Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 21.10.1992 року, зареєстрований відділом ЗАГС міськвиконкому м. Запоріжжя, актовий запис №2011. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що шлюбні відносини не підтримують, сімя розпалась остаточно, по причині відсутності взаємопорозуміння. Подальше спільне проживання та ведення спільного господарства не є можливим. Примирення з відповідачем не можливе. Спору про розподіл майна не має. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. У судовому засіданні відповідач позов визнав, просив шлюб розірвати. Заслухавши пояснення учасників судового засідання, розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] Абдулькарим знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 21.10.1992 року, зареєстрований відділом ЗАГС міськвиконкому м. Запоріжжя, актовий запис №2011. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] заявлено позов про розірвання шлюбу у зв'язку з відсутністю взаємопорозуміння, різності їхніх поглядів на спільне життя та сімейні відносини, а також інших обставин, що роблять неможливим їхнє подальше спільне проживання і суперечить інтересам позивача. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 СК України ( 2947-14 )). Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК України ( 2947-14 )). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку, а допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України (2947-14 )). Відповідно до ч.2.ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ураховуючи особливий характер сімейних відносин суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сімї є неможливим і суперечить інтересам позивача, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені. Позивач не заявляв вимог про стягнення судового збору, тому на підставі ст. 13 ЦПК України, суд залишає витрати по сплаті судового збору за позивачем.

Outcome: approved