Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

ТОВ «Менеджмент інвестицій» звернулось до суду з вищевказаним позовом, який обгрунтовує тим, що 28 жовтня 2016 року між ТОВ «Менеджмент інвестицій» та [PERSON] був укладений договір споживчого кредиту № 2058-16/СК, за умовами якого йому було надано кредит для задоволення споживчих потреб в розмірі 500 (п'ятсот) грн. 00 коп., строком на 29 (двадцять дев'ять) днів, а саме з 28.10.2016 року до 25.11.2016 року. Відсотки за користування кредитними коштами відповідач мав сплатити в момент повернення кредиту, але не пізніше 25.11.2016 року. У разі порушення термінів повернення кредиту відсоткова ставка була визначена у розмірі 2,00 % в день від суми заборгованості. Сукупна вартість кредиту становить: 732,00 % річних, або 2,00 % в день від суми заборгованості, що у грошовому вираженні складає 290,00 (двісті дев'яносто гривень 00 копійок) гривень за 29 днів або 10,00 (десять гривень 00 копійок) гривень за день.Тип процентної ставки: фіксована. Також договором було визначено, що у випадку порушення строків повернення Позичальником обумовленої суми кредиту та нарахованих процентів за користування кредитом, Позичальник зобов'язаний сплатити на вимогу Кредитора штраф у розмірі 2 (два) процента від суми кредиту за кожний день такого порушення, починаючи із першого календарного дня, наступного за днем повернення Кредиту. Починаючи із третього дня порушення строків повернення Кредиту штраф встановлюється у розмірі 2,98% (дві цілих дев'яносто вісім сотих) процентів від суми кредиту за кожний день порушення строків та нараховується виходячи із фактичного числа календарних днів такого порушення. Нарахування штрафів здійснюється в момент остаточного розрахунку, до цього моменту вони вважаються прогнозованими. Крім того, 24.05.2017 року Протоколом № 24/05/2017 Кредитор ухвалив з 25.05.2017 року зупинити фізичній особі [PERSON] нарахування відсотків та штрафів у зв'язку з настанням 180-денного строку простроченої заборгованості. Отже, станом на 26.07.2017 року (дата подання, відправлення позову), прострочена заборгованість Позичальника становить 5 313,93 (п'ять тисяч триста тринадцять гривень 93 копійки) гривень та складається з таких сум:1) заборгованість по кредиту 500,00 (п'ятсот гривень 00 копійок) гривень;2) заборгованість по відсоткам 290,00 (двісті дев'яносто гривень 00 копійок) гривень;3) заборгованість по простроченим відсоткам 1 800,00 (одна тисяча вісімсот гривень 00 копійок) гривень; 4) заборгованість по нарахованим та несплаченим штрафним санкціям 2 672,20 (дві тисячі шістсот сімдесят дві гривні 20 копійок) гривень; 5) 3% річних від простроченої суми 51,73 (п'ятдесят одна гривня 73 копійки) гривні. Також позивач зазначає, що 27.12.2016 року засобами поштового зв'язку на ім'я [PERSON] було направлено вимогу про виконання зобов'язань за Договором. Проте таку вимогу Кредитора було проігноровано та не виконано зобов'язання за Договором. За вказаних обставин позивач просить суд стягнути з відповідача вищевказану суму заборгованості. В судове засідання учасники справи не з'явились. Представник позивача попередньо направив суду письмове клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, в поданому клопотанні зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить розглянути справу за наявними в ній матеріалами. Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] втретє підряд (21.02.2018 року, 26.03.2018 року та 07.05.2018 року) в судове засідання не з'явився без поважних причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся судом завчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Заяв про розгляд справи без його участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву відповідачем не подано. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ухвали суду про заочний розгляд справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 28 жовтня 2016 року між ТОВ «Менеджмент інвестицій» та [PERSON], на підставі його анкети-заяви (а.с. 10), був укладений договір споживчого кредиту № 2058-16/СК, що підтверджується його копією (а.с. 6-8). Відповідно до п. 1.1. Договору, «Кредитор на підставі цього Договору надає, а Позичальник отримує грошові кошти в розмірі, зазначеному в п.1.2. цього Договору, на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання та платності, а Позичальник зобов'язується повернути грошові кошти Кредитору на умовах, що передбачені цим Договором». П. 1.2. Договору встановлено, що: «Кредитор надає, а Позичальник отримує Кредит на таких умовах:Сума кредиту: 500,00 (п'ятсот гривень 00 копійок) гривень;Строк кредиту: 29 (двадцять дев'ять) календарних днів з моменту отримання його Позичальником, а саме з «28» жовтня 2016 р. до «25» листопада 2016 р.;Термін повернення кредиту: до 25.11.2016 року включно;Термін сплати відсотків за користування Кредитом: в момент повернення кредиту, але у будь-якому випадку не пізніше 25.11.2016 року включно; у разі порушення термінів повернення кредиту відсоткова ставка становить 2,00 % в день від суми заборгованості та сплачується в день фактичного повернення кредиту. Вид кредиту: споживчий кредит;Цільове використання: задоволення споживчих потреб;Сукупна вартість кредиту становить: 732,00 % річних, або 2,00 % в день від суми заборгованості, що у грошовому вираженні складає 290,00 (двісті дев'яносто гривень 00 копійок) гривень за 29 днів або 10,00 (десять гривень 00 копійок) гривень за день.Тип процентної ставки: фіксована». Відповідно до п. 8.3. Договору: «У разі порушення строків повернення Позичальником обумовленої суми кредиту та нарахованих процентів за користування кредитом, Позичальник зобов'язаний сплатити на вимогу Кредитора штраф у розмірі 2 (два) процента від суми кредиту за кожний день такого порушення, починаючи із першого календарного дня, наступного за днем повернення Кредиту. Починаючи із третього дня порушення строків повернення Кредиту штраф встановлюється у розмірі 2,98% (дві цілих дев'яносто вісім сотих) процентів від суми кредиту за кожний день порушення строків та нараховується виходячи із фактичного числа календарних днів такого порушення. Нарахування штрафів здійснюється в момент остаточного розрахунку, до цього моменту вони вважаються прогнозованими. Штраф є засобом відповідальності Позичальника та нараховується окремо від процентів за користування Кредитом». 24 травня 2017 року Протоколом № 24/05/2017 Кредитор ухвалив з 25.05.2017 року зупинити фізичній особі [PERSON] нарахування відсотків та штрафів у зв'язку з настанням 180-денного строку простроченої заборгованості, що підтверджується його копією (а.с. 13). Отже, станом на 26.07.2017 року (дата подання, відправлення позову), прострочена заборгованість [PERSON] становить 5 313,93 (п'ять тисяч триста тринадцять гривень 93 копійки) гривень та складається з таких сум:1) заборгованість по кредиту 500,00 (п'ятсот гривень 00 копійок) гривень;2) заборгованість по відсоткам 290,00 (двісті дев'яносто гривень 00 копійок) гривень;3) заборгованість по простроченим відсоткам 1 800,00 (одна тисяча вісімсот гривень 00 копійок) гривень; 4) заборгованість по нарахованим та несплаченим штрафним санкціям 2 672,20 (дві тисячі шістсот сімдесят дві гривні 20 копійок) гривень; 5) 3% річних від простроченої суми 51,73 (п'ятдесят одна гривня 73 копійки) гривні, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 3). Судом також встановлено, що 27.12.2016 року засобами поштового зв'язку на ім'я [PERSON] було направлено вимогу про виконання зобов'язань за Договором, яка останнім залишена без виконання, що підтверджується її копією та копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 11, 12). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит - це вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов'язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Судом є встановленим, що відповідач [PERSON] отримав від позивача кредитні кошти для задоволення споживчих потреб в розмірі 500 грн., що підтверджується копією видаткового касового ордеру від 28.10.2016 року (а.с. 9), однак, своїх зобов'язань за даним договором не виконав, в зв'язку з чим має заборгованість перед позивачем в розмірі 5 313,93 грн. Частиною 1 статті 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. А положення ст. 599 ЦК України, передбачають, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Частинами 1, 2 статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти ) у такій самі сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання. В результаті такого прострочення відповідач істотно порушив умови договору, так як позивач вчасно не отримав належні йому кошти і не використав їх в своїй діяльності. Оскільки судом встановлено, що відповідач не дотримує умов укладеного договору, в порядку та в строки, передбачені зазначеним договором, кредит не повернув, а право позивача невиконанням зобов`язання порушено, тому воно підлягає судовому захисту. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований тому підлягає до задоволення. Також, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача, в рахунок повернення сплаченого ним судового збору, підлягають до стягнення кошти в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн., відповідно до платіжного доручення № 314 від 02.08.2017 року (а.с. 1).

Outcome: approved