Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-13 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» через свого представника - Кравчика І. П., який діє на підставі довіреності, звернулося до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №004-20177-200213 від 20.02.2013, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] у розмірі 11772,61 грн., а також судовий збір у розмірі 2270,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що між ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» та [PERSON] укладено кредитний Договір №004-20177-200213 від 20.02.2013, відповідно до умов якого Банк надав відповідачу кредит на принципах поворотності, платності, строковості у сумі 8615,80 грн з кінцевим строком погашення до 19.02.2015. Відповідач не виконувала взяті на себе зобов`язання та не повернула у строки, визначені кредитним Договором тіло кредиту та нараховані відсотки за користування кредитом, що спричинило виникнення заборгованості за кредитним Договором. 27.04.2018 між ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» укладено договір факторингу № 410/К, відповідно до умов якого ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» відступив на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» своє право вимоги заборгованості за кредитними Договорами, в тому числі за кредитним Договором № №004-20177-200213 від 20.02.2013, укладеного між ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» та [PERSON] , прострочена заборгованість за яким станом на 14.05.2021 складає 11772,61 грн, з яких: прострочена заборгованість по тілу кредиту - 7755,94 грн, прострочені відсотки за користування кредитом - 1809,99 грн, 3% річних - 689,11 грн, інфляційні втрати - 1517,57 грн. Додаткових нарахувань штрафних санкцій, пені та іншого з моменту відступлення права вимог новим кредитором не було здійснено. Таким чином, не сплачена заборгованість за кредитним договором №004-20177-200213 від 20.02.2013 складає 11772,61 грн. Відповідач погашення простроченої заборгованості не здійснила, чим грубо порушила права позивача. У зв`язку з викладеним позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 30 червня 2021 року відкрито провадження у справі за Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» до [PERSON] про стягнення грошових коштів за кредитним договором. Розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Представником позивача Кравчиком І. П., що діє на підставі довіреності, безпосередньо в позовній заяві заявлено клопотання щодо розгляду справи за відсутності представника ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА». Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явилася, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомила, відзив не подавала. Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Частиною 3 ст. 131 ЦПК України передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, зі згоди представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, докази надані в обґрунтування позову, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 20 лютого 2013 року між ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» та [PERSON] укладено кредитний Договір №004-20177-200213, відповідно до умов якого Банк надав відповідачу кредит на принципах поворотності, платності, строковості у сумі 8615,80 грн. Розмір процентної ставки 0,01 % річних. Процентна ставка є фіксованою. Розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості: перші 10 місяців на рівні 0,00 % в місяць; починаючи з 11-го місяця користування кредитом 1,40 % в місяць; починаючи з 38-го місяця користування кредитом 1,65 % в місяць. Строк кредиту 24 місяці. Відповідно до п. 4 Договору відповідач зобов`язалася погашати кредитну заборгованість щомісячно не пізніше 20 числа кожного місяця, шляхом зарахування суми грошових коштів у сумі 430,00 грн на відкритий Банком рахунок. 27.04.2018 між ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» укладено договір факторингу № 410/К, відповідно до умов якого ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» відступив на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» своє право вимоги заборгованості за кредитними Договорами, в тому числі за кредитним Договором №004-20177-200213 від 20.02.2013, укладеного між ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» та [PERSON] .. Відповідач не виконувала взяті на себе за кредитним договором зобов`язання, станом на 14.05.2021 складає 11772,61 грн, з яких: прострочена заборгованість по тілу кредиту - 7755,94 грн, прострочені відсотки за користування кредитом - 1809,99 грн, 3% річних - 689,11 грн, інфляційні втрати - 1517,57 грн. Відомостей про погашення відповідачем заборгованості суду не надано. Отже, судом встановлено, що позивач виконав умови кредитного договору у повному обсязі, а відповідач допустила невиконання умов договору та взятих на себе зобов`язань в частині повернення споживчого кредиту та сплати відсотків у встановлені договором порядку та строки. Водночас, позивач вказує у позові про те, що додаткових нарахувань штрафних санкцій, пені та іншого з моменту відступлення права вимоги новим кредитором здійснено не було. Всі нарахування відсотків нараховані первинним кредитором ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК». Статтею 205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Відповідно до статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. У відповідно до положень ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 536 ЦК України передбачено, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Враховуюче викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем порушувались умови укладеного договору із своєчасного повернення суми споживчого кредиту та сплати відсотків за користування ним, внаслідок чого утворився борг перед ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» в сумі 11772,61 грн до моменту відступлення права вимоги TOB «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» 27.04.2018. Вказаний розрахунок відповідачем не спростований. Крім того, у позовній заяві TOB «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» ставить питання про стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 689,11 грн та інфляційних втрат в розмірі 1517,57 грн. Вирішуючи дане питання, суд виходить із того, що відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відтак, наразі наявні всі правові підстави для задоволення позову TOB «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» в цій частині. Отже, загальна сума заборгованості складає 11772,61 грн, з яких: прострочена заборгованість по тілу кредиту - 7755,94 грн, прострочені відсотки за користування кредитом - 1809,99 грн, 3% річних - 689,11 грн, інфляційні втрати - 1517,57 грн. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази з власної ініціативи, крім передбачених ЦПК України випадків. Відповідач не скористалася своїм правом на подання відзиву та не надала доказів помилковості чи неправильності наданого позивачем розрахунку, у зв`язку із чим суд вважає його достовірним. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що відповідач належним чином не виконувала зобов`язання, передбачені укладеним в установленому законом порядку договором, такі дії відповідача є неправомірними, а тому суд вважає позовні вимоги TOB «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» судовий збір, сплачений при поданні позовної заяви до суду, що підтверджується матеріалами справи в розмірі 2270,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved