Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.03.2010 року і мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. [PERSON] 04.08.2014 року звернувся з позовом в суд про розірвання шлюбу між ним та відповідачем, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя у них не склалося, через відсутність взаєморозуміння і довір'я, спільних поглядів на життя та сім'ю, тому вони тривалий час проживають окремо і не підтримують сімейних відносин. Зазначив, що їхня сім'я остаточно розпалася через спільне небажання відновити відносини, шлюб носить формальний характер, а тому вважає, що подальше сумісне життя та збереження сім'ї є неможливим та недоцільним. Позивач у судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на мотиви такого та доповнив, що з серпня 2010 року вони з відповідачем проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть і не підтримують жодних відносин. Зазначив, що він фактично створив нову сім'ю, проживає з другою жінкою, з якою має дитину, і що, як йому відомо, відповідач також створила іншу сім'ю. Вважає, що всі можливості для примирення вичерпані, будь-які підстави для збереження сім'ї відсутні. Просить позов задовольнити. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечила, зазначивши, що подружнє життя із позивачем не склалося, доповнила, що вона дійсно має іншого мужчину, з яким бажає створити сім'ю. Просить позов задовольнити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Як встановлено судом та доведено матеріалами справи, сторони уклали шлюб 25.03.2010 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 280 (а.с.4), і мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.9). Також встановлено, що сторони проживають окремо один від одного з серпня 2010 року, не ведуть спільного господарства, припинили сімейні стосунки, кожен з них фактично створив нову сім'ю, зокрема, позивач проживає з іншою жінкою, з якою в нього народилась дитина, а у відповідача є другий мужчина, з котрим вона має намір створити сім'ю. З урахуванням фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову, наведене свідчить про те, що розлад у відносинах сторін носить стійкий характер і продовжується тривалий час, що призвело до втрати почуття любові та перспектив налагодження стосунків немає. Наведене дає підстави для висновку про те, що подальше проживання та збереження сім'ї [PERSON] та [PERSON] неможливе, тому суд приходить до переконання, що шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved