Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

Територіальне медичне об'єднання «Психіатрія» у м. Києві звернулося до суду з вищевказаною заявою, посилаючись на те, що 20.02.2017 року о 17 годині 10 хвилин за направленням чергового лікаря-психіатра був госпіталізований [PERSON], [INFO]. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 15.01.2015 року [PERSON] визнаний недієздатним, опікуна йому не було призначено. Недієздатний [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у формі шизофренії параноїдної форми з безперервним типом перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром, виражений апатико-дисоціативний тип дефекту особистості. У зв'язку з загостренням психічного захворювання та погіршення стану (не спав, був агресивний до оточуючих, зробив пожежу в квартирі) [PERSON] потребує надання психіатричної допомоги в умовах стаціонару. Рішенням Конституційного суду України від 01.06.2016 року у справі №1-1/2016 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 року у взаємозв'язку з положеннями частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку, недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контрою. Крім того, Конституційний суд України вказав, що до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізацію можлива лише за рішенням суду. Заявник просить прийняти рішення про госпіталізацію [PERSON] до ТМО «Психіатрія» у м. Києві. В судовому засіданні представник ТМО «Психіатрія» лікар-психіатр Шейко М.В. підтримав заяву з тих же підстав, просив заяву задовольнити. Зацікавлена особа - представник органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації Щербина С.В. в судовому засіданні погодилася з заявою, просила госпіталізувати [PERSON] на стаціонарне лікування. Прокурор Павліченко В.А. в судовому засіданні просила задовольнити заяву ТМО «Психіатрія». Суд, вислухавши представника заявника лікаря-психіатра Шейка М.В., зацікавлену особу - представника органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації Щербину С.В., прокурора, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON], [INFO], проживає в квартирі [ADDRESS]. 20.02.2016 року [PERSON] каретою швидкої допомоги було доставлено до територіального медичного об'єднання «Психіатрія» з діагнозом - галюцинаторно-параноїдний синдром, що вбачається з супровідного листка №020184 швидкої медичної допомоги (а.с.8-копія супровідного листка). В листку також зазначено, що [PERSON] не спить, чує голоси, двічі вчинив у квартирі пожежу. В цей же день була заведена медична карта №1043 стаціонарного хворого [PERSON] (а.с.7-20). Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 15.01.2015 року [PERSON] визнаний недієздатним (а.с.3-копія рішення). Опікуна до цього часу не призначено. В судовому засіданні представник заявника лікар-психіатр Шейко М.В. пояснив, що [PERSON] психічно хворий з 1993 року, раніше неодноразово лікувався стаціонарно, вдома лікування не приймає. [PERSON] був доставлений швидкою допомогою, оскільки 20.02.2017 року в квартирі вчинив пожежу, був агресивний. Недієздатний потребує лікування в умовах стаціонару, оскільки за психічним станом являє собою небезпеку для оточуючих. Заінтересована особа представник органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації в суді пояснила, що на даний час [PERSON] потребує лікування в умовах стаціонару у зв'язку з неадекватною, агресивною поведінкою. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. В листі ЖБК «Комунар» від 22.02.2017 року за №10 (а.с.18) зазначається, що в квартирі [ADDRESS] проживають брати [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. За останні шість місяців влаштували дві пожежі в квартирі, підпалюють сторонні предмети, на зауваження сусідів реагують вороже, поведінка цих людей несе загрозу мешканцям будинку. З висновку ЛКК, складеного комісією у складі заступника головного лікаря з стаціонарної допомоги ТМО «Психіатрія» Лебедєва Д.С., завідуючого відділенням №22 Шейка М.В. та лікуючого лікаря Ільїної Г.П. від 22.02.2017 року (а.с.2) вбачається, що 22.02.2017 року комісія оглянула недієздатного [PERSON] і встановила, що він доступний формальному контакту, на запитання відповідає неохоче і вибірково, мислення аморфне з елементами паралогічності, грубими асоціативними розривами, напружений, насторожений, помітно галюцинує, під час розмови до чогось прислухається, щось шепоче, словесно агресивний. Говорить, що сусіди за ним слідкують, він палив речі, бо хотів позбавитися старих речей. [PERSON] емоційно вихолощений, неохайний, виражене вольове зниження. Хворим він себе не вважає. Встановлений діагноз: шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу; галюцинаторно-параноїдний синдром; виражений апатико-дисоціативний тип дефекту особистості. За висновком ЛКК у зв'язку з загостренням психічного захворювання та погіршенням психічного стану [PERSON] потребує надання медичної допомоги в умовах психіатричного стаціонару. Отже, судом встановлено, що у [PERSON] загострення психічної хвороби, він вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих, його лікування можливе лише в стаціонарних умовах. З огляду на викладене, суд вважає, що є підстави для госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу в примусовому порядку. Таким чином, заява в судовому засіданні доведена і підлягає задоволенню. На підставі наведеного, ст.ст. 14, 16, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст. ст. 281, 282 ЦПК України, суд

Outcome: approved