Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-страхування» звернулося до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути із відповідач на свою користь 10016,82 грн. суми відшкодування, 1921 грн. сплаченого судового збору. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 30 вересня 2017 року між позивачем та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту CLAU № 10157, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом «Mazda», д/н [NUMBER] . 23 серпня 2018 року по пр-ту Академіка Глушкова, 3 у м. Києві сталася дорожньо- транспортна пригода (за участю автомобіля «Mazda», д/н [NUMBER] , яким керував [PERSON] та автомобіля «ВАЗ», д/н [NUMBER] , яким керував відповідач. 10 вересня 2018 року постановою Голосіївського районного суду м. Києва Відповідача було визнано винним у спричиненні ДТП, вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (порушення правил дорожнього руху, що призвело до пошкодження транспортних засобів) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Таким чином, [PERSON] є винним у спричиненні пошкоджень автомобілю «Mazda», д/н [NUMBER] . 2 жовтня 2018 року до ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» із заявою про виплату страхового відшкодування вх. № 15/04/9.01/1180.18 звернулася [PERSON] у зв`язку з ДТП, яка є страховим випадком згідно з умовами Договору страхування. 29 \~ \~ \~ \~жовтня 2018 року ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» на підставі Страхового акту № 2347 від 11 жовтня 2018 року, виходячи з Рахунку № СКмС-0014260 від 27 вересня 2018 року, Акту виконаних робіт № СКмСА-011515 від 21 листопада 2018 року, Рахунку № СКмС-0013397 від 12 вересня 2018 року, Акту виконаних робіт № СКмСА-008983 від 12 вересня 2018 року, Квитанції № 19 від 12 вересня 2018 року та враховуючи Звіт про визначення вартості матеріального збитку вих. № 4601 від 26 вересня 2018 року, здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 30480,48 грн. На підставі вищезазначеного ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» звернулося до ПрАТ «СГ «ТАС» із Заявою про страхове відшкодування вих. № 15/04/8.04/407-18 від 02 листопада 2018 року. 28 листопада 2018 року ПрАТ «СГ «ТАС» здійснило виплату страхового відшкодування лише у розмірі 13 876, 99 гри. 15 лютого 2019 року позивач звернувся до ПрАТ «СГ «ТАС» із заявою про доплату вих. № 15/04/8.04/076-19. 13 березня 2019 року ПрАТ «СГ «ТАС» здійснило доплату страхового відшкодування, на підставі розрахунку наданого останнім у розмірі 6 586, 67 гри. Загальний розмір страхового відшкодування, яке здійснило ПрАТ «СГ «ТАС» на користь позивача складає 20463, 66 грн., проте вказана сума не покриває у повному обсязі заподіяні збитки. Отже, для відшкодування шкоди у повному обсязі, відповідач зобов`язані сплатити на користь позивача різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), що була здійснена ПрАТ «СГ «ТАС»», у розмірі 10016,82 грн. 05.08.2019 року відповідач [PERSON] направив до суду відзив на позовну заяв, в якому, що він не визнає позовних вимог позивача у справі та заперечує щодо наведених позивачем деяких обставин справи, зокрема розрахунку суми заборгованості, з якими категорично не погоджується. Так його цивільно-правова відповідальність буда застрахована у ПАТ «Страхова група «ТАС» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/9712167 від 23.10.2017 року, страховий ліміт за шкоду заподіяну майну відповідно до полісу складає 100000 грн., розмір франшизи 0 грн. Згідно звіту ФОП [PERSON] матеріальний збиток, завданий автомобілю «Мазда» становить 20463,66 грн.; фактична ж вартість ремонту постраждалого автомобілю «Мазда» становить 30480,48 грн.; позивача наполягає що він винен 10016,82 грн., однак його страхова сума перевищує завдані збитки більше ніж удвічі. 09.08.2019 року до суду надійшла відповідь на відзив від позивач, в якій представник позивача просив відмовити відповідачу у його проханні про відмову у задоволенні позову, задоволити їх позовні вимоги та стягнути з [PERSON] суму відшкодування школи у розмірі 10016,82 грн., сплачений ними судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить їх задоволити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] з`явився у судове засідання 09.07.2019 року, у подальші судові засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до вимог чинного законодавства, причини неявки суду не повідомив. За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі, виходячи з наступного. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що 30 вересня 2017 року між позивачем та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту CLAU № 10157, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом «Mazda», д/н [NUMBER] . (а.с.5-11) 23 серпня 2018 року по пр-ту Академіка Глушкова, 3 у м. Києві сталася дорожньо- транспортна пригода за участю автомобіля «Mazda», д/н [NUMBER] , яким керував [PERSON] та автомобіля «ВАЗ», д/н [NUMBER] , яким керував відповідач. (а.с.13) 10 вересня 2018 року постановою Голосіївського районного суду м. Києва відповідача [PERSON] було визнано винним у спричиненні ДТП, вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (порушення правил дорожнього руху, що призвело до пошкодження транспортних засобів) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (340 гривень). (а.с.13) 2 жовтня 2018 року до ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» із Заявою про виплату страхового відшкодування вх. № 15/04/9.01/1180.18 звернулася [PERSON] у зв`язку з ДТП, яка є страховим випадком згідно з умовами Договору страхування. (а.с.14) 29 \~ \~ \~ \~жовтня 2018 року ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» на підставі Страхового акту № 2347 від 11 жовтня 2018 року, виходячи з Рахунку № СКмС-0014260 від 27 вересня 2018 року, Акту виконаних робіт № СКмСА-011515 від 21 листопада 2018 року, Рахунку № СКмС-0013397 від 12 вересня 2018 року, Акту виконаних робіт № СКмСА-008983 від 12 вересня 2018 року, Квитанції № 19 від 12 вересня 2018 року та враховуючи Звіт про визначення вартості матеріального збитку вих. № 4601 від 26 вересня 2018 року, здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 30480,48 грн., що підтверджуються платіжним дорученням № 7366 від 29 жовтня 2018 року та звітом про виплати коштів станом на 30 жовтня 2018 року. (а.с.15-33) Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована у приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «ТАС». Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія Віді-Страхування звернулося до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС» із заявою про страхове відшкодування вих. №15/04/8.04/407-18 від 02.11.2018 року (а.с.35). 28 листопада 2018 року ПрАТ «СГ «ТАС» здійснило виплату страхового відшкодування лише у розмірі 13 876, 99 грн., що підтверджується випискою з банківського рахунку позивача. (а.с.36) 15 лютого 2019 року Позивач звернувся до ПрАТ «СГ «ТАС» із заявою про доплату вих. № 15/04/8.04/076-19. (а.с.37-38) 13 березня 2019 року ПрАТ «СГ «ТАС» здійснило доплату страхового відшкодування, на підставі розрахунку наданого останнім у листі вих. № 3180 від 01 березня 2019 року, у розмірі 6 586, 67 грн., що підтверджується випискою з банківського рахунку ТДВ «Страхова компанія Віді-Страхування».(а.с.40) Крім того, відповідачу направлялись вимоги про відшкодування шкоди, які також залишились без задоволення. На підставі ст. 27 Закону України Про страхування та ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно з ч. 1 ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Враховуючи вищевикладене та вимоги діючого законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТДВ СК ВіДі-Страхування про відшкодування шкоди в розмірі 10016,82 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 921 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved