Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду 16 липня 2015 року з позовом, вказавши, що 22 липня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № [NUMBER] від 22.07.2013 р. Відповідно до п.1.1. кредитного договору, банк надав позичальнику кредит, а позичальник прийняв його на наступних вимогах: розмір та валюта кредиту: 29\~750,00 грн., цільове використання кредиту: на покупку товарів та послуг у продавців та споживчі цілі; строк кредиту: 60 місяців; розмір процентної ставки: 15%, плата по кредиту (комісія) 1,5% від суми кредиту щомісячно. Пунктом 1.2.1. кредитного договору, банк надає позичальнику споживчий кредит у відповідності до умов кредитного договору, а позичальник зобовязується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним кредитним договором та додатком № 1 «графік платежів», що є невідємною частиною, а також виконувати умови кредитного договору. Згідно з умовами договору факторингу № 15/09/14 від 15 вересня 2014 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № [NUMBER] від 22.07.2013 р., який був укладений між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] Відповідач порушив взяті на себе зобов'язання, допустивши прострочення в погашенні суми кредиту, відсотків та комісії. Станом на 18 травня 2015 року загальна сума заборгованості відповідача по кредиту склала 35\~865,18 грн., з яких: - заборгованість по кредиту у розмірі 28\~202,55 грн.; - заборгованість по відсоткам у розмірі 3\~286,38 грн.; - комісія РО у розмірі 4\~376,25 грн. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № [NUMBER] від 22.07.2013 р., у розмірі 35\~865,18 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 358,65 грн. В судове засідання сторони не зявилися. В матеріалах справи міститься заява представника позивача [PERSON] про розгляд справи за відсутності представника, позов підтримує в повному обсязі (а.с. 4). Відповідач [PERSON] про місце та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісний позов підлягає повному задоволенню, а в задоволенні зустрічних вимог слід відмовити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 22 липня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER] (а.с. 5-9 копія договору, графіку, інформаційного листа). Відповідно до п.1.1. кредитного договору, банк надав позичальнику кредит, а позичальник прийняв його на наступних вимогах: розмір та валюта кредиту: на споживчі цілі у розмірі 25000,00 грн., на придбання послуг у продавця 1 у розмірі 4500,00 грн., на придбання послуг у продавця 2 у розмірі 250,00 грн., загальна сума кредиту у розмірі 29\~750,00 грн. Цільове використання кредиту: на споживчі цілі та придбання послуг продавців. Строк кредиту: 60 місяців, з 22 липня 2013 р. по 22 липня 2018 р. Розмір процентної ставки: 15%. Пунктом 1.2.1. кредитного договору сторони погодили, що банк надає позичальнику споживчий кредит у відповідності до умов кредитного договору, а позичальник зобовязується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним кредитним договором та додатком № 1 «графік платежів», що є невідємною частиною, а також виконувати умови кредитного договору. Згідно п. 1.4.1. кредитного договору, позичальник зобовязувався повністю повернути кредит банку суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобовязання встановлені кредитним договором не пізніше 22 липня 2018 р. Відповідно до п. 1.4.3. кредитного договору, проценти за користування кредитом сплачуються щомісяця одночасно з погашенням суми отриманого кредиту, виходячи із розміру процентної ставки, визначеної пунктом 1.1. даного договору. Розмір щомісячних процентів належний до сплати, зазначений в графіку платежів. Згідно з умовами договору факторингу № 15/09/14 від 15 вересня 2014 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № [NUMBER] від 22.07.2013 р., який був укладений між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] (а.с. 12-16 копія договору, виписки). Однак кредитні зобовязання за договором [PERSON] належним чином не виконував, в звязку з чим за кредитним договором № [NUMBER] від 22.07.2013 р., утворилась заборгованість, яка станом на 18 травня 2015 року склала 35\~865,18 грн. (а.с. 10 розрахунок), з яких: - заборгованість по кредиту у розмірі 28\~202,55 грн.; - заборгованість по відсоткам у розмірі 3\~286,38 грн.; - комісія РО у розмірі 4\~376,25 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно ч. 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Пунктом 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ визначено, що при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК України і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Передбачене статтею 1050 ЦК України право кредитодавця вимагати від позичальника дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, є самостійним. Реалізація такого права жодним чином не залежить від пред'явлення кредитодавцем вимог про розірвання кредитного договору відповідно до положення статті 651 ЦК. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ЦК України). Суд вважає, що сума загальної заборгованості за кредитним договором у розмірі 35\~865,18 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, так як при укладанні з ПАТ «ОТП Банк» 22 липня 2013 року кредитного договору № [NUMBER] від 22.07.2013 р., [PERSON] взяв на себе зобовязання по сплаті отриманого кредиту, процентів, комісії. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача підлягає також стягненню судовий збір в розмірі 358 гривень 65 копійок, тобто 1% від загальної суми в гривнях, яка підлягає стягненню, - 35\~865,18 грн., на користь позивача, оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved