Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

ТОВ ОТП Факторинг Україна звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з [PERSON], [PERSON] солідарно на користь ТОВ ОТП Факторинг Україна суму заборгованості в розмірі 2111925,51 грн.; стягнути з [PERSON], [PERSON] в рівних частках суму сплаченого судового збору у розмірі 3654,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 16 листопада 2006 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», який є правонаступником Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк») та [PERSON] був укладений Кредитний договір №МL 702/193/2006, згідно з яким Відповідач 1 отримав кредит в розмірі 35000.00 доларів США (тридцять пять тисяч доларів США 00 центів), строком до 20 листопада 2031 року, зі сплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених в Кредитному договорі. ЗО червня 2009 року державним реєстратором Голосіївської районної у м. Київ державної адміністрації проведено реєстрацію змін до установчих документів Позивача, відповідно до яких була змінена назва Банку замість Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк» на Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» . Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 12 листопси 2010 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» у відповідності з ст.ст. 512, 514, 1077 - 1079, 1082, 1084 Цивільного кодексу України відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (надалі - Позивач) прийняло право вимоги за кредитним договором №МЬ 702/193/2006 від 16 листопада 2006 року, № БЯ- 702/193/2006 її 16.11.2006 року, укладених між Банком та Відповідачем 1, Відповідачем 2. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згіді з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Таким чин» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» щодо права вимоги з [PERSON] та [PERSON]за кредитним договором та договором поруки. Згідно п. 1.1. Кредитного договору .[PERSON] зобовязалась своєчасно погашати суму Кредиту та сплачувати відсотки за користування Кредитом в порядку і строки, визначені в умовах Кредитного договору. Згідно з статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору Однак, в порушення умов Кредитного договору та норм права, [PERSON] не здійснює погашення кредиту та сплати відсотків у строки та в розмірах, встановлених Кредитним договором. У звязку з вищевикладеним, станом на 03 липня 2014 року, заборгованісі [PERSON] за Кредитним договором, складає: -заборгованість за кредитом 32 614,78 (Тридцять дві тисячі шістсот чотирнадцят доларів США 78 центів) доларів США, -заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками за користування кредитом 5766,20 (пять тисяч сімсот шістдесят шість доларів США 20 центіс доларів США, Загальна сума заборгованості за кредитом та відсотками складає 38380,98 дол. США що в перерахування зак курсом НБУ станом на 03.07.2014р. складає 454175,18 грн. -пеня за прострочення виконання зобовязань за Кредитним договором складає 1657748,ОЗ гривень. Загальна сума заборгованості з урахуванням пені складає 2111925. 51 гривень. В забезпечення виконання зобовязань [PERSON] перед Позивачем за Кредитним договором був укладений договір поруки № SR- 702/193/2006 від 16.11.2006 року укладений між Позивачем та [PERSON]. Згідно умов зазначених договорів поруки для забезпечення повного і своєчасної виконання [PERSON]зобовязань перед Позивачем по Кредитному договору [PERSON] прийняв на себе зобовязання відповідати за повне та своєчасне виконані Позичальником його зобовязань перед Позивачем за Кредитним договором, в повному обсязі таких зобовязань (п. 1.1. Договорів поруки). Також п. 1. Договорів поруки передбачено, що [PERSON] і Позичальник [PERSON]відповідають як солідарні боржники, і Позивач може звернутися з вимогою про виконані боргових зобовязань як до боржника [PERSON] так і до [PERSON] чи до двох одночасно. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03.10.2014 року зустрічний позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна ,в якому позивач за зустрічним позовом просить визнати догоір поруки №SR 702/\~ 193/\~ 206 від 16.11.2006 року таким, що припинив діяльність, а поруку припиненою прийнятий до провадження . У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посив суд їх задовольнити, проти задоволення зустрічного позову заперечував у повному обсязі.. Представник відповідача за первісним позом та третьої особи за зустрічним [PERSON] [PERSON] в судове засідання не з» явилась надала заяву про розгляд справи без її участі, та заперечення проти позову, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог за первісним позовом , посилаючись на те, що позов є необґрунтованим та незаконним з наступних підстав. Вимогами пунктів спірного кредитного договору передбачене право банку вимагати дострокове погашення заборгованості за кредитом шляхом направлення на адресу відповідача вимоги про дострокове погашення кредиту , в такому випадку дострокове погашення заборгованості за кредитом повинно бути виконане відповідачем не пізніше 30 календарних днів з дня направлення останньому такої вимоги. В порушення зазначених вимог кредитного договору , відповідач не отримував вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитом , в матеріалах справи відсутні відомості щодо направлення на адресу відповідача рекомендованим листом із повідомленням , як це передбачено умовами кредитного договору, вказаної вимоги. Крім того позовна заява не містить відомостей стосовно того з якого часу нарахована пеня, згідно розрахунку заборгованості пеня нарахована за період з 03.07.2013 по 03.07.2014 року в сумі 140\~090,57 грн, проте в повній заяві позивач просить стягнути пеню в розмірі 1\~657\~748,03 грн.. Також представник відповідача просить застосувати позовну давність до нарахованої пені за порушення строків повернення заборгованості. Представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом [PERSON][PERSON] у судове засідання не з»явився надав заяву про розгляд справи без його участі та заперечення проти первісного позову в якому просить відмовити у задоволенні первісного позову оскільки у позовній заяві Позивач просить стягнути за прострочення виконання зобовязань, пеню у розмірі 1657748,03 гривень, дана сума є необгрунтованою так як відповідно до п.5 ч.З статті 18 закону України «Про захист прав споживачів»,згідно з якими несправедливими є умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації, понад 50% вартості продукції, в разі невиконання ним зобовязань за договором. Умова яка обмежує права споживача - визнається недійсною. Ця норма може застосовуватися, тільки якщо позика надавалася на споживчі цілі. Даний кредит видавався на споживчі цілі, а саме на купівлю нерухомого майна (ч.І п.2.Кредитного договору), тому сума компенсації не повинна перевищувати понад 50% вартості продукції, а саме 17 500.00 Доларів США.Відповідно до розрахунку Позивача, пеня за період з 03.07.2013 р. по 03.07.2014 р. складає 140 090,57 грн.Позивач не надав обґрунтувань по розрахунку пені заявленої в позові в розмірі 1657748,03 грн. тому дані вимоги безпідставні та необгрунтовані. Крім того , додатковий договір № 1 від 22 квітня 2009 року, до Договору поруки № 811 -702/193/2006 від 16/11/2006 року - являється фальшивим, так як відповідач [PERSON] його не підписував , з ним ознайомлений не був, нових умов на себе стосовно договору поруки не приймав, та й з новим додатковим договором до кредитного договору від 22 квітня 2009 р. він ознайомлений не був. Відповідно до розрахунку заборгованості по клієнту [PERSON] за кредитним договором № МІ 702/193/2006 від 16/11/06 р. станом на 03.07.2014 р. Заборгованість по відсоткам виникла 22.04.2009р., а по пені з 03.07.2013 р. позивач подав позовну заяву 15.07.2014 р тобто, шестимісячний строк пройшов, такий договір поруки вважається припиненим. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. 16 листопада 2006 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», який є правонаступником Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк») та [PERSON] був укладений Кредитний договір №МL 702/193/2006, згідно з яким Відповідач 1 отримав кредит в розмірі 35000.00 доларів США (тридцять пять тисяч доларів США 00 центів), строком до 20 листопада 2031 року, зі сплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених в Кредитному договорі.(а. с. 5-8). Загальна сума заборгованості з урахуванням пені складає 2111925. 51 гривень, (а.с. 10-13) Відповідно ч.І ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.І ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 1052 ЦК України, у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Крім того, згідно п.1.9 спірного кредитного договору, Кредитор має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником та/або поручителем , та/або майновим поручителем своїх боргових та інших зобовязань за цим договором в тому числі н виключно встановлених п.2.3.7 та ст. 3 цього договору та/або умов договору іпотеки, та/або умов договору іпотеки (майнової поруки) та/чи договору поруки . При цьому виконання боргових зобовязань повинно бути проведено протягом 30 календарних днів з дати держання позичальником відповідної вимоги. Як вбачається зі змісту кредитного договору, [PERSON].Л. надавався кредит на строк до 20 листопада 2031 року. На момент предявлення позивачем позову до суду, строк дії кредитного договору не закінчився, однак розрахунок суми позову, обчислений позивачем станом на 03 липня 2014 року, тобто до закінчення строку дії кредитного договору, стосується всієї суми наданого відповідачу кредиту. Таким чином, банк, звернувшись до суду із зазначеним позовом, фактично вимагає достроково розірвати кредитний договір. Відповідно до вимог п.6.3. вказаного кредитного договору, листування між сторонами повинно вестись рекомендованою поштою (надсилатись з повідомленням). В матеріалах справи не міститься даних про направлення позивачем на адресу [PERSON]рекомендованою поштою повідомлення з вимогою про дострокове погашення кредиту. Таким чином, враховуючи ту обставину, що позивач порушив умови кредитного договору в частині дострокового повернення кредиту, суд вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в цій частині. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками, суми пені, нарахованої за порушення строків повернення кредитної заборгованості, сплати відсотків за користування кредитом та суми штрафу за прострочення кредиту та відсотків суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 549 ЦК України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Згідно ч.З вказаної статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Зі змісту позовної заяви та розрахунку суми позову станом на 03.07.2014 року вбачається, що заборгованість за відсотками, пеня та штраф були нараховані позивачем на весь залишок заборгованості за кредитним договором. Таким чином, у звязку з тим, що суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог щодо стягнення залишку заборгованості за кредитом, підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками, суми пені, нарахованої за порушення строків повернення кредитної заборгованості, сплати відсотків з користування кредитом та суми штрафу за прострочення кредиту та відсотків немає. Як вбачається з матеріалів справи , в забезпечення виконання зобовязань [PERSON] перед Позивачем за Кредитки договором був укладений договір поруки № SR- 702/193/2006 від 16.11.2006 року та додатковим договором №1 до договору поруки № SR- 702/193/2006 від 16.11.2006 року укладений між Позивачем та [PERSON] (а.с. 11,12) Відповідно до ч. 4\~ст. 559 ЦК України\~порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. З договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед Банком або повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань, не може розглядатися як установлений строк дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам\~статті 252 ЦК України. Згідно\~ст. 252 ЦК України\~строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Судом встановлено, що вказаних строків чи термінів в договорі поруки не встановлено. Відповідно до розрахунку заборгованості по клієнту [PERSON] за кредитним договором № МІ 702/193/2006 від 16/11/06 р. станом на 03.07.2014 р. Заборгованість по відсоткам виникла 22.04.2009р., а по пені з 03.07.2013 р. позивач подав позовну заяву 15.07.2014 р тобто, шестимісячний строк пройшов, таким чином позовні вимоги ТОВ «Отп Факторинг» до [PERSON] задоволенню не підлягають. Що стосується зустрічної позовної заяви [PERSON] . до Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна, 3-я особа - [PERSON]. про визнання поруки припиненою, суд зазначає наступне. частини 4 статті 559 ЦК України, згідно з якою порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець повязує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (частина друга статті 251 та частина друга статті 252 ЦК України). В більшості випадків, у договорах поруки, не встановлено конкретного строку, після якого порука припиняється, а умови договорів поруки про їх дію до повного виконання боржником своїх зобовязань перед банком за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки,оскільки це суперечить частині першій статті 251 та частині першій статті 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Отже, Банк має право предявити вимогу до поручителя про виконання порушеного зобовязання щодо повернення кредиту за кредитним договором протягом наступних шести місяців після настання строку виконання основного зобовязання, визначеного конкретним договором. Наведеної правової позиції дотримується Верховний Суд України у своїх постановах від 18 липня 2012 р. по справі № 6-78 цс 12, від 21 травня 2012 р. по справі № 6-48 цс 11, від 23 травня 2012 р. по справі № 6-33 цс 12. Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Згідно з частиною четвертою статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. Умова договору поруки про припинення поруки після повного виконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором не може вважатися встановленим сторонами договору поруки строком припинення поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, за таких обставин, порука на підставі ч. 4 статті 559 /ЦК України припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання . основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Крім того відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи №7756встановлено, що підпис від імені [PERSON] у додатковому договорі №1 від 22.04.2009 року до договору поруки № SR- 702/193/2006 від 16.11.2006 року, в графі «Поручитель» над пядаком «Удовиченко Дмитрій Сергійович»,- підпис виконаний не [PERSON]С, а іншою особою (а.с. 155-156) Допитані в судовому засіданні від 24.11.2014 року свідки [PERSON]А, [PERSON]М, [PERSON] підтвердили той факт, що [PERSON] не підписував додатковий договор №1 від 22.04.2009 року до договору поруки № SR- 702/193/2006 від 16.11.2006 року Відповідно до розрахунку заборгованості по клієнту [PERSON] за кредитним договором № МІ 702/193/2006 від 16/11/06 р. станом на 03.07.2014 р. Заборгованість по відсоткам виникла 22.04.2009р., а по пені з 03.07.2013 р. позивач подав позовну заяву 15.07.2014 р тобто, шестимісячний строк пройшов, такий договір поруки вважається припиненим. Таким чином зустрічна позовна заява [PERSON] . до Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна, 3-я особа - [PERSON]. про визнання поруки припиненою підлягає задоволенню.

Outcome: approved