 08.12.2019 року у розмірі 4 476 грн. та 31.01.2020 року у розмірі 4 705 грн. Статтею 204 ЦК України проголошена презумпція правомірності правочину: правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За правилами статей 525, 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмові від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Пунктом 12.1 договору встановлено, що сторони несуть відповідальність, встановлено цим договором, правилами та чинним законодавством України. Відповідно до п.12.2-12.3 договору у разі прострочення сплати платежів на строк 10 календарних днів клієнт сплачує неустойку в розмірі 5 відсотків від суми заборгованості за прострочення кожного платежу. У разі прострочення спати платежів на строк більше 10 календарних днів, клієнт сплачує неустойку в розмірі 10 відсотків від суми заборгованості за кожен місяць прострочення. Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем становить 48 723,45 грн, в тому числі36 034,52 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням з оплати вартості отримання Товару та 12 688,93 грн. - сума штрафних санкцій, нарахованих відповідно до положень п.12.2-12.3 Договору. Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов`язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині подання ними доказів, однак відповідачем належними та допустимими доказами не спростовані заявлені позивачем вимоги. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини у справі, оцінивши представлені сторонами в силу статті 76 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що відпвідач належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання передбачені укладеним в установленому законом порядку Договором про отримання товарів в системі ПлатиПізніше, а тому позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та підлягають задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 2 102 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved