Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 12 липня 2008 року відділом РАЦС по місту Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №328. Мають дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з матір'ю. У вересні 2014 року [PERSON]. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи що спільне життя з відповідачем не склалось з причин різних поглядів на життя, несумісності характерів. На даний час сторони проживають окремо і не ведуть спільного господарства. В судовому засіданні [PERSON] підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити. Додатково зазначив, що на даний час він проживає з іншою жінкою, а тому збереження шлюбу є неможливим. [PERSON] в судовому засіданні позов визнала. Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб , що беруть участь у справі. Як встановлено судом сторони з 12 липня 2008 року перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з матір'ю. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. За змістом ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як зазначив Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог, або заперечень. Суд приймає до уваги пояснення сторін, щодо неможливості подальшого сумісного проживання та збереження шлюбу. Також суд приймає до уваги, що позивач, проживаючи з іншою жінкою, фактично утворив нову сім'ю. Заходи, вжиті судом для примирення сторін і збереження шлюбу, результату не мали. Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача і вважає, що подальше збереження шлюбу не можливо, оскільки суперечило б інтересам сторін та моральним засадам суспільства. При розірванні шлюбу суд вважає за доцільне роз'яснити сторонам положення ч.2 ст. 141 СК України.

Outcome: approved