Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтеркеш Україна» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 12129,24 грн. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що зобов`язання позичальника перед ТОВ «Інтеркеш Україна» за кредитним договором не виконано. Відповідач, у встановлений ухвалою суду про відкриття провадження по справі строк, відзив на позовну заяву не подав. З урахуванням положень частини п`ятої ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглянув справу на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне. За умовами Кредитного договору від 26 лютого 2020 року №7-29811 (надалі - Договір, а.с. 5-6, 7) ТОВ «Інтеркеш Україна» (далі - Товариство) надало [PERSON] (далі - Позичальник) кредит у сумі 6000,00 гривень на дванадцять місяців з 26 лютого 2020 року по 25 лютого 2021 року зі сплатою процентів за користування грошовими коштами в розмірі 127,75 відсотків річних. Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 Цивільного кодексу України). Визначення поняття зобов`язання міститься у частині першій статті 509 Цивільного кодексу України. Відповідно до цієї норми зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. У відповідності з ст.ст. 610, 611, 612 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності з частиною другою ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Виконання своїх зобов`язань щодо своєчасного повернення кредитних коштів, сплати відсотків за користування кредитом Позичальник в порушення статей 1048-1050, 1054 Цивільного кодексу України та п. 4 Договору не виконав. Заборгованість Позичальника станом на 26.02.2021 року (розрахунок заборгованості, а.с. 10) за предметом позову у сумі 12129,24 гривень (в т.ч.: 6000,00 гривень - заборгованість по тілу кредиту, 4686,00,00 гривень - нараховані відсотки, 1100,00 гривень - пеня, 274,80 гривень - інфляційне збільшення заборгованості, 68,44 гривень - 3% річних) підтверджена належними доказами відповідно до вимог ст.ст. 76-81 Цивільного процесуального кодексу України, відповідачем не спростована, тому позовні вимоги щодо її стягнення підлягають задоволенню на підставі статей 1048, 1050, 1054 Цивільного кодексу України. Судові витрати по справі у сумі 2270,00 грн. (а.с. 4) підлягають віднесенню на відповідача відповідно до частин першої-другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України. На підставі наведеного,

Outcome: approved