Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 09 січня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №2002255683. Відповідно до умов даного Договору, позичальникові було надано кредит в сумі 24979,80 грн. на придбання товару та придбання послуг зі страхування, а позичальник зобов'язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування ним, а також належним чином виконувати інші умови договору, зі строком повернення кредиту 24 міс. 22 грудня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір факторингу №22/12/2014, відповідно до якого ПАТ «ОТП Банк» відступило ТОВ «ОТП Факторинг Україна» право вимоги за договором №2002255683, укладеним з [PERSON] Відповідач умови кредитного договору в частині своєчасного повернення кредиту та всіх інших належних до сплати платежів належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 20.07.2015 року виникла заборгованість перед позивачем за кредитним договором у загальному розмірі 19318,67 грн., яка складається із заборгованості по кредиту - 12990,43 грн.; заборгованості по відсоткам - 0,82 грн. та комісії - 6327,42 грн. Позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за договором, а також судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надано заяву, в якій позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час слухання справи було повідомлено належним чином, причини неявки відповідача суду не відомі. За наявності матеріалів у справі, суд вважає можливим розглянути позов у відсутності відповідача та за згодою позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 09 січня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №2002255683. Відповідно до умов даного Договору, позичальникові було надано кредит в сумі 24979,80 грн. на придбання товару та придбання послуг зі страхування, а позичальник зобов'язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування ним, а також належним чином виконувати інші умови договору, зі строком повернення кредиту 24 міс. Згідно п. 1.2.1. Договору, для придбання товару Банк надає позичальнику споживчий кредит у відповідності до умов договору, а позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі, визначені договором та графіком платежів. Позивачем повністю виконано взяті на себе зо Договором зобов'язання, а саме - надано кредит в сумі 24979,80 грн. Відповідно до п. 1.4.4. Договору визначено, що проценти за користування кредитом після закінчення строку дії пільгового періоду, сплачуються щомісячно одночасно з погашенням суми отриманого кредиту, виходячи з розміру процентної ставки, визначеної п. 1.1 Договору; пунктом 1.4.5 передбачено, що за обслуговування кредиту позичальник щомісяця, одночасно з погашенням суми кредиту і процентами сплачує комісію, розмір якої зазначений в Графіку платежів. Платежі по кредиту нараховуються щомісячно, виходячи зі строку кредиту, в розмірі, вказаному в графіку платежів та підлягають сплаті позичальником в дату платежу. В порушення умов кредитного договору, погашення належних до сплати сум основного боргу та інших належних до сплати платежів у встановленому договором розмірі та строк відповідачем не здійснюється, що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до 2 ст. 1050 ЦК України в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокове повернення частини позики, що залишилася та сплатити належні проценти. Згідно п. 1.5.4 та п. 1.5.5. Договору, у разі порушення позичальником строків або суми сплати будь-якого з щомісячних платежів, банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов'язань за кредитним договором. Згідно розрахунку, станом на 20.07.2015 року виникла заборгованість Відповідача перед банком за кредитним договором №2002255683 у загальному розмірі 19318,67 грн., яка складається із заборгованості по кредиту - 12990,43 грн.; заборгованості по відсоткам - 0,82 грн. та комісії - 6327,42 гривень. Судом було встановлено, що за наслідками укладеного договору факторингу від 22 грудня 2014 року, згідно до якого ПАТ «ОТП Банк» відступив ТОВ «ОТП Факторинг Україна» право вимоги за договором №2002255683, укладеним з [PERSON], тобто позивач набув право вимоги від відповідача кредитних коштів включаючи проценти, комісії та інші платежі відповідно до умов договору. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в розмірі 19318,67 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають задоволенню також вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн., що підтверджується платіжним дорученням.

Outcome: approved