Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, у якій зазначає, що 5 листопада 2007 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», яким на теперішній час змінено назву замість Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк» на Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (далі - Банк) та [PERSON] (далі - Відповідач ) був укладений кредитний договір № CM-SME 701/154/2007 (далі - Кредитний договір), згідно з яким Відповідач отримав кредит в розмірі 58 400,00 доларів США (п'ятдесят вісім тисяч чотириста доларів 00 центів) строком до 05.11.2014 зі сплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених у Кредитному договорі. Одночасно з укладенням Кредитного договору, з метою забезпечення виконання зобов'язань Відповідачем перед Банком за вказаним кредитним договором, 05.11.2007 був укладений договір іпотеки № PM-SME 701/154/2007 (далі - Договір іпотеки). Згідно з п.п. 3.1, 3.2 договору іпотеки предметом іпотеки є нежитлові приміщення 3-го поверху №12 в літ. А загальною площею 36,3 кв.м , що знаходяться за адресою: м. Харків, пр-т. Леніна, б. 40 та належить Відповідачу на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане Дзержинською районною радою 27 лютого 2004року. В порушення умов Кредитного договору, [PERSON] відмовляється виконувати свої зобов'язання з повернення боргу в строк та на умовах, встановлених сторонами в Кредитному договорі, в зв'язку з чим станом на 05.08.2014 у [PERSON] виникла заборгованість перед Товариства з обмеженою «ОТП Факторинг Україна», що становить 3 578 502,05гривень. На підставі викладеного, позивачі просять позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 5 листопада 2007 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», яким на теперішній час змінено назву замість Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк» на Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № CM-SME 701/154/2007, згідно з яким Відповідач отримав кредит в розмірі 58 400,00 доларів США (п'ятдесят вісім тисяч чотириста доларів 00 центів) строком до 05.11.2014 зі сплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених у Кредитному договорі. 30 червня 2009 року державним реєстратором Голосіївської районної у м. Київ державної адміністрації проведено реєстрацію змін до установчих документів Позивача, відповідно до яких була змінена назва Банку замість Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк» на Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк». Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 29.04.2010 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» у відповідності з ст.ст. 512, 514, 1077 - 1079, 1082, 1084 Цивільного кодексу України відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № CM-SME 701/154/2007 від 05 листопада 2007 року, договором іпотеки № PM-SME 701/154/2007 від 05 листопада 2007 року, укладених між Банком та [PERSON]. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Таким чином, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» щодо права вимоги до Відповідача за кредитним договором, договором іпотеки. Згідно п. 1.1. Кредитного договору [PERSON] зобов'язався своєчасно погашати суму Кредиту та сплачувати відсотки за користування Кредитом в порядку і строки, визначені в умовах Кредитного договору. Згідно з статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору В порушення умов Кредитного договору та норм права, [PERSON] не здійснює погашення кредиту та сплати відсотків у строки та в розмірах, встановлених Кредитним договором. Згідно п. 1.1 ч. 2 Кредитного договору Відповідач зобов'язався своєчасно погашати суму кредиту та сплачувати відсотки за користувач кредитом в порядку і строки, визначені на умовах кредитного договору. При цьому для розрахунку відсотків за користування кредитом встановили використовувати плаваючу процентну ставку, у розмірі, який визначений сторонами договору як 3,4% чи 4,4% + FIDR (п. 3 ч. 1 Кредитного договору) та яку з 01.11.2008 було встановлено у розмірі 13,9% (Повідомлення про зміну Плаваючої процентної ставки за Кредитним договором від 04.11.2008 № 22-3-1/24835) Відповідно п. 4.1.1 Кредитного договору застережено, що за порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами позичальник (Відповідач) зобов'язаний сплатити Банку пеню у розмірі 1% (одного відсотка) від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочки. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум, що підлягають сплаті згідно з кредитним договором. Cтаном на 05.08.2014 складає: заборгованість за кредитом у розмірі 54964,19 доларів США, що з перерахуванням за курсом НБУ станом на 05.08.2014року становить 669631,47гривень; заборгованість по відсоткам за користування кредитом у розмірі 8203,07 доларів США, що з перерахуванням за курсом НБУ станом на 05.08.2014 становить 99938,41гривень; пеня за прострочення виконання зобов'язань становить 2808932,17гривень. Загальна сума заборгованості за Кредитним договором з урахуванням пені дорівнює 3578502,05гривень. 05 листопада 2007 року в забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором № CM-SME 701/154/2007 від «05» листопада 2007 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений договір іпотеки № PM-SME 701/154/2007. Згідно з п.п. 3.1, 3.2 договору іпотеки предметом іпотеки є нежитлові приміщення 3-го поверху №12 в літ. А загальною площею 36,3 кв.м , що знаходяться за адресою: м. Харків, пр-т. Леніна, б. 40 та належить Відповідачу на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане Дзержинською районною радою 27 лютого 2004року. Відповідно до п. 6.2. договору іпотеки, Іпотекодержатель (Позивач) має право задовольнити із вартості предмета іпотеки всі фактичні вимоги негайно після виникнення будь-якої із таких обставин: несплати Боржником (Відповідачем) Позивачу будь-якої суми у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено в кредитному договорі; порушення Відповідачем будь-якого із зобов'язань за ст.5 договору іпотеки; інших обставин, передбачених чинним законодавством України. Статтею 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що Іпотекодержатель (Позивач), має право звернутись у будь-якій час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки Іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором. Приписами ст. 6 Закону України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати» встановлено, що Позивач має право організувати продаж предмета іпотеки шляхом укладення договору купівлі-продажу між Іпотекодавцем та покупцем або продати від свого імені, якщо це передбачено іпотечним договором, або Іпотекодержатель та Іпотекодавець досягли відповідної згоди шляхом укладення договору про задоволення вимог Іпотекодержателя, який підлягає нотаріальному посвідченню. При цьому кошти за придбану нерухомість покупець сплачує на банківські рахунки Іпотекодержателя. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про іпотеку», договором про задоволення вимог Іпотекодержателя також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, яке визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Пунктом 6.4 договору іпотеки передбачено, що Позивач має право застосувати спосіб позасудового врегулювання в порядку, передбаченому чинним законодавством України, у тому числі згідно зі ст.ст. 37, 38 Закону України «Про іпотеку». Відповідно ст.39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 Закону України «Про іпотеку». Частиною 1 ст. 38 Закону України «Про іпотеку» передбачено, якщо рішення суду передбачає право Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, Іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити Іпотекодавця. Відповідно до ч.5 ст. 38 Закону України «Про іпотеку», ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між Іпотекодавцем та Іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Таким чином Позивач має право задовольнити свої вимоги за кредитним договором у повному обсязі шляхом продажу предмету іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Відповідно до п. 61 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої Наказом Міністерства Юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5 (надалі - Інструкція), при нотаріальному посвідченні договорів про відчуження нерухомого майна, що підлягає реєстрації, нотаріус вимагає подання документів, які підтверджують право власності на вказане майно та, у передбачених законодавством випадках, документи, що підтверджують державну реєстрацію прав на це майно в осіб, які його відчужують. Відповідно до п. 63 Інструкції, крім правовстановлювального документа на житловий будинок, садибу та інше нерухоме майно (за винятком земельної ділянки), якщо воно підлягає реєстрації, нотаріус вимагає документи, передбачені наказом Міністерства юстиції України «Про надання витягів з Реєстру прав власності на нерухоме майно та оформлення свідоцтв про право власності на нерухоме майно на спеціальних бланках» від 20 вересня 2002 року N 84/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 20 вересня 2002 року N 773/7061 (із змінами і доповненнями, унесеними наказом Міністерства юстиції України від 23 жовтня 2002 року N 92/5). Відповідно до п. 5.1.2. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, право на отримання витягу та інформації з Реєстру прав мають тільки власник (власники), його спадкоємці та правонаступники юридичних осіб, уповноважені особи, або відповідні органи державної влади, та зокрема суд. Отже, для задоволення вимог Позивача, як законного Іпотекодержателя, шляхом продажу нерухомого майна, необхідне отримання зазначених документів. Відповідно до ст. 34 Закону України «Про іпотеку», після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки і з метою отримання продукції, плодів та доходів, забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначенням предмет іпотеки на підставі договору між Іпотекодавцем і Іпотекодержателем або рішення суду може бути переданий Іпотекодержателю або іншій особі в управління на період до його реалізації у порядку, встановленому цим Законом. Управління майном здійснюється відповідно до законодавства та умов, визначених договором чи рішенням суду. З метою забезпечення повної реалізації Позивачем своїх прав, як Іпотекодержателя та запобігання спричинення Іпотекодавцем перешкод для подальшої реалізації предмету іпотеки та можливих дій щодо погіршення стану предмета іпотеки, вважаємо за необхідне передати ТОВ «ОТП Факторинг Україна» дане нерухоме майно в управління Іпотекодержателя з наданням права обладнання предмету іпотеки новими охоронними пристроями, вільного доступу до нерухомого майна, заміни замків, укладання договорів на охорону зі спеціалізованими підприємств, а також укладання договорів оренди предмету іпотеки з правом отримання орендної плати. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням визнається правовідношення, на підставі якого одна сторона (боржник - Відповідач) зобов'язується здійснити на користь другої сторони (кредитора - Позивача) певні дії (передати майно, виконати роботу, надати послуги, виплатити грошові кошти та ін.) або утриматися від певних дій, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його зобов'язань. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини, відповідно до ст. 11 ЦК України. На підставі змісту ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином, згідно умов договору, вимог ЦК. Припиняються зобов'язання виконанням, проведеним належним чином, відповідно ст. 599 ЦК України. Згідно з ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати відсотків, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Таким чином, відповідно до умов Кредитних договорів Банком були надані Відповідачу грошові кошти, останній виконав свої зобов'язання перед Відповідачем (позичальником) по справі, а взяті Відповідачем на себе договірні зобов'язання перед Позивачем не виконано. Непогашення боржником заборгованості перед Банком за Кредитним договором свідчить про грубе порушення ним його умов, а також вимог 525 ЦК України, які встановлюють неприпустимість односторонньої відмови від виконання зобов'язань. На підставі викладеного і

Outcome: approved