Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

сторони в шлюбі з 02.06.2007р., мають двоє дітей: Юлію, 08.03.2008р.н. і Павла, 09.07.2013р.н. [PERSON] 13.05.2016р. звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вимоги мотивувала тим, що подружнє життя з відповідачем не склалось, він не поважав її як дружину, зловживав спиртним напоями, через що часто сварились та конфліктували. Вона в 2014р. зверталась до суду із позовом про розірвання шлюбу, але через надію на збереження сімї, просила залишити такий без розгляду. В суді позивачка позов підтримала, з мотивів наведених у ньому, пояснила, що подружнє життя з відповідачем не склалось, він зловживав спиртним напоями, не поважав її як дружину, через що часто конфліктували, вона втратила до відповідача добрі почуття, не хоче миритись і поновлювати з ним шлюбні стосунки, які припинили в січні 2016р., настоює на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належно (а.с. 15, 17). Заслухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, суд задоволює позов. З пояснень позивачки, а не вірити таким, суд немає підстав, долученого до справи свідоцтва про шлюб і копій свідоцтва про народження (а.с.-4-6) видно, що сторони в шлюбі 02.06.2007р., мають двоє дітей: Юлію, 08.03.2008р.н. і Павла, 09.07.2013р.н., у січні 2016р. припинили подружні стосунки, разом не проживають, позивачка миритись не бажає, настоює на розлученні. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10.12.1948 р., чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3 і 4 ст. 56 вказаного\~Кодексу передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до положень ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007р. проголошена\~Конституцією України\~охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюб суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Отже, регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Позивачка настоює на розірванні шлюбу, мотивуючи тим, що не любить відповідача, не бажає поновлювати сімейні стосунки і проживати з ним однією сімєю. Факт звернення позивачки в минулому із аналогічним позовом до суду, має підтвердження оглянутими в судовому засіданні матеріалами цивільної справи Городоцького районного суду Львівської обл. № 2/441/552/2014р. З оглянутої в суді адміністративної справи Городоцького районного суду Львівської обл. № 3/441/746/2014р., убачається, що відповідач притягався до адмінвідповідальності за вчинення насильства у сімї. Про байдужість відповідача до перебування в шлюбі з позивачкою, свідчить його ставлення до розгляду справи в суді, і зокрема - неявка в судове засідання по справі. Ураховуючи наведене та інші фактичні взаємини подружжя Грица, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, а також той факт, що юридичне підтримання шлюбних відносин в даному випадку суперечитиме моральним засадам суспільства, суд задоволює позов. Наявність в сторін дітей, суд оцінює, як обставину, що заслуговує уваги, але не перешкоджає прийняттю рішення про розірвання шлюбу, оскільки діти постійно при позивачці, спору з приводу їх виховання чи утримання між сторонами немає.

Outcome: approved