Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

Теофіпольська районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування, діючи в інтересах малолітньої [PERSON], звернулася до суду з позовом, заявивши вимогу позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої доньки [PERSON], [INFO], а також стягнути з [PERSON] на користь Центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Подолянчик» служби у справах дітей Хмельницької облдержадміністрації, де зараз перебуває дитина, аліменти на її утримання в розмірі 200 грн./міс. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дитини, що виразилося у веденні нею аморального способу життя, схильність до бродяжництва, вживання алкоголь, вона не працює, не дбає про доньку, часто після вживання алкоголю залишає доньку без нагляду на кілька днів, дитина часто була голодна, через бійки та сварки в сімї ночувала у сусідів. В ході судового розгляду представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві, та додатково пояснила, що родина відповідачки з 2013 року перебуває на обліку в центрі сімї та молоді через її зловживання спиртними напоями, з нею неодноразово проводилися співбесіди. В грудні 2014 року відповідач була попереджена щодо належного здійснення своїх батьківських обовязків по вихованню дитини, оскільки її не було дома більше 3-х діб, залишивши доньку сусідам, а в червні 2015 року сімю [PERSON] було поставлено на облік у Службі у справах дітей як родину, яка перебуває у складних життєвих обставинах, за цей період відповідач неодноразово була притягнута до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обовязків згідно ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Служба у справах дітей неодноразово попереджувала на необхідності належним чином виконувати свої обовязки по відношенню до дитини. Представник позивача зазначила, що [PERSON] неодноразово була пяною дома, в цей час викликає поліцію, при виїзді поліції встановлюється, що в будинку перебувають чужі люди, які разом з [PERSON] та її співмешканцем перебувають в стані сильного алкогольного спяніння, що є загрозою для дитини. 29 вересня 2016 року в ході чергового обстеження житлово-побутових умов сімї проживання малолітньої [PERSON] було виявлено, що відповідач була в стані сильного алкогольного спяніння, в будинку було холодно, брудно, не було приготованої їжі та ніяких продуктів, тому було прийнято рішення про негайне відібрання дитини з метою уникнення небезпеки для її життя та здоровя. При відібранні дитини, яка в цей час була в школі, було виявлено, що дівчинка була дуже легко одягнена, незважаючи на холодну погоду, та голодна. Зазначила, що з 2013 року родина [PERSON] була занесена до банку даних сімей, які знаходяться в складних життєвих обставинах, Теофіпольського районного центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді, але від соціального супроводу відповідач відмовилася, матеріальну допомогу для дитини у вигляді речей, одягу, шкільного приладдя не приймала. Представник 3-ї особи, Гаврилівський сільський голова [PERSON] позовні вимоги райдержадміністрації підтримав та пояснив, що [PERSON] проживає разом зі своїм співмешканцем [PERSON] у будинку його батьків. Їх сімя зловживає спиртним, тоді у будинку бувають чужі люди, постійні сварки та крики, сам він, як сільський голова, неодноразово приходив до відповідачки для проведення розмов про її перевиховання, також приходив разом з поліцією та службою у справах дітей, але це ніякого ефекту не справило. Практично всю допомогу на дитину, як одинока матір, [PERSON] витрачає на спиртне, на дитину витрачається лише близько 5 % цієї допомоги, а коли випє, то забуває про все, залишає дім на кілька діб та йде в сусідні села, а дитина в цей час перебуває у сусідів або за нею доглядає співмешканець. Зазначив, що після відібрання дитини [PERSON] ніяких висновків не зробила, своєї поведінки не змінила, продовжує вести той самий спосіб життя і дитину бажає повернути лише для того, щоб мати можливість отримувати допомогу. Відповідач [PERSON] позовних вимог не визнала, оскільки зазначені позивачем та сільським головою обставини не відповідають дійсності. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, та дослідивши матеріали справи, суд вбачає за можливе позов задовольнити. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сімї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. В разі ухилення батьків від виконання своїх обовязків по вихованню дитини вони, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, можуть бути позбавлені батьківських прав, тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та інших, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті споріднення з нею. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідач являється матірю [PERSON], яка народилася 13 жовтня 2010 року, відомості про батька до актового запису про народження внесені зі слів матері, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-БВ № 142023, виданим Авратинською сільською радою Волочиського району Хмельницької області, та витягом № 00017169933 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Наказом начальника Служби у справах дітей Теофіпольської райдержадміністрації [PERSON] була поставлена на облік як дитина, яка перебуває у складних життєвих обставинах. Свідок [PERSON], [INFO], сестра співмешканця відповідачки, пояснила, що [PERSON] з донькою проживають разом з її братом у цивільному шлюбі у будинку його батьків, разом з ними також проживає батько [PERSON] Свідок зазначила, що між [PERSON] та її донькою [PERSON] існують нормальні відносини, але лише до тих пір, поки в [PERSON] не зявляються гроші, так як тоді вона залишає дитину дома з співмешканцем, або зі своїм батьком, або сусідам, а інколи залишала у неї (свідка), та йде до своїх багаточисельних друзів та знайомих по сусідніх селах, де вживають спиртні напої. Додому повертається через кілька днів, коли закінчуються гроші. Часто до них додому приходять знайомі [PERSON] і тоді після випитої великої кількості спиртного сварки, крики та бійки відбуваються уже у них дома. В цих випадках донька теж йшла до сусідів або залишалася дома і була свідком цих подій. Оскільки [PERSON] пять разів на місяць одержувала певну суму коштів, приблизно по 1 тисячі грн., а саме, допомога на дитину, за здане молоко, пенсію батька та пенсію по інвалідності брата, а також зарплату співмешканця, тому такі запої відбувалися щоразу після одержання грошей. Свідок [PERSON], [INFO], пояснила, що працює директором Гаврилівської школи та проживає по сусідству з родиною [PERSON] Зазначила, що [PERSON] нормальна та працьовита жінка, але лише коли твереза. Як тільки у неї зявляються гроші, то вони відразу ж витрачаються на спиртне, у будинку у неї зявляються якісь невідомі люди, всі вживають спиртне, кричать, інколи починають битися. В таких ситуаціях [PERSON] прибігала до неї сховатися від пяної матері, так як боялася її. Бували випадки, що сама забирала дитину до себе до вечора, а ночувати дитина зали. [PERSON] сама зникала на кілька днів, а дитина залишалася з вітчимом або з дідом, або з іншою сусідкою [PERSON]. Свідок [PERSON], [INFO], пояснила, що проживає у будинку через дорогу від помешкання [PERSON], яка проживає разом з співмешканцем, своїм батьком та донькою [PERSON]. [PERSON] нормально відноситься до дитини, але це буває лише коли [PERSON] твереза. Як тільки у неї зявляються гроші, як-от за молоко, допомога на дитину або батькова пенсія, то стає ніби іншою людиною, до них приходять невідомі люди, всі разом вживають спиртне, постійний крик, галас, дебоші, що продовжується до тих пір, поки не пропють всі гроші. В цей час дитина втікала до них, неодноразово ночувала. Дуже часто буває, що коли [PERSON] має гроші, то вона йде на кілька днів по сусідніх селах, залишаючи дитину на свого чоловіка. В ході обстеження житлово-побутових умов проживання сімї 25 травня 2016 року комісією в складі представників служби у справах дітей та поліції було виявлено, що [PERSON] відсутня за місцем свого проживання з минулого дня. При обстеженні умов 19 серпня 2016 року було виявлено незадовільні санітарно-гігієнічні умови проживання дитини, неадекватність поведінки відповідача. Під час чергового обстеження 29 вересня 2016 року встановлено неналежні санітарно-гігієнічні умови для проживання дитини, стан спяніння матері, відсутність готової їжі та продуктів харчування. Згідно розпорядження першого заступника голови Теофіпольської райдержадміністрації від 29 вересня 2016 року № 237/2016-р було прийнято рішення про негайне відібрання дитини [PERSON] від матері у звязку з загрозою її життю та здоровю, та поміщення її в Центр соціально-психологічної реабілітації «Подолянчик», де вона перебуває до даного часу. За місцем проживання відповідач характеризується негативно, зловживає алкоголем, мають місце випадки зникнення на декілька днів з дому, що вбачається з характеристики Гаврилівської сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області від 29 вересня 2016 року № 683. Теофіпольська районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування, у своєму висновку від 11 жовтня 2016 року № 02-22-2106/2016, виходячи з інтересів дітей та беручи до уваги рішення комісії з питань захисту прав дитини від 06 жовтня 2016 року, оформленого протоколом № 9, рекомендує позбавити відповідача батьківських прав щодо дітей. Висновок комісії з питань захисту прав дитини обґрунтований тим, що [PERSON] не виконує належним чином свій батьківський обовязок, зловживає алкогольними напоями, бродяжить, веде аморальний спосіб життя, державну соціальну допомогу на дитину використовує не за призначенням. Таким чином, в ході судового розгляду справи знайшов своє підтвердження факт ухилення відповідача від виховання дітей, що виразилося у не забезпеченні необхідного догляду, харчування, навчання дитини, позитивного впливу у звязку зі зловживанням спиртними напоями, неодноразовій загрозі безпеці дитини від інших осіб, з якими відповідач зловживає спиртні напої в будинку, в якому проживає разом з дитиною. Суд також враховує, що, як було встановлено в ході судового розгляду з пояснень сільського голови та свідків і не спростовано відповідачем, впродовж 5-ти місяців після відібрання дитини, відповідач не змінила своєї поведінки, продовжує зловживати алкогольними напоями та на кілька днів зникати з місця проживання у невідомому напрямку. Позбавлення батьківських прав, згідно ч. 2 ст. 166 СК України, не звільняє від обовязку щодо утримання дитини, тому позовна заява в частині стягнення аліментів також підлягає задоволенню.

Outcome: approved