Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. 10.08.2020 року [PERSON] звернувся до Малинського районного суду Житомирської області з позовною заявою про відшкодування моральної шкоди, завданої громадянинові незаконним притягненням до адміністративної відповідальності, в обґрунтування якого зазначив, що 18.09.2019 року працівником Малинського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області, капітаном поліції Гузь О.А., було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №189702 відносно нього за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП (дрібне хуліганство). Згідно даного протоколу, 18.09.2019 року о 11 годині 00 хвилин [PERSON] в приміщенні Малинської районної державної адміністрації, а саме в коридорі біля кабінету №307, порушив громадський порядок, висловлюючись нецензурною лайкою та словесно погрожуючи гр. [PERSON] 27.12.2019 року Малинським районним судом Житомирської області було винесено постанову, згідно якої закрито провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст. 173 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Незважаючи на закриття провадження у справі, позивач стверджує, що внаслідок незаконних дій працівників поліції щодо складання відносно нього протоколу він зазнав моральних та психологічних страждань, загострилися його хронічні хвороби, які потребували лікування. Отже, розмір відшкодування моральної шкоди позивач оцінює у 100 тис. грн. та просить суд стягнути за рахунок коштів Державного бюджету України на свою користь зазначену суму, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державною казначейською службою України. Позивач [PERSON] в судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача Головного управління Національної поліції України в Житомирській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов [PERSON] з доказами до нього не подав. Представник відповідача ГУ Державної казначейської служби України у Житомирській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, подав до суду заяву, в якій вимоги [PERSON] не визнав, просив відмовити йому у задоволенні позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві та проводити розгляд справи без його участі. Так, у поданому до суду відзиві відповідач зазначив, що ГУ Державної казначейської служби України, виконуючи свої повноваження, не здійснювало будь-яких протиправних дій відносно позивача, а також його прав та охоронюваних законом інтересів не порушувало. Головне управління здійснює безспірне списання коштів державного та місцевого бюджетів або боржників на підставі рішення суду, а не є органом, з якого підлягає стягненню моральна шкода, завдана іншими органами, створеними державою. Вивчивши письмові матеріали справи, врахувавши пояснення сторін, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] . Фактичні обставини справи, встановлені судом. 18.09.2019 року працівником Малинського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області, капітаном поліції Гузь О.А., було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №189702 відносно [PERSON] за вчинення ним правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП (дрібне хуліганство). Так, згідно даного протоколу, 18.09.2019 року о 11 годині 00 хвилин, [PERSON] в приміщенні Малинської районної державної адміністрації, а саме в коридорі біля кабінету №307, порушив громадський порядок, висловлюючись нецензурною лайкою та словесно погрожуючи гр. [PERSON] . Адміністративний протокол разом з додатками направлений на розгляд до Малинського районного суду Житомирської області. 27.12.2019 року Малинським районним судом Житомирської області було винесено постанову, згідно якої закрито провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст. 173 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. (а.с.5). У якості доказів спричинення незаконними діями працівників поліції шкоди здоров`ю, позивач додає до матеріалів справи листки непрацездатності, зокрема, згідно листка серії АДУ №447647 у [PERSON] підтверджений гіпертонічний криз; листком серії АДТ №347769 у позивача встановлено діагноз: ниркова коліка; листком серії АДУ №447311 - гіпертонічний криз; листком серії АДТ №348020 - остеохондроз хребта (а.с.6,7). Мотиви та застосовані норми права. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Відповідно до п.3 ч.2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання моральної шкоди іншій особі. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно зі статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода - це протиправне приниження (або замах на приниження) гідності людини, яке викликає в її психіці негативні процеси і стани. Вона полягає саме у втратах, тих негативних наслідках немайнового характеру, які виникли через страждання. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазначала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Згідно положень п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Підставою для відшкодування шкоди є закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Разом із тим, це не спростовує того, що такими діями позивачу завдано моральної шкоди, оскільки закриття справи про адміністративне правопорушення через відсутність його складу свідчить про те, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, а, крім того, відшкодування здійснюється незалежно від вини. Відшкодування моральної шкоди провадиться незалежно від того, чи застосувались з боку держави будь-які заходи примусу, Як вбачається із матеріалів справи, позивач посилається на те, що внаслідок дій працівників поліції, йому було завдано моральної шкоди, яка полягала, зокрема, у погіршенні стану здоров`я. Судом установлено, що [PERSON] зазнав душевного хвилювання та страждання у зв`язку з протиправною поведінкою та діями працівника Малинського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області, які призвели до погіршення стану його здоров`я, що підтверджується матеріалами справи. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). Моральна шкода полягає, зокрема у приниженні честі та гідності фізичної особи, відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Закон пов`язує виникнення права на компенсацію моральної шкоди з випадками порушення прав особи. Стаття 23 ЦК України встановлює, яку форму може набувати моральна шкода, та в яких випадках вона може бути заподіяна особі. Перелік не має вичерпного характеру. Отже моральна шкода підлягає відшкодуванню незалежно від майнової шкоди, ЦК не встановлює ні мінімального, ні максимального розміру відшкодування моральної шкоди. Безумовно, моральну шкоду неможливо компенсувати в повному обсязі, оскільки немає і не може бути точних критеріїв майнового вираження щиросердечного болю, честі, гідності особи, тому будь-який її розмір буде мати суто умовне вираження. Критерії оцінки, якими можна керуватися при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, різноманітні. Головне - щоб за їх допомоги можна було вимірити глибину і тривалість страждань (для людей). Оскільки відшкодування моральної шкоди є компенсацією за втрати немайнового характеру, вона відшкодовується одноразово. Отже, враховуючи, що позивачем доведено спричинення моральних страждань з боку органів Національної поліції, які призвели до погіршення його здоров`я, а тому, враховуючи конкретні обставини справи, глибину заподіяної моральної шкоди, характер та обсяг душевних, психічних страждань, яких зазнав позивач, суд вважає, що сума у розмірі 2 тис. грн. є достатнім розміром відшкодування спричиненої [PERSON] моральної шкоди. Відповідно до ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Судові витрати по справі становлять 840 грн. 80 коп., які відповідно до ст.141 ЦПК України слід розподілити наступним чином: враховуючи, що позов задоволено частково на суму 2000 грн., з відповідача ГУНП в Житомирській області на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 168 грн. 16 коп.

Outcome: partial