Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

ТОВ «Порше Лізинг Україна» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення збитків відповідно до договору про фінансовий лізинг, в якому просить стягнути з останнього суму заборгованості за договором фінансового лізингу № 00002819 від 22.03.2011 року у розмірі 182 275,66 грн., а також суму судового збору у розмірі 1 822,76 грн., посилаючись на наступне. 22.03.2011 року ТОВ «Порше Лізинг Україна» уклало з [PERSON] Договір про фінансовий лізинг № 00002819, відповідно до якого Позивач зобов'язався передати у розпорядження Відповідача об'єкт лізингу - транспортний засіб типу VW, модель CADDY KOMBI, рік випуску 2011, шасі № [NUMBER], а Відповідач зобов'язався прийняти Обєкт лізингу і сплатити суму коштів за Договором шляхом здійснення платежів відповідно до Договору та згідно із Графіком покриття витрат та виплати лізингових платежів, що становить невід'ємну частину Договору, на загальну суму у розмір 26 500 доларів США, не враховуючи авансового платежу у розмірі 6 625 доларів США. Відповідач відповідно до положень п. 6.1. Загальних комерційних умов внутрішнього фінансового лізингу (надалі за текстом - «Умови лізингу»), що становлять невід'ємну частину Договору, зобов'язався здійснювати щомісячні лізингові платежі відповідно до Плану відшкодування. Відповідно до п. 6.5. Умов лізингу щомісячний платіж здійснюється на рахунок, зазначений Позивачем, відповідно до Плану відшкодування. Відповідно до Плану відшкодування Відповідач зобов'язаний був здійснювати щомісячні лізингові платежі не пізніше 15 (п'ятнадцятого) числа кожного поточного місяця строку дії Договору. Відповідно до п. 12.9 Умов лізингу, у разі дострокового припинення Договору з боку Позивача, Відповідач зобов'язувався повернути Обєкт лізингу за власний рахунок у відмінному робочому і технічному стані до головного офісу Позивача впродовж 10 (десяти) робочих днів з дати одержання вимоги Позивача про таке повернення. Згідно із п. 13.1. Умов лізингу у випадку відмови Відповідача від повернення Обєкту лізингу або затримки у такому поверненні, Позивач мав право конфіскувати Обєкт лізингу. При цьому, на підставі п. 13.6 Умов лізингу, Відповідач був зобов'язаний відшкодувати Позивачу будь-які витрати, пов'язані із конфіскацією Обєкту лізингу. Відповідно до п. 16.1. Договору незалежно від завершення виконання цього Контракту або проведення операцій, запланованих в рамках цього Контракту, усі витрати та збитки (включаючи ті з них, що пов'язані з виплатою гонорарів за юридичні та фінансові консалтингові послуги), завдані у зв'язку з укладенням або виконанням цього Контракту, а також операціям запланованими в рамках виконання цього Контракту, відшкодовуються Стороною, яка завдала такі збитки. У випадку прострочення платежів за Договором, згідно із п. 8.2. Умов лізингу Відповідач зобов'язався сплачувати штрафні санкції. Зокрема, такі штрафні санкції включали: компенсація будь-яких витрат, понесених Позивачем, зокрема витрати на юридичні послуги, судові та позасудові процедури з метою стягнення сум, не сплачених Відповідачем у відповідності до Договору (п. 8.2.3. Умов лізингу). Відповідно до п. 12.6.1. Умов Договору, Позивач має право в односторонньому порядку припинити договір у разі, якщо Відповідач не сплатив наступний лізинговий платіж у повному обсязі або частково, і строк невиконання зобов'язання зі сплати перевищує 30 днів. [PERSON] порушив свої зобов'язання щодо здійснення своєчасного погашення заборгованості. В зв'язку з неналежним виконанням відповідачем обов'язків, заборгованість перед ТОВ «Порше Лізинг Україна» складає 182 275,66 грн, у тому числі: - збитки - 94 438,02 грн.; - неустойка - 87 837,64 грн. які позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце засідання повідомлявся належним чином. Враховуючи, що відповідач належним чином був завчасно сповіщений про час і місце розгляду справи і не з'явився в судове засідання, суд вважає за необхідне відповідно до ч.9 ст.76 ЦПК України розглянути справу у відсутності відповідача. Суд у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи заяву представника позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з'явився, у порядку заочного розгляду справи. За таких обставин суд ухвалює заочне рішення по справі згідно зі ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із частковим задоволенням позову. Судом встановлені наступні фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів та пояснень представника позивача. 22.03.2011 року ТОВ «Порше Лізинг Україна» уклало з [PERSON] Договір про фінансовий лізинг № 00002819, відповідно до якого Позивач зобов'язався передати у розпорядження Відповідача об'єкт лізингу - транспортний засіб типу VW, модель CADDY KOMBI, рік випуску 2011, шасі № [NUMBER], а Відповідач зобов'язався прийняти Обєкт лізингу і сплатити суму коштів за Договором шляхом здійснення платежів відповідно до Договору та згідно із Графіком покриття витрат та виплати лізингових платежів, що становить невід'ємну частину Договору, на загальну суму у розмір 26 500 доларів США, не враховуючи авансового платежу у розмірі 6 625 доларів США. Відповідач відповідно до положень п. 6.1. Загальних комерційних умов внутрішнього фінансового лізингу (надалі за текстом - «Умови лізингу»), що становлять невід'ємну частину Договору, зобов'язався здійснювати щомісячні лізингові платежі відповідно до Плану відшкодування. Відповідно до п. 6.5. Умов лізингу щомісячний платіж здійснюється на рахунок, зазначений Позивачем, відповідно до Плану відшкодування. Відповідно до Плану відшкодування Відповідач зобов'язаний був здійснювати щомісячні лізингові платежі не пізніше 15 (п'ятнадцятого) числа кожного поточного місяця строку дії Договору. Відповідно до п. 12.9 Умов лізингу, у разі дострокового припинення Договору з боку Позивача, Відповідач зобов'язувався повернути Обєкт лізингу за власний рахунок у відмінному робочому і технічному стані до головного офісу Позивача впродовж 10 (десяти) робочих днів з дати одержання вимоги Позивача про таке повернення. Згідно із п. 13.1. Умов лізингу у випадку відмови Відповідача від повернення Обєкту лізингу або затримки у такому поверненні, Позивач мав право конфіскувати Обєкт лізингу. При цьому, на підставі п. 13.6 Умов лізингу, Відповідач був зобов'язаний відшкодувати Позивачу будь-які витрати, пов'язані із конфіскацією Обєкту лізингу. Відповідно до п. 16.1. Договору незалежно від завершення виконання цього Контракту або проведення операцій, запланованих в рамках цього Контракту, усі витрати та збитки (включаючи ті з них, що пов'язані з виплатою гонорарів за юридичні та фінансові консалтингові послуги), завдані у зв'язку з укладенням або виконанням цього Контракту, а також операціями запланованими в рамках виконання цього Контракту, відшкодовуються Стороною, яка завдала такі збитки. У випадку прострочення платежів за Договором, згідно із п. 8.2. Умов лізингу Відповідач зобов'язався сплачувати штрафні санкції. Зокрема, такі штрафні санкції включали: компенсація будь-яких витрат, понесених Позивачем, зокрема витрати на юридичні послуги, судові та позасудові процедури з метою стягнення сум, не сплачених Відповідачем у відповідності до Договору (п. 8.2.3. Умов лізингу). Відповідно до п. 12.6.1. Умов Договору, Позивач має право в односторонньому порядку припинити договір у разі, якщо Відповідач не сплатив наступний лізинговий платіж у повному обсязі або частково, і строк невиконання зобов'язання зі сплати перевищує 30 днів. [PERSON] порушив свої зобов'язання щодо здійснення своєчасного погашення заборгованості. Позивач неодноразово звертався до Відповідача із нагадуваннями про несплату заборгованості, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до п. 12.13. Договору, Договір припиняється на 10 (десятий) робочий день з моменту надіслання письмового повідомлення. Відповідно до п. 12.9 Умов лізингу, у разі дострокового припинення Договору з боку Відповідача, Позивач зобов'язувався повернути Обєкт лізингу за власний рахунок у відмінному робочому і технічному стані до головного офісу Позивача впродовж 10 (десяти) робочих днів з дати одержання вимоги Позивача про таке повернення. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно із ч. 3. ст. 22 ЦК України, збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до п. 4.1. Договору, Порше Лізинг Україна зберігатиме за собою право власності на Обєкт лізингу, в той час, як Лізингоодержувач матиме право на експлуатацію Обєкта лізингу впродовж усього строку дії Контракту (окрім випадків коли Порше Лізинг Україна матиме право розірвати цей Договір та вимагати повернення Обєкта Лізингу). Згідно із ч. 2. ст. 806 ЦК України , до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. Ч. 1 ст. 785 ЦК України встановлює, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Згідно із ст. 10 Закону України «Про фінансовий лізинг» № 723/97-ВР від 16.12.1997 із змінами і доповненнями, лізингодавець має, зокрема, право відмовитися від договору лізингу у випадках, передбачених договором лізингу або законом та вимагати повернення предмета лізингу у передбачених законом та договором випадках. Відповідно до п. 2. ст. 7 зазначеного закону, лізингодавець має право відмовитися від договору лізингу та вимагати повернення предмета лізингу від лізингоодержувача у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж частково або у повному обсязі та прострочення сплати становить більше 30 днів. У зв'язку із систематичним порушенням умов Договору з боку Відповідача починаючи з жовтня 2011 року, несплатою лізингових платежів відповідно до Плану відшкодування, Позивач відмовився від Договору і висунув вимогу про сплату Відповідачем заборгованості за Договором, а також про повернення Обєкту лізингу, про що Позивач проінформував Відповідача листом-вимогою від 02 серпня 2012 року. Для супроводження процесу повернення заборгованості, яка виникла у Відповідача зважаючи на характер господарської діяльності Позивача та економічну спеціалізацію на ринку, Позивач звернувся до спеціалізованих організацій ТОВ «Юридична компанія «Тріпл Сі» та ТОВ «Орум» для супроводження повернення заборгованості, конфіскації Обєкту лізингу. З цими організаціями Позивачем було укладено наступні договори: · Договір про надання юридично-консультаційних послуг від «21» червня 2012 року, · Договір про надання колекторських послуг №29/28-011 від 01.02.2011 року. Так, відповідно до п. 1.5. Договору про надання юридично-консультаційних послуг «юридично-консультаційні послуги - послуги, що надаються відповідно до умов цього Договору, а саме: забезпечення повернення об'єктів лізингу Замовнику, забезпечення виконання Лізингоодержувачем грошових зобов'язань перед Замовником відповідно до Договору лізингу, вжиття заходів спрямованих на представництво інтересів Замовника у виконавчому та судовому провадженні з метою вилучення майна, переданого Лізингоодержувачем за договором лізингу, та/або стягнення з Лізингоодержувача грошових коштів, зокрема, заборгованості зі сплати лізингових платежів». Факт надання юридично-консультаційних та колекторських послуг підтверджується наступними документами: · Акт наданих послуг №79 за період з «25»червня 2013 р. по «25» червня 2013 р. · Рахунок-фактура №79 від 25.06.2013 року; · Платіжне доручення №50009173 від 09.07.2013 р.; · Акт наданих послуг №67 за період з «01» травня 2013 р. по «31» травня 2013 р.; · Рахунок-фактура №67 від 31.05.2013 року; · Платіжне доручення №50008780 від 12.05.2013 р.; · Актом наданих послуг №29 за період з «01» березня 2013 року по «29» березня 2013 року від 29.03.2013 року; · Рахунком-фактурою №29 від 29.03.2013 року; · Платіжним дорученням №50007539 від 17.04.2013 року; · Рахунком-фактурою №12 від 28.02.2013 року; · Актом наданих послуг №12 за період з «01» лютого 2013 року по «28» лютого 2013 року від 28.02.2013 року; · Платіжним дорученням №50006445 від 11.03.2013 року; · Рахунком-фактурою №75 від 04.01.2013 року; · Актом наданих послуг №75 за період з «01» грудня 2012 року по «29» грудня 2012 року від 29.12.2012 року; · Платіжним дорученням №50002890 від 10.01.2013 року; · Рахунком-фактурою № 59 від 30.11.2012 року; · Актом наданих послуг № 59 за період з «01» листопада 2012 року по «30» листопада 2012 від 30.11.2012 року; · Платіжним дорученням №50014050 від 21.12.2012 року; · Рахунком-фактурою № 16-1112 від 14.11.2012 року; · Актом здачі-приймання робіт від 14.11.2012 року; · Платіжним дорученням №50003532 від 16.11.2012 року; · Рахунком-фактурою №16-1112 від 14.11.2012 року; · Актом здачі-приймання робіт від 14.11.2012 року; · Платіжним дорученням №50003532 від 16.11.2012 року. Загальна вартість послуг наданих ТОВ «Юридична компанія «Тріпл Сі» та ТОВ «Орум», пов'язаних зі пошуком та конфіскацією Обєкту лізингу, становить 34 711,74 грн. з урахуванням податку на додану вартість, оскільки ТОВ «Порше Лізинг Україна» є платником податку на додану вартість відповідно до вимог діючого законодавства України. Згідно із п. 13.1. Умов лізингу у випадку відмови Відповідача від повернення Обєкту лізингу або затримки у такому поверненні, Позивач мав право конфіскувати Обєкт лізингу. При цьому, на підставі п. 13.6 Умов лізингу, Відповідач був зобов'язаний відшкодувати Позивачу будь-які витрати, пов'язані із конфіскацією Обєкту лізингу. Відповідно до п. 16.1. Договору незалежно від завершення виконання цього Контракту або проведення операцій, запланованих в рамках цього Контракту, усі витрати та збитки (включаючи ті з них, що пов'язані з виплатою гонорарів за юридичні та фінансові консалтингові послуги), завдані у зв'язку з укладенням або виконанням цього Контракту, а також операціями запланованими в рамках виконання цього Контракту, відшкодовуються Стороною, яка завдала такі збитки. Відповідно по ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю, незалежно від волі інших осіб. В ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України визначено , що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. В свою чергу ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України встановлює, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а ч. 2 ст. 319 Цивільного кодексу України зазначає, що власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону. Відповідач, незважаючи на положення Договору та порушуючи вимоги законодавства України, перешкоджав Позивачеві в здійсненні ним свого права власності на Обєкт лізингу та не повертав його протягом дев'яти місяців з моменту отримання Вимоги про повернення. За актом наданих послуг № 79 від 25 червня 2013 року ТОВ «Юридична компанія «Тріпл Сі» надано ТОВ «Порше Лізинг Україна» юридично-консультаційні послуги по поверненню об'єкту лізингу 21 червня 2013 року по договору № 00002819. Вартість даних послуг склала 21581,10 гривень без ПДВ, сплата цієї вартості підтверджується рахунком-фактурою № 79 від 9 липня 2013 року та платіжним дорученням № 50009173 від 9 липня 2013 року. Докази на підтвердження того, що позивачем було сплачено ПДВ за цією господарською операцією у матеріалах справи відсутні. Що стосується усіх інших послуг, наданих ТОВ «Юридична компанія «Тріпл Сі» ТОВ «Порше Лізинг Україна», суд зауважує, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували те, у чому конкретно полягали дані послуги, та те, що дані послуги спрямовані на забезпечення виконання відповідачем своїх обов'язків за договором. За актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № 16-1112 від 14 листопада 2012 року ТОВ «Орум» було надано ТОВ «Порше Лізинг» юридично-консультаційні послуги з вчинення виконавчого напису нотаріуса щодо відповідача. Вартість даних послуг склала 4000 гривень без ПДВ, а також 800 гривень ПДВ, сплата цієї вартості підтверджується рахунком-фактурою № 16-1112 від 14 листопада 2012 року та платіжним дорученням № 50003532 від 16 листопада 2013 року. Окрім того, Позивач вказує, що він поніс збитки, так як Відповідачем було подано позовну заяву від 18 вересня 2013 року про захист прав споживача, визнання недійсним та скасування виконавчого напису нотаріуса про повернення об'єкта лізингу, повернення стягнення за виконавчим написом. В зв'язку з цим, Позивач змушений був звернутись до спеціалізованої організації ТОВ «Юридична фірма Вернер» з метою надання послуг по юридичному консультуванню, підготовці процесуальних документів та участі у судових засіданнях по розгляду справи за позовною заявою Відповідача від 18.09.2013 року. Окрім того, Позивач звернувся до ТОВ «Юридична фірма Вернер» для підготовки та подання позовної заяви про стягнення збитків відповідно до Договору про фінансовий лізинг №00002819 від 22.03.2011 року. Надання вищезазначених юридичних послуг та виплата гонорарів за юридичні послуги підтверджується наступними документами: · Договором про надання юридичних послуг №17/2010 від 09.06.2010 року; · Додатковою угодою №89 від 28.11.2013 року до Договору про надання юридичних послуг №17/2010 від 09.06.2010 року; · Додатковою угодою № 90 від 28.11.2013 року до Договору про надання юридичних послуг №17/2010 від 09.06.2010 року; · Актом №62 від 06.03.2014 року до Договору про надання юридичних послуг №17/2010 від 09.06.2010 року; · Актом №125 від 18.04.2014 року до Договору про надання юридичних послуг №17/2010 від 09.06.2010 року; · Актом №173 від 29.11.2013 року до Договору про надання юридичних послуг №17/2010 від 09.06.2010 року; · Актом №174 від 05.12.2013 року до Договору про надання юридичних послуг №17/2010 від 09.06.2010 року; · Рахунком-фактурою №62 від 06.03.2014 року; - Рахунком-фактурою №116 від 18.04.2014 року; - Рахунком-фактурою №177 від 29.11.2013 року; - Рахунком-фактурою №178 від 05.12.2013 року; · Платіжним дорученням №50013567 від 10.12.2013 року. · Платіжним дорученням №50013566 від 10.12.2013 року. · Платіжним дорученням №50015527 від14.03.2014 року. - Платіжним дорученням №50016635 від 29.04.2014 року. Загальна вартість послуг (гонорарів за юридичні послуги) наданих ТОВ «Юридична фірма Вернер» зв'язку із неналежним виконанням умов Договору Відповідачем, конфіскацією Обєкту лізингу склала 14 223,36 гривень. У відповідності до ч. 1 ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, оскільки дані витрати позивача в межах договору про надання юридичних послуг №17/2010 від 09.06.2010 року є витратами на правову допомогу в межах іншої цивільної справи, вони не можуть бути відшкодовані в межах даної справи. За таких обставин, суд доходить до висновку що розмір реальних збитків, які підлягають відшкодуванню відповідачем на користь позивача складає 21581,10 + 4800 = 26381,10 гривень. Відповідно до п.2. ч.2 ст. 22 ЦКУ, збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до п. 6.3. Договору фінансового лізингу сторони погодили, що лізингові платежі та інші платежі, що підлягають виплаті на користь Порше Лізинг Україна, відображають справедливу вартість Обєкта лізингу та забезпечують отримання Порше Лізинг Україна очікуваної станом на дату виконання контракту суми на основі діючого курсу обміну доларів США, встановленого Національним банком У країни або українським комерційним банком, який буде обрано за рішенням Порше Лізинг Україна, станом на дату, коли кожен платіж підлягає виплаті. Враховуючи особливості фінансового лізингу та господарської діяльності Позивача, лізинговий платіж за своєю суттю є платою за користування Обєктом лізингу протягом усього строку дії Договору. При укладанні між сторонами Договору, Позивач сподівався отримати доходи впродовж дії договору, при належному виконані умов Договору Відповідачем. Таким чином, неповернення Відповідачем Обєкту лізингу в строки вказані в 12.9. Договору (10 робочих днів з моменту отримання відповідної вимоги) та несплата Відповідачем за цей період лізингових платежів, завдало Позивачеві збитків у вигляді упущеної вигоди. Вимога була отримана Позивачем 11.09.2012 року, договір із Відповідачем було розірвано 21.09.2012 року. Обєкт лізингу було повернуто Позивачеві 01.07.2013 року. Відповідно до Плану відшкодування Відповідачем не були сплачені платежі за фактичний період користування Обєктом лізингу загальним розміром 42 657,94 грн. (розрахунок міститься в матеріалах справи (а.с.7). Отже, станом на момент подання позовної заяви Позивач через порушення виконання зобов'язання Відповідачем не отримав дохід у розмірі 42 657, 94 грн. (упущена вигода). Таким чином, через порушення своїх зобов'язань за Договором, Відповідач має відшкодувати Позивачу збитки, що складаються із суми матеріальних витрат (прямі збитки) та упущеної вигоди, що складає 42 657,94 + 26381,10 = 69039,04 гривень. Щодо неустойки у розмірі подвійної плати за користування об'єктом лізингу суд зауважує наступне. Згідно із ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Відповідно до п. 12.9. Умов лізингу, у разі дострокового припинення Договору з боку Позивача, Відповідач зобов'язувався повернути Обєкт лізингу за власний рахунок у відмінному робочому і технічному стані до головного офісу Позивача впродовж 10 робочих днів з дати одержання вимоги Позивача про таке повернення. Позивач наголошує, що Відповідач після того, як був проінформований про припинення Договору і про вимогу повернути Обєкт лізингу, ухилявся від повернення Обєкту лізингу, чим порушив умови Договору, а також чинне законодавство, зокрема ч. 1. ст. 785 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 2. ст. 785 Цивільного кодексу України, якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. Враховуючи те, що згідно із ч. 2 ст. 806 Цивільного кодексу України, до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом, то через неповернення Відповідачем Обєкту лізингу у встановлений строк, Позивач отримав право вимагати сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування Обєктом лізингу за період прострочення повернення Обєкту лізингу. Згідно із Законом України «Про фінансовий лізинг» відмова від договору лізингу є вчиненою з моменту, коли інша сторона довідалася або могла довідатися про таку відмову. Частиною 1 статті 2 Закону України «Про фінансовий лізинг» встановлено, що відносини, які виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом. За приписами частин 2 і 3 статті 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних із лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Право Лізингодавця відмовитися від договору лізингу передбачено частиною 2 статті 7 Закону України «Про фінансовий лізинг», а наслідки розірвання визначено статтею 10 цього Закону, зокрема пунктами 5 і 6, якими передбачено право Лізингодавця стягнути з Лізингоодержувача прострочену заборгованість у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса та вимагати відшкодування збитків відповідно до закону або договору. Статтею 22 ЦК України визначено, що під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також неодержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною. Аналіз указаних норм матеріального права дає підстави для висновку, що положення ч. 2 ст. 785 ЦК України про відповідальність наймача у разі неповернення предмета найму не застосовуються до правовідносин, які виникають із договору фінансового лізингу, оскільки останні регулюються спеціальним законом. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 18 грудня 2012 року по справі № 3-68гс12 та від 29 січня 2013 року по справі № 3-70гс12. Дана правова позиція в силу ст. 11128 Господарського процесуального кодексу України є обов'язковою для суду і при розгляді цивільної справи щодо аналогічних правовідносин. Таким чином, дана вимога є необгрунтованою та задоволенню не підлягає. Також відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають задоволенню вимоги в частині стягнення судового збору у сумі 690,39 грн.

Outcome: partial