overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 9.08.2003р. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] народження. Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить шлюб з відповідачем розірвати, посилаючись на те, що спільне життя у них не склалось у зв'язку з різними поглядами на життя та несумісністю характерів, внаслідок чого з листопада 2013р. вони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що дружина бажає використати розірвання шлюбу для обмеження його спілкування з сином. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, сторони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, почуття любові та взаємоповаги втрачені. Відповідно до ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи встановлені в судовому засіданні факти, які свідчать про відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги між сторонами, спільного ведення господарства та підтримання шлюбних стосунків, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому позов підлягає задоволенню. Посилання відповідача на те, що у них існує спір з приводу спілкування з дитиною не є підставою для відмови в позові про розірвання шлюбу, оскільки даний спір може бути вирішений у встановленому законом порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 9 березня 2002 року. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей. Позивачка, посилаючись на те, що вони з відповідачем мають різні погляди на сімейне життя та втратили взаємоповагу, звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу. Сторони в судове засідання не зявилися, надавши заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі. Позивачка позовні вимоги підтримала, відповідач їх визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони спільно не проживають з березня 2014 року, згоди щодо подальшого спільного проживання не дійшли, миритися та відновлювати подружні стосунки не бажають, а тому суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сімї стало неможливим. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 9 березня 2013 року. Від шлюбу мають малолітню дитину. Позивач, посилаючись на те, що вони з відповідачем не сумісні за характером, звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу. Сторони в судове засідання не зявилися. Позивач подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просить розглянути справу без її участі. Відповідач не з'явився з невідомих суду причин, хоч про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, а тому справа розглядається в порядку заочного провадження. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони спільно не проживають з літа 2016 року, миритися та відновлювати подружні стосунки позивач не бажає, а тому суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сімї стало неможливим. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 9 вересня 2006 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину. Позивачка, посилаючись на те, що відповідач створив іншу сім'ю, звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу. Сторони в судове засідання не з'явилися, надавши заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі. Позивачка позовні вимоги підтримала, відповідач їх визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони спільно не проживають з 2013 року, згоди щодо подальшого спільного проживання не дійшли, миритися та відновлювати подружні стосунки не бажають, а тому суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сім'ї стало неможливим. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 9 грудня 1998 року У звязку з тим, що подальше збереження шлюбу стало неможливим, позивач не має бажання надалі проживати разом з відповідачем. Спільне подружнє життя не склалося. Шлюб між сторонами існує лише формально. На даний час подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Спроби примирення не дали бажаних результатів враховуючи несумісність характерів та поглядів на сімейне життя. Перебування в шлюбі суперечить їх інтересам. Збереження сім'ї стало неможливим, у зв'язку з чим позивач просить шлюб розірвати. Позивач згідно заяви позов підтримав повністю, просить шлюб розірвати. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений у відповідності до ст. 74 ЦПК України, про причини неявки від відповідача повідомлення не надійшло. Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України у відсутності відповідача, який не з'явився в судове засідання. Суд вважає, що відповідно до положень ст. 112 СК України позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно положень ч.ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 Постанови № 11 Пленуму Верховного Суду України від 21.12.07 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку за умови встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09 грудня 1998 року. У зв'язку з тим, що відносини між подружжям унеможливлюють подальше спільне проживання, сторони не ведуть спільне господарство, з часу звернення до суду позивач не змінив свого бажання розірвати шлюб, суд дійшов висновку, що дальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. З урахуванням наведеного вище, суд не вважає за можливе в подальшому сім'ю сторін зберегти міцною та здоровою та вважає за необхідне їх шлюб розірвати. Відповідно до ст.ст.84, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягуються документально підтверджені судові витрати 640 гривень витрат на оплату судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-30 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 9 жовтня 1988 року. Від шлюбу мають троє дітей, які є повнолітніми. У зв`язку з тим, що відносини між подружжям унеможливлюють подальше спільне проживання, позивачка просила суд розірвати шлюб. Ухвалою суду подружжю призначалося шість місяців строку для примирення, наміру примиритись сторони не заявили. Позивачка письмовою заявою підтримала позовні вимоги, просила справу розглядати у її відсутність. Відповідач [PERSON] ,\~який належним\~чином повідомлявся\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання,\~в судове\~засідання не\~з`явився,\~про причини\~неявки не\~повідомив,\~відзиву на\~позов не\~подав. Судом ухвалено про заочний розгляд справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши документи і матеріали справи, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню. Сторони, згідно поданого свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] , перебувають у зареєстрованому 9 жовтня 1988 року Степанською селищною радою Сарненського району Рівненської області, шлюбі, актовий запис №36. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя. У відповідності до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Сторони не підтримують подружні стосунки, втратили повагу один до одного, проживають окремо, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що має істотне значення, сім`я існує формально, збереження її неможливе. На підставі викладеного, ст. ст. 111, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-13 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 9 жовтня 2005 року. Від шлюбу у них народилося двоє дітей. У зв`язку з тим, що відносини між подружжям унеможливлюють подальше спільне проживання, позивач просив суд розірвати шлюб. Позивач [PERSON] подав заяву\~ про\~розгляд справи\~у його\~відсутність,\~позовні вимоги\~підтримав. Відповідачка [PERSON] \~письмовою заявою\~просила розглянути\~справу без\~її участі,\~позовні вимоги\~визнала,\~не заперечувала\~проти розірвання\~шлюбу. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. З огляду на те, що визнання позову відповідачем не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, сумнівів в достовірності викладених обставин та добровільності їх визнання не виникає, суд вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного, ст. ст. 111, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 9 жовтня 2010 року і від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO]. Позивачка у серпні 2018 року звернулася з позовом у суд про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, покликаючись, що спільне життя у них не склалось, так як між ними немає взаєморозуміння, виникали сварки, з листопада 2016 року вони не підтримують подружніх відносин, вона втратила до відповідача хороші почуття і примирення між ними неможливе, чому їх сім'я розпалася остаточно. Позивачка в судове засідання не з'явилася, проте подала до суду заяву, в якій просить позов задовольнити та розглядати справу без її участі, що суд вважає за можливе. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та пояснив, що подружнє життя з позивачкою не склалося, виникали сварки, з травня 2018 року вони проживають окремо і не підтримують сімейних відносин та що він втратив до позивачки хороші почуття і примирення між ними неможливе. Просить позов задовольнити. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст. 26 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки між ними вже довгий час немає взаєморозуміння, виникали сварки, з листопада 2016 року вони не підтримують подружніх відносин, а з травня 2018 року проживають окремо і не ведуть спільного господарства, що свідчить про стійкість і тривалість конфлікту між ними. Суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, оскільки вони не проживають разом і не підтримують сімейних відносин вже тривалий час, втратили один до одного хороші почуття і помиритися не бажають, а тому такий шлюб слід розірвати. На утриманні сторін залишається неповнолітня дитина. На підставі ст.ст.12, 89, 141, 264, 265 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 9 листопада 1991 року і від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивачка у жовтні 2016 року звернулася з позовом у суд про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, покликаючись, що спільне життя у них не склалось, оскільки між ними немає взаєморозуміння, вони виявилися людьми з різними поглядами на шлюб, сім'ю і виховання дітей та що понад сім років вони не підтримують подружніх відносин, переконана, що їх сім'я розпалась остаточно і примирення між ними неможливе. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, покликаючись на мотиви такого та доповнила, що хоча вони з відповідачем проживають в одній квартирі, проте близько семи років подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, а з жовтня 2016 року взагалі не спілкуються та що вона втратила до відповідача хороші почуття і помиритися з ним не бажає, переконана, що їх шлюб розпався остаточно. Просить позов задовольнити. Відповідач та його представник проти позову заперечили, зазначивши, що дійсно між відповідачем і позивачкою не має взаєморозуміння, виникали сварки, з травня 2011 року вони не підтримують подружніх відносин, проте сторони проживають в одній квартирі і ведуть спільне господарство. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки між ними вже тривалий час немає взаєморозуміння, виникали сварки, з 2011 р. вони не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, а з жовтня 2016 року взагалі не спілкуються, що свідчить про стійкість і тривалість конфлікту між ними. Суд намагався зберегти сім'ю сторін, у січні 2017 року надавав їм термін для примирення, проте вони не помирилися. Суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, оскільки між ними немає взаєморозуміння, довгий час вони не підтримують подружніх відносин, позивачка втратила до відповідача хороші почуття і помиритися з ним не бажає, а тому цей шлюб слід розірвати. На утриманні сторін залишається неповнолітня дитина. На підставі ст.ст.10, 60, 212, 215 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-08 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 9 лютого 2007 року. Від шлюбу мають двоє дітей. У зв`язку з тим, що відносини між подружжям унеможливлюють подальше спільне проживання, позивачка просила суд розірвати шлюб. Ухвалою суду подружжю призначалося шість місяців строку для примирення, наміру примиритись сторони не заявили. Позивачка письмовою заявою підтримала позовні вимоги, просила справу розглядати у її відсутність. Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзиву на позов не подав. Судом ухвалено про заочний розгляд справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши документи і матеріали справи, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню. Сторони, згідно поданого свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] , перебувають у зареєстрованому 9 лютого 2007 року Великовербченською сільською радою Сарненського району Рівненської області, шлюбі, актовий запис №5. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя. У відповідності до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Сторони не підтримують подружні стосунки, втратили повагу один до одного, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, сім`я існує формально, збереження її неможливе. На підставі викладеного, ст. ст. 111, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 9 лютого 2007 року. Від шлюбу у них народилося троє дітей. У звязку з тим, що відносини між подружжям унеможливлюють подальше спільне проживання, позивач просила суд розірвати шлюб. Позивачка письмовою заявою підтримала позовні вимоги, просила справу розглядати у її відсутність. Від відповідача [PERSON] надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, позов визнав повністю, не заперечував проти його задоволення. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. З огляду на те, що визнання позову відповідачем не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, сумнівів в достовірності викладених обставин та добровільності їх визнання не виникає, суд вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного, ст. ст. 111, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-06 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 9 червня 2017 року. Від шлюбу у них народилася донька. У зв`язку з тим, що відносини між подружжям унеможливлюють подальше спільне проживання, позивачка просила суд розірвати шлюб. Позивачка [PERSON] письмовою заявою підтримала позовні вимоги, просила справу розглядати у її відсутність. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзиву на позов не подав. Судом ухвалено про заочний розгляд справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши документи і матеріали справи, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню. Сторони, згідно поданого свідоцтва про шлюб [NUMBER] , перебувають у зареєстрованому 9 червня 2017 року виконавчим комітетом Степанської селищної ради Сарненського району Рівненської області шлюбі, актовий запис № 8. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя. У відповідності до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Сторони не підтримують подружні стосунки, втратили повагу один до одного, проживають окремо, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що має істотне значення, сім`я існує формально, збереження її неможливе. На підставі викладеного, ст. ст. 111, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з [INFO]. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що у лютому 2015 р. йому стало відомо, що дружина має близькі стосунки з іншим чоловіком та має намір створити з ним нову сім'ю. З цього часу шлюбні відносини між ними фактично припинились і збереження шлюбу є неможливим, оскільки позивач втратив до дружини почуття поваги та любові. Позивач та його представник позов підтримали в судовому засіданні, просили його задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представники проти задоволення позову не заперечували, разом з тим, зазначали, що причина розладу подружніх відносин полягає у подружній зраді позивача. Суд, вислухавши пояснення сторін, їх представників, допитавши свідків, дослідивши письмові докази у справі, вважає що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, втратили один до одного почуття поваги і любові. Зазначені обставини підтверджені поясненнями позивача [PERSON], який зазначив, що з 2013 р. у них погіршились стосунки та він став помічати, що дружина психологічно віддаляється від нього та дітей. В лютому 2015 р. він дізнався, що у дружини є інший чоловік і з цього часу вони припинили подружні відносини. З березня 2015 р. [PERSON] стала проживати окремо від нього. Відповідач [PERSON], вважаючи неможливим збереження їх шлюбу, зазначала, що погіршення стосунків в їхніх стосунках з чоловіком відбулось після того, як останній в 2011 р. став членом чоловічого клубу «Сенатор». В подальшому вона дізналась, що чоловік в 2013 р. відпочивав у Єгипті з іншою жінкою і з того часу у нього були стосунки з іншими жінками. Вона намагалась зберегти сім'ю, але в січні 2015 р. чоловік запропонував їй вільні стосунки із збереженням формально-юридичних ознак шлюбу, що є для неї неприйнятним. Допитана в якості свідка [PERSON] показала суду, що в лютому 2015 р. у неї з чоловіком [PERSON] відбулась розмова під час якої останній підтвердив, що у нього існують відносини з іншою жінкою - [PERSON] В квітні 2015 р. чоловік подав позов про розірвання шлюбу. Свідок [PERSON] підтвердила суду, що протягом 4 років вона знає [PERSON], знайома з її чоловіком. У сторін була дружна сім'я і гарні стосунки, але приблизно два роки тому [PERSON] розповіла їй, що чоловік їй зраджує і в кінці 2014 р. повідомила про намір розірвати шлюб з ним. В березні 2015 р. свідок зателефонувала [PERSON] і вона їй повідомила, що чоловік зібрав її речі та виставив з квартири. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд приходить до висновку, що сім'я сторін існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved