Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

товариство з обмеженою відповідальністю «Алтин» звернулося до суду з позовом про визнання недійсним рішення 36 сесії 6 скликання [PERSON] сільської ради Кролевецького району Сумської області від 22.07.2014 року про заміну орендаря [PERSON] на [PERSON] та договору від 10.09.2014 року про внесення змін до договору оренди землі від 25.01.2014 року, укладеного між [PERSON] сільською радою, [PERSON] та [PERSON]; скасування запису №4776696 про проведену державну реєстрацію іншого речового права від 10.09.2014 року на земельну ділянку за кадастровим номером 5922680400:01:005:0138. Свої вимоги мотивує тим, що 25 січня 2014 року між [PERSON] сільською радою та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,4925 га по вул.Привокзальна, 49 в межах с.Алтинівка для обслуговування господарських будівель і споруд (кадастровий номер 5922680400:01:005:0138). На зазначеній земельній ділянці розташований комплекс будівель і споруд, які належали на праві власності [PERSON] згідно договору купівлі-продажу від 04.06.2008 року. Останній, як одноосібний засновник ТОВ «Алтин», вніс належний йому комплекс будівель до статутного капіталу товариства. 20 травня 2014 року [PERSON] та [PERSON] уклали нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу (відступлення) частки у статутному капіталі ТОВ «Алтин», згідно якого [PERSON] передав [PERSON] належну йому частку у статутному капіталі вартістю 50000 грн., що становить 100% статутного капіталу. 22 травня 2014 року статут ТОВ «Алтин» було зареєстровано в новій редакції, де засновником зазначено [PERSON], а до статутного капіталу включено обєкт нерухомості - комплекс будівель і споруд по вул.Привокзальна, 49 в с.Алтинівка. 22 липня 2014 року [PERSON] сільська рада на 36 сесії 6 скликання прийняла рішення про внесення змін до договору оренди від 25.01.2014 року, замінивши орендаря [PERSON] на [PERSON] та зобовязала останнього укласти додаткову угоду до договору оренди землі. 10 вересня 2014 року [PERSON] від імені [PERSON] на підставі довіреності останнього підписав договір про внесення змін в договір оренди від 25.01.2014 року. В цей же день державним реєстратором Кролевецького районного управління юстиції було проведено державну реєстрацію договору від 25.01.2014 року із змінами від 10.09.2014 року в частині орендаря за №4776696. При набутті ТОВ «Алтин» права власності на майновий комплекс згідно чинного законодавства саме до нього перейшло право оренди земельної ділянки по вул.Привокзальна, 49 в с.Алтинівка, яка перебувала в оренді попереднього власника, а договір оренди між [PERSON] сільською радою та [PERSON] є припиненим і внесення змін в припинений договір не допускається. Таким чином, прийнявши 22.07.2014 року рішення про заміну орендаря [PERSON] на [PERSON] та уклавши договір від 10.09.2014 року, [PERSON] сільська рада, в порушення вимог Конституції України та чинного законодавства, порушила права ТОВ «Алтин» на оренду земельної ділянки, де розташоване належне останнім нерухоме майно, що є підставою для визнання їх недійсними. Посилаючись на викладене, позивач просить суд визнати недійсним рішення 36 сесії 6 скликання [PERSON] сільської ради Кролевецького району Сумської області від 22.07.2014 року про заміну орендаря [PERSON] на [PERSON] та договір від 10.09.2014 року про внесення змін до договору оренди землі від 25.01.2014 року, укладений між [PERSON] сільською радою, [PERSON] та [PERSON]; скасувати запис №4776696 про проведену державну реєстрацію іншого речового права від 10.09.2014 року на земельну ділянку за кадастровим номером 5922680400:01:005:0138. Позивач в судове засідання свого представника не направив, від представника позивача [PERSON] надійшло клопотання про розгляд справи без його участі (а.с. 60). У судовому засіданні 21.11.2017 року представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, від його представника [PERSON] надійшло клопотання про розгляд справи без його участі та без участі [PERSON] (а.с. 61). У судовому засіданні 21.11.2017 року [PERSON] позовні вимоги визнав повністю. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує за умови, що заборгованість з орендної плати буде сплачена на користь [PERSON] сільської ради користувачем земельної ділянки (а.с.67). Представник відповідача [PERSON] сільської ради Кролевецького району Сумської області сільський голова [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову заперечує повністю. Аналогічну позицію він висловив у судовому засіданні 21.11.2017 року, при цьому він не заперечував, що договір від 10.09.2014 року про внесення змін до договору оренди землі від 25.01.2014 року був укладений між [PERSON] сільською радою, [PERSON] та фізичною особою [PERSON]. Третя особа Головне територіальне управління юстиції у Сумській області, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направила, надала заяву про розгляд справи без участі представника управління, при розгляді справи покладаються на розсуд суду (а.с.68). Згідно ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання представника позивача, представника відповідача [PERSON] - [PERSON], представника відповідача [PERSON] сільської ради Кролевецького району Сумської області - [PERSON], відповідача [PERSON] та третьої особи, суд вирішив можливим розглянути справу у відсутність сторін, їх представників та представника третьої особи. Відповідно до положення ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд провів розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №18202823 від 25.02.2014 року у комунальній власності [PERSON] сільської ради Кролевецького району Сумської області є земельна ділянка для іншого сільськогосподарського призначення площею 0,4925 га, розташована за адресою: Сумська область, Кролевецький район, с.Алтинівка, вул. Привокзальна, 49, кадастровий номер 5922680400:01:005:0138 (а.с. 6). Згідно договору оренди землі від 25.01.2014 року, укладеного між орендодавцем [PERSON] сільською радою в особі сільського голови [PERSON] та орендарем фізичною особою [PERSON] орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, кадастровий номер 5922680400:01:005:0138, для іншого сільськогосподарського призначення, на підставі рішення 29 сесії 6 скликання [PERSON] сільської ради від 17.12.2013 року, яка знаходиться в межах с.Алтинівка по вул.Привокзальна, 49 (п. 1 вказаного договору). В оренду передана земельна ділянка загальною площею 0,4925, у тому числі 0,4925 га під господарськими будівлями і дворами (п.2 договору). Земельна ділянка передається в оренду для розміщення та обслуговування господарських дворів (п.15 договору). Цільове призначення земельної ділянки для іншого сільськогосподарського обслуговування (п.16 договору) (а.с.7-8). На вказаній земельній ділянці розташований комплекс будівель та споруд, які згідно договору купівлі-продажу від 04.06.2008 року належали [PERSON], і які останній, як засновник ТОВ «Алтин» (а.с.10-11) передав до статутного капіталу даного товариства, що підтверджується актом прийому-передачі та грошової оцінки майна від 13.03.2014 року (а.с.9). Згідно п.1 ч.1 ст.115 ЦК України, ч.1 ст.12 Закону України Про господарські товариства товариство є власником майна, переданого йому учасниками товариства у власність як вклад до статутного (вкладеного) капіталу. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27.03.2014 року власником комплексу будівель та споруд, розташованих в с.Алтинівка Кролевецького району Сумської області, вул. Привокзальна, 49 є ТОВ «Алтин» (а.с.12). Право власності товариства на зазначене нерухоме майно зареєстровано 25 березня 2014 року, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.13). 20 травня 2014 року між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець) було укладено договорі купівлі-продажу (відступлення) частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю, за умовами якого продавець передав покупцеві належну йому на праві приватної власності частку у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальність Алтин, код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України 39120508, номінальною вартістю 50000 грн., що складає 100% статутного капіталу Товариства. 20.05.2014 року договір посвідчено приватним нотаріусом Кролевецького районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за №797 (а.с. 14-15). 22 травня 2014 року статут ТОВ «Алтин» зареєстровано в новій редакції, учасником товариства вказаний [PERSON], його вклад до статутного капіталу складається з комплексу будівель та споруд під №49 по вул. Привокзальна в с.Алтинівка Кролевецького району Сумської області, його відсоток у статутному капіталі становить 100 % (а.с.16-17). Рішенням 36 сесії 6 скликання [PERSON] сільської ради Кролевецького району Сумської області від 22.07.2014 року Про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 25.01.2014 року були внесені зміни до договору оренди землі від 25.01.2014 року, укладеного між [PERSON] сільською радою та [PERSON], замінено орендаря [PERSON] на [PERSON] у звязку з купівлею-продажем комплексу споруд по вулиці Привокзальна, 49; зобовязано фізичну особу [PERSON], серед іншого, укласти з [PERSON] сільською радою додаткову угоду оренди землі за адресою: с.Алтинівка Кролевецького району Сумської області, вул. Привокзальна, 49, площею 0,4925 га, кадастровий номер 5922680400:01:005:0138 з земель сільськогосподарського призначення [PERSON] сільської ради для іншого сільськогосподарського призначення та подати відповідні документи на державну реєстрацію права оренди земельної ділянки не пізніше ніж у тримісячний термін з дня прийняття рішення (а.с.18). Договором про внесення змін до договору оренди землі від 25.01.2014 року, укладеним 10 вересня 2014 року між [PERSON] сільською радою в особі сільського голови [PERSON], [PERSON] та [PERSON], були внесені зміни в договір оренди землі від 25.01.2014 року, а саме: преамбула договору була викладена в новій редакції, орендаря [PERSON] замінено на [PERSON]; внесені зміни в реквізити сторін, орендарем зазначений [PERSON] (а.с.19). Державним реєстратором реєстраційної служби Кролевецького РУЮ в Сумській області на підставі заяви, поданої уповноваженою особою [PERSON] від 10 вересня 2014 року було проведено державну реєстрацію іншого речового права номер запису 4776696, час державної реєстрації - 25 лютого 2014 року, підстава виникнення речового права - договір оренди землі, виданий 25 січня 2014 року, підстава внесення запису - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 11164491 від 25 лютого 2014 року, вид іншого речового права - право оренди земельної дідянки, орендар - [PERSON] (а.с.20). За змістом статті 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Згідно ч.ч. 1, 2 статті 120 ЗК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності обєкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей обєкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. При цьому при застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на обєкт нерухомості у встановленому законом порядку, право оренди земельної ділянки у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці обєкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак обєкта права оренди. Крім того, пунктом «е» ч.1 ст.141 ЗК України передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці. Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 120 ЗК України, до особи, яка набула права власності на будівлю чи споруду переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Судом встановлено, що 13 березня 2014 року [PERSON], як засновник ТОВ «Алтин», передав до статутного капіталу товариства комплекс будівель та споруд, розташованих в с.Алтинівка Кролевецького району Сумської області, вул. Привокзальна, 49 (а.с.9), право власності товариства на зазначене нерухоме майно зареєстровано 25 березня 2014 року (а.с.12). Таким чином, з моменту набуття ТОВ Алтин права власності на зазначене нерухоме майно право [PERSON] на оренду земельної ділянки, на якій розташована нерухомість, припинилось, право користування земельною ділянкою перейшло до ТОВ «Алтин» у порядку ст.120 ЗК україни, ст. 377 ЦК України. Сторонами не заперечується і підтверджується матеріалами справи, що договір від 10.09.2014 року про внесення змін до договору оренди землі від 25.01.2014 року був укладений між [PERSON] сільською радою в особі сільського голови [PERSON], [PERSON] та [PERSON], як фізичною особою, а не як представником ТОВ Алтин. Таким чином, відповідач [PERSON] сільська рада Кролевецького району Сумської області, прийнявши рішення від 22.07.2014 року про заміну орендаря [PERSON] на [PERSON] та [PERSON] сільська рада Кролевецького району Сумської області, [PERSON] і [PERSON], уклавши договір від 10.09.2014 року про внесення змін до договору оренди землі від 25.01.2014 року, не врахували положення ст.377 ЦК України та ст.120 ЗК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), чим порушили право ТОВ «Алтин» на оренду земельної ділянки, де розташоване належне останнім нерухоме майно. Згідно ч.3 ст.7 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда. Відповідно до п.7 ч.1 ст.31 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) договір оренди землі припиняється в разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці. Пунктом 37 договору оренди землі від 25.01.2014 року, укладеного між орендодавцем [PERSON] сільською радою в особі сільського голови [PERSON] та орендарем фізичною особою [PERSON] передабачено, що дія договору припиняється, серед іншого, у випадках, передбачених законом. Враховуючи зазначене, договір оренди землі від 25.01.2014 року, укладений між орендодавцем [PERSON] сільською радою в особі сільського голови [PERSON] та орендарем фізичною особою [PERSON], вважається припиненим з моменту набуття ТОВ Алтин право власності на нерухоме майно, розташоване на даній земельній ділянці, і право оренди на цю земельну ділянку перейшо до ТОВ Алтин. Таким чином, на момент винесення [PERSON] сільською радою рішенням від 22.07.2014 року Про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 25.01.2014 року, яким були внесені зміни до договору оренди землі від 25.01.2014 року, та укладення між [PERSON] сільською радою в особі сільського голови [PERSON], [PERSON] та [PERSON] договору від 10 вересня 2014 року про внесення змін до договору оренди землі від 25.01.2014 року, договір оренди землі від 25.01.2014 року був припинений, а внесення змін в припинений договір не допускається. Оскільки, прийнявши рішення від 22.07.2014 року Про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 25.01.2014 року [PERSON] сільською радою було порушено право позивача на оренду земельної ділянки по вул.Привокзальна, 49 в с.Алтинівка, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання незаконним вказаного рішення. Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно із ч. 1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені\~частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Для дійсності правочинів відповідно до статті 203 ЦК України, необхідно, щоб зміст правочину не суперечив цивільному кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Зміст правочину складають права та обов'язки, про набуття, зміну або припинення яких учасники правочину домовились. Зміст договору чи іншого правочину закріплюється у його статтях (пунктах). Стаття 203 ЦК України, яка визначає основні критерії чинності правочину, вказує, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. У судовій практиці нерідко виникають питання, чи застосовується зазначене правило до актів іншого галузевого спрямування, як-то: трудового, сімейного, законодавства про соціальне забезпечення. Більшість нормативно-правових актів (ЦК України в тому числі) містять комплексні положення, які містять норми різних галузей права. Зі змісту статей 203-204 ЦК України випливає, що підстави і наслідки недійсності можуть бути передбачені виключно законами. Проте, положення зазначених статей необхідно застосовувати з урахуванням статті 4 ЦК України. Виходячи з буквального тлумачення норм статті 4 та статті 203 ЦК України, зміст правочину має відповідати: 1) Цивільному кодексу України; 2) іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та Цивільного кодексу України; 3) актам Президента у випадках, встановлених Конституцією України; 4) постановам Кабінету Міністрів України; 5) актам органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим, що видаються у випадках і у межах, встановлених Конституцією України та законом. Питання суперечності змісту правочину актам цивільного законодавства повинно вирішуватися також із врахуванням вимог частини 3 статті 6 ЦК України щодо відступів від положень актів цивільного законодавства. Відповідно до частини 1 статті 215 ЦК України недодержання сторонами або стороною в момент вчинення правочину вимог, встановлених частинами 1-3, 5-6 статті 203 ЦК України, тягне за собою, як правило, визнання правочину недійсним. Таким чином, судом встановлено, що на момент укладення договору від 10 вересня 2014 року про внесення змін до договору оренди землі від 25.01.2014 року не були додержані вимоги ч.1 ст.203 ЦК України, що є підставою для визнання договору недійсним. Рішенням про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №15683598 від 10 вересня 2014 року державним реєстратором прав на нерухоме майно реєстраційної служби Кролевецького РУЮ в Сумській області на підставі заяви, поданої [PERSON] (діє на підставі Довіреності, серія і номер: 3890, виданої 03.09.2014 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу) були внесені зміни до запису про інші речові права та субєкта (субєктів) цих прав за номером 4776696 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на обєкт нерухомого майна з реєстраційним номером /спеціального розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що встановлено рішенням Кролевецького районного суду від 12 квітня 2017 року. Однак згідно витягу із державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 20) підстава виникнення речового права - договір оренди землі, виданий 25 січня 2014 року, підстава внесення запису - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 11164491 від 25 лютого 2014 року. Виходячи з вищевикладеоного та у звязку з тим, що при внесенні 10 вересня 2014 року змін до договору оренди землі від 25.01.2014 року не були додержані вимоги ч.1 ст.203 ЦК України, що є наслідком визнання договору недійсним, суд дійшов висновку, що запис про проведену державну реєстрацію прав №4776696, вид іншого речового права право оренди земельної дідянки, орендар - [PERSON], підлягає скасуванню. Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування на підставі рішення суду записів про проведену державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення, припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивачем, серед іншого, фактично оскаржується рішення 36 сесії 6 скликання [PERSON] сільської ради Кролевецького району Сумської області від 22.07.2014 року і суд вважає, що позивач вважає зазначене рішення незаконним. Способом захисту прав за змістом ст. 16 ЦК України може бути визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування. Виходячи з вимог ст.ст. 41, 42 Конституції України, ст. 4 ЦПК України суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання незаконним рішення 36 сесії 6 скликання [PERSON] сільської ради Кролевецького району Сумської області від 22.07.2014 року про заміну орендаря [PERSON] на [PERSON], визнання недійсним договору від 10.09.2014 року про внесення змін до Договору оренди землі від 25.01.2014 року, укладеного між [PERSON] сільською радою, [PERSON] та [PERSON], скасування запису №4776696 про проведену державну реєстрацію іншого речового права право оренди земельної дідянки, орендар - [PERSON] на обєкт нерухомого майна - земельну ділянку за адресою: Сумська область, Кролевецький район, с. Алтинівка, вул. Привокзальна, 49, кадастровий номером 5922680400:01:005:0138. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивача судові витрати по справі, повязані зі сплатою судового збору при подачі ним позову до суду в сумі по 1600 грн. з кожного. Відповідно до ст. ст. 203, 215, 216, 236, 377 ЦК України, ст.ст. 120, 125, 141 ЗК України (в редакції закону від 05.12.2013 року),

Outcome: approved