Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

ТОВ «Кредитна ініціатива» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту. Позивач мотивує свої вимоги тим, що 12 серпня 2008 року між ПАТ «Сведбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 270\\Л-А, відповідно до якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування кредит у розмірі 47 200,00 доларів США. зі сплатою фіксованої процентної ставки за користування кредитом у розмірі 13,9%. 28.11 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» укладено договір факторингу, відповідно до якого переходять всі права вимоги за зобов'язаннями відповідача за кредитним договором. Відповідно до умов договору, [PERSON] зобов'язана щомісячно вносити грошові кошти в рахунок погашення кредиту. Відповідач, в порушення умов договору, не проводить платежів в рахунок повернення заборгованості. Кредитним договором передбачено, що у випадку порушення термінів повернення кредиту, кредитор може нараховувати штрафні санкції на суму боргу за весь час прострочення. Таким чином, у зв'язку з порушенням умов кредитного договору відповідачем в частині порядку та строків повернення кредитних коштів, утворилась заборгованість, сума якої станом на 01.01.2014 р. складає заборгованість за кредитом у розмірі 110 692,90 грн., заборгованість по відсотках у розмірі 152 953,17грн., пеня у розмірі 35 563,89грн. В судовому засіданні представник позивача надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, розглянувши справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце, час та дату слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів що у даному випадку вбачається за доцільне.Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 12 серпня 2008 року між ПАТ «Сведбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 270\\Л-А, відповідно до якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування кредит у розмірі 47 200,00 доларів США. зі сплатою фіксованої процентної ставки за користування кредитом у розмірі 13,9%. Кошти були надані відповідачу в повному обсязі в порядку та в строки, передбачені договором. Відповідач, скориставшись кредитними коштами, в порушення умов договору, щодо сплати процентів за користування кредитом, а також плати за обслуговування кредиту. Відповідно до умов договору, у випадку порушення термінів повернення кредиту, кредитор може нараховувати штрафні санкції на суму заборгованості за весь час прострочення виконання зобов'язань за договором а також вимагати від позичальника виконати грошове зобов'язання достроково та в повному обсязі. Таким чином, як вбачається з розрахунку заборгованості, наданої позивачем в підтвердження позовних вимог, станом на 01.01.2014 р. складає заборгованість за кредитом у розмірі 110 692,90 грн., заборгованість по відсотках у розмірі 152 953,17грн., пеня у розмірі 35 563,89грн. Виходячи з вимог ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти Відповідно до ч. 2 ст.1050 та ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. За вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Судові витрати підлягають розподілу в порядку, визначеному ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України.

Outcome: approved