Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

ТзОВ «АВЕ Мукачево» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з вивезення побутових відходів у сумі 1 523 грн. 96 коп. та сплаченого судового збору. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 22.02.2010 року між ТОВ «АВЕ Мукачево» та [PERSON] було укладено договір про надання послуг з вивезення побутових відходів, однак відповідач взяті зобовязання за договором щодо оплати за надані послуги не виконує. За період з березня 2010 року по квітень 2015 року станом на 01.05.2015 року заборгованість по оплаті за комунальні послуги становить 1 523 грн. 96 коп., які боржник ухиляється сплатити у добровільному порядку. Представник позивача подала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, просить позов задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Беручи до уваги заяву представника позивача, суд, знаходить можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно вимог ст.169 ч.4 ЦПК України, на підставі наявних у справі даних та доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та перевіривши їх наявними у справі доказами, суд приходить слідуючого висновку. Судом встановлено, що 22.02.2010 року між ТОВ «АВЕ Мукачево» та [PERSON] було укладено договір №7823 про надання послуг з вивезення побутових відходів (а.с.5). Згідно з розрахунку нарахувань за послуги та довідки про заборгованість відповідача, за невиконання зобовязань за договором за період з березня 2010 року по квітень 2015 року станом на 01.05.2015 року заборгованість по оплаті за комунальні послуги становить 1 523 грн. 96 коп. (а.с.6-7). Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування у жилих та нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Як передбачено ч.1 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Відповідно до ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.68 ЖК України, наймач зобовязаний вчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно з ст.ст.526,527 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. При цьому боржник зобовязаний виконати свій обовязок. Відповідно до ст.ст.610,611,612 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом п.7 Правил користування приміщеннями жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобовязаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги. Згідно з п.п.1, 2 ч.1 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення) та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо-будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо-будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо) відносяться до житлово-комунальних послуг. Таким чином, позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості за надані послуги з вивезення побутових відходів є підставними і підлягають до задоволення. Згідно з ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, що в даному випадку становить 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved