Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі - позивач, або ТОВ «ОТП Факторинг Україна») звернулось до суду з позовом до [PERSON], в якому просило стягнути з відповідача суму заборгованості за договорами про надання споживчого кредиту на загальну суму 29 211,96 грн., та понесених судових витрат на суму 1600 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, на підставі укладених між публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] догорів про надання споживчого кредиту від 07 листопада 2013 року за № 2006594043, та від 07 жовтня 2013 року за № 2006144381, відповідач отримав грошові кошти у сумі 21 800,00 грн., та 8 000,00 грн. відповідно. Згідно умов кредитних договорів, відповідач зобов'язалась прийняти, належним чином використати та повернути Банку зазначені кредитні кошти у строки, передбачені кредитними договорами, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом відповідно до умов кредитного договору, але порушила зобов'язання викладені в кредитних договорах щодо строків повернення кредитів та відсотків за їх користування. 22 грудня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір факторингу, відповідно до якого ПАТ «ОТП Банк» відступив ТОВ «ОТП Факторинг Україна» право вимоги за вказаним договором. Станом на 24 листопада 2016 року відповідач має заборгованість за кредитним договором № 2006594043 від 07 листопада 2013 року у сумі 22 346,02 грн., яка складається з наступного: залишок заборгованості за кредитом - 18 771,34 грн.; відсотки за користування кредитом - 1,18 грн., комісія за обслуговування кредиту - 3 573,50 грн. Також, станом на 03 лютого 2017 року відповідач має заборгованість за кредитним договором № 2006144381 від 07 жовтня 2013 року у сумі 6 865,94 грн., яка складається з наступного: залишок заборгованості за кредитом - 5 484,15 грн.; відсотки за користування кредитом - 0,24 грн., комісія за обслуговування кредиту - 1 381,55 грн. Оскільки відповідач у добровільному порядку суму вказаної заборгованості не сплачує, тому позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав суду письмову заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, на підставі наявних у справі доказів. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судовому засіданні 03.05.2017 року позов не визнала та пояснила, що ніяких договорів не укладала та не підписувала. Просила витребувати з ТОВ «ОТП Факторинг Україна» оригінали кредитних договорів від 07 листопада 2013 року. Ухвалою Генічеського районного суду Херсонської області від 03 травня 2017 року витребувано з ТОВ «ОТП Факторинг Україна» оригінали кредитних договорів № 2006594043 від 07 листопада 2013 року та № 2006144381 від 07 жовтня 2013 року. Відповідач у судове засідання 21.09.2017 року не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена шляхом направлення поштового повідомлення. Причини неявки не повідомила, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутність. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що 07 листопада 2013 року між публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 2006594043. Відповідно до умов кредитного договору відповідачу надано кредит на загальну суму21 800,00 грн., з яких: на придбання товару у продавця 1 ФОП [PERSON] - 21 600,00 грн.; на придбання пакету послуг «Повернемо загублене» у продавця 3 ТОВ майСейфеті - 200 грн., строком на 36 місяців з 07 листопада 2013 року по 07 листопада 2013 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом, у розмірі 0,01 % річних. Крім того, 07 жовтня 2013 року між публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 2006144381. Відповідно до умов кредитного договору відповідачу надано кредит на загальну суму 8 000,00 грн., з яких: на споживчі цілі - 8 000,00 грн., строком на 20 місяців з 07 жовтня 2013 року по 07 червня 2015 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом, у розмірі 0,01 % річних. Згідно вимог п. 1.2.1 договорів для придбання товару Банк надає позичальнику споживчий кредит у відповідності до умов договору, а позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені договором та Додатком №1 «Графік платежів», що є невід'ємною частиною, а також виконувати інші умови договору. ПАТ «ОТП Банк» свої зобов'язання за договорами виконав, надавши відповідачу кредити на придбання товару, що підтверджується специфікацією до кредитного договору від 07 листопада 2013 року, специфікацією до кредитного договору від 07 жовтня 2013 року та виписками по особовим рахункам. Відповідно до умов договору факторингу № 22/12/14/1-1, укладеного 22 грудня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна», право вимоги за кредитним договором № 2007341875 від 19 грудня 2013 року та за кредитним договором № 2007945292 від 04 лютого 2014 року було відступлено позивачу ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Відповідач свої зобов'язання за кредитними договорами не виконала, в результаті чого виникла заборгованість, яка станом на 24 листопада 2016 року за кредитним договором № 2006594043 від 07 листопада 2013 року становить 22 346,02 грн., яка складається з наступного: залишок заборгованості за кредитом - 18 771,34 грн.; відсотки за користування кредитом - 1,18 грн., комісія за обслуговування кредиту - 3 573,50 грн. Також, існує заборгованість за кредитним договором № 2006144381 від 07 жовтня 2013 року, яка станом на 03 лютого 2017 року становить 6 865,94 грн., яка складається з наступного: залишок заборгованості за кредитом - 5 484,15 грн.; відсотки за користування кредитом - 0,24 грн., комісія за обслуговування кредиту - 1 381,55 грн. 13 червня 2017 року на виконання ухвали Генічеського районного суду Херсонської області від 03.05.2017 року на адресу суду від ТОВ «ОТП Факторинг Україна» надійшли оригінали кредитних договорів. Ухвалою Генічеського районного суду Херсонської області від 03 липня 2017 року витребувано з ТОВ «ОТП Факторинг Україна» розрахунок заборгованості (помісячно з кредиту, процентів, пені тощо) за кредитним договором № 2006594043 від 07 листопада 2013 року, та за кредитним договором № 2006144381 від 07 жовтня 2013 року, із зазначенням місця та способу погашення заборгованості, укладених між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] 29 серпня 2017 року на виконання ухвали Генічеського районного суду Херсонської області від 03.07.2017 року на адресу суду від ТОВ «ОТП Факторинг Україна» надійшли розрахунки заборгованості за кредитними договорами № 2006594043 від 07 листопада 2013 року, та за кредитним договором № 2006144381 від 07 жовтня 2013 року та виписки по особовим рахункам по кредитним договорам № 2006594043 від 07 листопада 2013 року, та за кредитним договором № 2006144381 від 07 жовтня 2013 року. Згідно наданих позивачем документів, вбачається, що [PERSON] дійсно зобов'язалась прийняти, належним чином використати та повернути Банку зазначені кредитні кошти у строки, передбачені кредитними договорами, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом відповідно до умов кредитного договору, але порушив зобов'язання викладені в кредитних договорах щодо строків повернення кредитів та відсотків за їх користування. Стаття 11 ЦПК України вказує, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статті 10,60 ЦПК України покладають обов'язок доведення обставин, які є підставою для вимог або заперечень, на сторони. Відповідачем не надано жодного доказу того, що кредитні договори з нею не укладалися та нею не підписувалися Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З вимог ст. 525 ЦК України вбачається, що одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч. 2. ст.1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, допустивши таким чином заборгованість, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, у зв'язку з чим, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитними договорами. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимоги позивача про відшкодування відповідачем судових витрат підлягають задоволенню.

Outcome: approved