Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-26 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28.09.2012 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON] , [INFO] . [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що одруження з відповідачем виявилось невдалим, оскільки сторони є різними людьми, різними за характером та з різними поглядами на життя, життєві проблеми. Через відсутність почуттів та взаєморозуміння один до одного, сім`я фактично розпалась, між сторонами виникають суперечки, непорозуміння та конфліктні ситуації. Позивач вказує, що кожен зі сторін має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, між ними виникають постійні сварки, свідком яких нерідко стає дитина, що тяжким чином впливає на дитячий психологічний стан та спричиняє дитині душевні страждання. Крім цього, позивач вказує, що на даний момент ведення між сторонами спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено та, за переконанням позивача, подальше підтримання сімейних відносин. Враховуючи наведене, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , зареєстрований Луцьким міським відділом РАЦС Луцького міського управління юстиції Волинської області 28.09.2012 року, актовий запис № 1193. В судове засідання позивач не з`явилась, проте подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позов підтримує повністю. Відповідач [PERSON] , в силу вимог ст. 128 ЦПК України, будучи належним чином був повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. В той же час, відповідачу відомо про наявність судового провадження в даній справі, що підтверджується його клопотаннями про відкладення розгляду даної справи. Будучи ознайомленим про дату, час та місце розгляду даної справи, відповідач подав до суду письмове клопотання про проведення підготовчого судового засідання, що призначено на 27.12.2019 року, у його відсутності в зв`язку з його відрядженням. Цим же клопотанням відповідач просить суд розгляд справи по суті проводити з його участю. Таке клопотання відповідача до задоволення не підлягає, оскільки ухвалою суду від 11.12.2019 року підготовче провадження було закрито і призначено справу до розгляду по суті на 27.12.2019 року. Будь-яких доказів, які б підтверджували поважність неявки відповідача в судове засідання, останнім не надано. Таким чином суд визнає неявку відповідача в судове засідання без поважних причин. Зважаючи на викладені обставини, суд вважає, що відповідач мав можливість з`явитись в судове засідання, а зазначене клопотання відповідача спрямоване на затягування розгляду справи та свідчить про зловживання останнім своїми процесуальними правами, а тому суд розглядає справу по суті у його відсутності. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як встановлено з свідоцтва про шлюб, сторони перебувають у шлюбі з 28.09.2012 року, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 1193. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. Відповідно до п. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до п. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч. 3 ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. З огляду на викладені правові норми, обставини по справі та позицію сторін щодо неможливості збереження сімейних стосунків, суд вважає, що збереження сім`ї в даному випадку буде нічим іншим, як примушуванням сторін до збереження шлюбних відносин. Як встановлено у судовому засіданні, сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, в сім`ї втрачена взаємоповага та розуміння, шлюб існує лише формально й зберегти сім`ю не можливо. Зважаючи на дійсні причини розірвання шлюбу, зазначені позивачем, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Таким чином суд повно, всесторонньо та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу між сторонами.

Outcome: approved