Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-16 00:00:00

Стислий зміст та фактичні обставини. 01 липня 2021 року [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду Харківської області з позовною заявою про встановлення факту, родинних відносин та визнання права власності на Ѕ частини земельної ділянки. в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] помер [PERSON] , який є йому племінником. Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді Ѕ частини земельної ділянки ,загальною площею 3,6824 га, яка складається із земельної ділянки площею 2,2045 га з кадастровим номером 6325784500:01:001:0330 та земельної ділянки площею 1,4779 га з кадастровим номером 6325784500:01:001:0105, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Шевченківської територіальної громади (колишньої - Гетьманівської сільської ради) Куп`янського (колишнього - Шевченківського) району Харківської області, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , на земельну ділянку, яка належала їй згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ХР № 138783, виданого 16 жовтня 2003 року. Після смерті племінника [PERSON] оригінали свідоцтв про право на спадщину, Державний акт на право власності на земельну ділянку та документи, що підтверджують родинні відносини, зокрема свідоцтва про народження [PERSON] , [PERSON] , та про його смерть знайдені не були, оскільки племінник, помер в м. Новоросійську Російської Федерації. Всі перелічені документи є втраченими. Про втрату свідоцтв про право на спадщину та Державного акту на право власності на земельну ділянку надано відповідне оголошення в Шевченківській районній газеті «Краєвид». Він та відповідач за справою - [PERSON] є спадкоємцями після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Ним в строки, передбачені ст.1270 Цивільного кодексу України, було подано заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, але свідоцтва про право на спадщину на зазначену Ѕ частини земельної ділянки він не отримав, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, а також документів що підтверджують родинні відносини, в зв`язку чим йому рекомендовано звернутися до суду. В адміністративному порядку дане питання вирішити не можливо. Тому він змушений звернутися до суду за визнанням свого права та просить встановити факт, що він є рідним дядьком [PERSON] , померлого [INFO] та визнати за ним право власності на Ѕ частини земельної ділянки загальною площею 3.6824 га, яка складається з земельної ділянки площею 2.2045 га кадастровий номер: 6325784500:01:001:0330 та земельної ділянки площею 1.4779 га кадастровий номер: 6325784500:01:001:0105, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Шевченківської громади (колишньої Гетьманівської сільської ради Шевченківського) Куп`янського району Харківської області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . В судове засідання представник відповідача Шевченківської селищної ради Харківської області не з`явився, надав до суду письмову заяву з клопотанням про розгляд справи у своєї відсутності та проти задоволення позову [PERSON] , не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився надав суду заяву про розгляд справи за своєї відсутності. Проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечував. Заяви , клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 15 липня 2021 року, після усунення недоліків вказаних в ухвалі суду, провадження у вищевказаної справі відкрито, призначено підготовче судове засідання за правилами загального провадження. Відповідачам запропоновано в строк до 29 липня 2021 року подати відзив (заперечення). Відзивів до суду не надходило. За клопотанням позивача судом витребувана інформація зі спадкового реєстру щодо належності заповітів та інших спадкоємців, після смерті спадкодавців, викликані свідки. В судове засідання представник відповідача Шевченківської селищної ради Харківської області не з`явився, надав до суду письмову заяву з клопотанням про розгляд справи у своєї відсутності та проти задоволення позову [PERSON] , не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився надав суду заяву про розгляд справи за своєї відсутності. Проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечує. Суд вважає можливим продовжити розгляд справи у відсутності позивача та відповідача, що відповідає положенням ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України за неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши свідків, вважає що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Згідно свідоцтва про народження (серія [NUMBER] , виданого повторно Гетьманівською сільською радою Шевченківського району Харківської області від 17 квітня 1965 року), позивач за справою - [PERSON] народився, [INFO] (а.с.13). З актового запису про народження №68 від 7 липня 1950 року вбачається, що [INFO] народилася сестра позивача [PERSON] . Їх батьками в відповідних документах вказані: [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження (серія [NUMBER] виданого повторно відділом РАГС Шевченківського РУЮ Харківської області від 20 березня 2003 року), [INFO] народився [PERSON] , матір`ю відповідно вказана: [PERSON] . Свідоцтвом про смерть (серія [NUMBER] виданого відділом ЗАГС міста Новоросійська управління ЗАГС Краснодарського Краю від 25 червня 2009 року) підтверджено той факт, що (мовою документу) - [PERSON] , гражданин Украины, умер 21 июня 2009 года (а.с.11). За життя [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, реєстровий номер 715 від 08 червня 2006 року, після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , а саме: на Ѕ частину земельної ділянки, загальною площею 3.6824 га, яка складається з земельної ділянки площею 2.2045 га кадастровий номер: 6325784500:01:001:0330 та земельної ділянки площею 1.4779 га кадастровий номер: 6325784500:01:001:0105, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Шевченківської громади (колишньої Гетьманівської сільської ради Шевченківського) Куп`янського району Харківської області (а.с.12, 14-16). Після смерті спадкодавця правовстановлюючих документів, виявлено не було про, що було надано повідомлення в газету «Краєвид» за №№ 33-34 (2167 - 2168) від 30 квітня 2021 року (а.с.17-24). Відповідно до відповіді №258/02-17 наданої нотаріусом Шевченківської державної нотаріальної контори Харківської області від 15 травня 2021 року вбачається, що позивачу відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку за законом після смерті спадкодавця в зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу (державного акту на землю, або свідоцтва про право на спадщину) та рекомендовано звернутися для вирішення даного питання до суду. Інформаційними довідками зі Спадкового реєстру наданих нотаріусом Шевченківської державної нотаріальної контори Харківської області від 19 вересня 2021 року зазначено, що після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , в термін ст.1270 Цивільного кодексу України з заявами про прийняття спадщини звернулися: [PERSON] та [PERSON] , заведена спадкова справа за №520/2009. Свідоцтва про право на спадщину не видавались. Заяв від інших спадкоємців не надходило. Допитані в судовому засіданні свідки: [PERSON] , пояснила ,що позивача знає тривалий час з восьмидесятих років ,знала його сестру [PERSON] з якою спілкувалась . [PERSON] мала двох синів [PERSON] від першого шлюбу та [PERSON] від другого . [PERSON] поїхав до Російської Федерації де і помер. Позивач у справі є рідним дядьком померлого, [PERSON] , також померла. [PERSON] засвідчив , що родину [PERSON] знає тривалий час. У позивача була сестра [PERSON] , яка померла та мала двох синів: [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] поїхав з України десь у восьмидесятих. Мотивувальна частина та засновані судом правові норми. Відповідно до ч.1 ст.13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Кожна особа згідно ч.1 ст.15 Цивільного кодексу України має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 55 Конституції України кожна особа має право на судовий захист. Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства» № 4451/70). Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», визнаечно ,що враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Щодо встановлення факту родинних відносин. Статтею 293 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд в порядку непозовного цивільного судочинства може розглядати справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.1, п.6 ч.1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особи, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частиною 2 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України, зазначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Враховуючи надані до суду докази, відповідно до вищевказаних документів, також на підставі пояснень позивача, свідків, суд дійшов до висновку, що [PERSON] , [INFO] є рідним дядьком [PERSON] , померлого [INFO] . На підставі наданих суду доказів, пояснень сторін, приймаючи до уваги, що позивач позбавлений можливості у здійсненні права на спадкування в інший шлях, крім встановлення у судовому порядку факту родинних відносин зі спадкодавцем, суд вважає необхідним задовольнити заяву в частині встановлення факту родинних відносин. Щодо вимог про спадкування нерухомого майна. Відносини спадкування регулюються Цивільним кодексом України, який вступив у дію 01 січня 2004 року. Відповідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним. Згідно до ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Статтею 1216 Цивільного кодексу України, передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст.1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Спадкоємці відповідно до ст. 1258 Цивільного Кодексу України одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом згідно ст. 1261 Цивільного Кодексу України мають діти спадкодавця, у тому числі зачатті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до п.4.15 Наказу Мін`юсту від 22 лютого 2012 року № 296/5 зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» вказано, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-1V, однією із підстав державної реєстрації прав на нерухоме майно є рішення судів, що набрали законної сили, оскільки визнання права власності на нерухоме майно є прерогативою суду. Зі змісту ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України вбачається, що спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину чи відмовитися від її прийняття. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, встановленого ст. 1270 Цивільного кодексу України не подав заяву про відмову від спадщини. Як зазначалось вище та належними та допустимими доказами [PERSON] в термін передбачений ст.1270 Цивільного кодексу України звернулася в відповідні органи з заявою про прийняття спадщини. Частина 5 статті 1268 Цивільного кодексу України встановлює, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1225 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності до вимог ч.3 ст.200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оцінивши надані докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, а також враховуючи, що позивач є спадкоємцем після смерті племінника, визнання за ним права власності не порушають нічиїх прав та інтересів, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved