overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб в Видраницькій сільській раді Ратнівського району Волинської області 13.05.1995 року, під актовим записом № 1. Подружжя від шлюбу неповнолітніх дітей немає. [PERSON] звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що їхній шлюб перетворився у формальність. Оскільки вона з відповідачем фактично припинила подружні відносини, через різність та не сумістність характерів і поглядів на життя, постійні сімейні дебоші внаслідок зловживання відповідача спиртними напоями. Відповідач [PERSON] в поданій до суду письмовій заяві позов визнав, згідний на розлучення з [PERSON] Дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити. Судом встановлено, що сторони припинили між собою шлюбні стосунки, ніяких відносин між собою не підтримують. Позивачка в категоричній формі настоює на розлученні з відповідачем, з яким примиритись не бажає, ніяких заходів для цього не вживала і вживати не буде, через різність та не сумісність характерів і поглядів на життя, постійні сімейні дебоші в їхній сім'ї внаслідок зловживання спиртними нопоями відповідача. Встановлені мотиви і підстави розлучення виключають збереження сім'ї між подружжям [PERSON]. Укладений між ними шлюб, підлягає розірванню. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушення до шлюбу не допускається - ч. 1 ст. 24 СК України. Судові витрати в справі, у розмірі 704 грн. 80 коп., пов'язані зі сплатою судового збору в дохід держави, при подачі позову в суд, слід стягнути з відповідача на користь позивачки, відповідно ч.2 ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб в відділі реєстрації актів цивільного стану по Ковельському району Ковельського міськайонного управління юстиції Волинської області 14.04.2009 року, під актовим записом №09. Подружжя від шлюбу має дітей: сина [PERSON] [INFO]; сина [PERSON] [INFO]. [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] Позовні вимоги мотивувала тим, що їхній шлюб перетворився у формальність, оскільки вона з відповідачем спільним подружнім життям не проживає, через різність та несумісність характерів і поглядів на життя, зловживання відповідача спиртними напоями, постійні сімені конфлікти, приниження її людської гідності і честі, втрати поваги один до одного. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, настоює на розлученні з чоловіком [PERSON], з мотивів і підстав наведених в позовній заяві, оскільки вона прийшла до твердого переконання про неможливість подальшого збереження між ними сімї. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду виниклого спору, повторно, не зявився в судове засідання. Не повідомив суд про причину неявки. На підставі наявних у справі доказів, суд вважає за можливе, зі згоди позивача, розглянути спір по суті у відсутності відповідача, ухваливши заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони припинили між собою шлюбні стосунки, через різність та несумісність характерів і поглядів на життя, зловживання відповідача спиртними напоями, постійні сімейні дебоші зі сторони відповідача протягом двох останніх років Сторони ніяких відносин між собою не підтримують. Позивачка в категоричній формі настоює на розлученні, примиритись не бажає з відповідачем, ніяких заходів для цього не вживала і вживати не буде. Встановлені мотиви і підстави розлучення виключають збереження сімї між подружжям [PERSON]. Укладений між ними шлюб, підлягає розірванню, незважаючи на те, що в них є спільні діти. Оскільки перебування дітей в атмосфері постійних сімейних чвар між батьками сторонами в справі, не тільки не буде сприяти їх нормальному психологічному розвитку, а й негативно буде впливати на їхній психічний стан. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушення до шлюбу не допускається ч.1 ст.24 СК України. Суд вважає за необхідне, малолітніх дітей [PERSON], [PERSON] залишити на проживанні з матірю [PERSON], враховуючи їхній вік, які потребують материнського піклування. Понесені [PERSON] судові витрати в справі, повязані зі сплатою судового збору в дохід держави при подачі позову в суд, позивачка залишає за собою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб в Заболоттівській селищній раді Ратнівського району Волинської області 02.10.2012 року, під актовим записом №21. Подружжя від шлюбу має дітей: сина [PERSON], [INFO]; дочку [PERSON], [INFO]. [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] Позовні вимоги мотивувала тим, що їхній шлюб перетворився у формальність, оскільки вона з відповідачем спільним подружнім життям не проживає, через різність та несумісність характерів і поглядів на життя, зловживання відповідача спиртними напоями, постійні сімені конфлікти, втрати поваги один до одного. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, настоює на розлученні з чоловіком [PERSON], з мотивів і підстав наведених в позовній заяві, оскільки вона прийшла до твердого переконання про неможливість подальшого збереження між ними сімї. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду виниклого спору, повторно, не зявився в судове засідання. Не повідомив суд про причину неявки. На підставі наявних у справі доказів, суд вважає за можливе, зі згоди позивача, розглянути спір по суті у відсутності відповідача, ухваливши заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони припинили між собою шлюбні стосунки, через різність та несумісність характерів і поглядів на життя, зловживання відповідача спиртними напоями, постійні сімейні дебоші. Сторони ніяких відносин між собою не підтримують. Позивачка в категоричній формі настоює на розлученні, примиритись не бажає з відповідачем, ніяких заходів для цього не вживала і вживати не буде. Встановлені мотиви і підстави розлучення виключають збереження сімї між подружжям [PERSON]. Укладений між ними шлюб, підлягає розірванню, незважаючи на те, що в них є спільні діти. Оскільки перебування дітей в атмосфері постійних сімейних чвар між батьками сторонами в справі, не тільки не буде сприяти їх нормальному психологічному розвитку, а й негативно буде впливати на їхній психічний стан. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушення до шлюбу не допускається ч.1 ст.24 СК України. Суд вважає за необхідне, малолітніх дітей [PERSON], [PERSON] залишити на проживанні з матірю [PERSON], враховуючи їхній вік, які потребують материнського піклування. Понесені [PERSON] судові витрати в справі, повязані зі сплатою судового збору в дохід держави при подачі позову в суд, позивачка залишає за собою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб відділі в державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області 18.06.2011 року, під актовим записом № 598. Подружжя від шлюбу має малолітнього сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] Позовні вимоги обґрунтовував тим, що їхній шлюб перетворився у формальність. Оскільки він з відповідачкою фактично припинив подружні відносини, через різність та не сумістність характерів і поглядів на життя, постійні сімейні конфлікти. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, настоює на розлученні з відповідачкою [PERSON] Відповідачка [PERSON] в поданій до суду письмовій заяві позов визнала, згідна на розлучення з [PERSON] Дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити. Судом встановлено, що сторони припинили між собою шлюбні стосунки, ніяких відносин між собою не підтримують. Позивач в категоричній формі настоює на розлученні з відповідачкою, з якою примиритись не бажає, ніяких заходів для цього не вживав і вживати не буде, через різність та не сумісність характерів і поглядів на життя, постійні сімейні конфлікти. Встановлені мотиви і підстави розлучення виключають збереження сім'ї між подружжям [PERSON]. Укладений між ними шлюб, підлягає розірванню, незважаючи на те, що в них від шлюбу є малолітня дитина. Оскільки перебування дитини в атмосфері постійних сімейних чвар між батьками не тільки не буде сприяти її нормальному психологічному розвитку, а й негативно вплине на її психічний стан. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушення до шлюбу не допускається ч. 1 ст. 24 СК України. За погодженням між сторонами, малолітнього [PERSON], [INFO], слід залишити на проживанні з батьком [PERSON] Судові витрати в справі, повязані зі сплатою судового збору в дохід держави, при подачі позову в суд, позивач залишає за собою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб в місцях позбавлення волі 10 серпня 2011 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. У звязку з тим, що подружжя фактично разом не проживало, шлюб існував формально, крім того [PERSON] 31 січня 2014 року отримав нове покарання, не відбувши попереднього і був засуджений Сарненським районним судом за ч.4 ст.27 та ч.2 ст.307 КК України на строк 6 років 2 місяця, позивач вважає, що дані підстави унеможливлюють подальше спільне проживання та просить суд розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не зявилась, подала заяву в якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] на час розгляду справи знаходиться в Криворізькій установі виконання покарань УДПтС України у Дніпропетровській області №3. На запит суду відносно заявленого позову про розірвання шлюбу, [PERSON] відмовився від дачі письмових пояснень Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення у відсутності відповідача. Суд, дослідивши письмові докази, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. У відповідності до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 110 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть предявлятися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоровя чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. Суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, сімя існує формально, збереження її неможливе. На підставі викладеного, ст. 111, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-22 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб в Ратнівському райвідділі реєстрації актів громадянського стану Волинської області 11.07.1992 року, під актовим записом № 05. Подружжя від шлюбу має чотирьох дітей, двоє з яких неповнолітні: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. [PERSON] звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між ними систематично виникали сварки, що призвело до відсутності в сім' взаємоповаги та негативно впливає на виховання дітей. Стверджує, що їх шлюб носить лише формальний характер, оскільки відповідач на протязі останнього року подружнього життя підтримує стосунки з іншою жінкою. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, настоює на розлученні, просить не надавати термін на примирення, оскільки він не дасть ніякого результату. Відповідач [PERSON] позов визнав, згідний на розлучення з позивачем. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити. Судом встановлено, що сторони припинили між собою шлюбні стосунки, ніяких відносин між собою не підтримують. Позивач в категоричній формі настоює на розлученні з відповідачем, з яким примиритись не бажає, ніяких заходів для цього не вживала і вживати не буде, оскільки прийшла до твердого переконання про неможливість подальшого збереження між ними сімї, через постійні сімейні чвари між ними. Відповідач згідний на розлучення з позивачем та фактично проживає з ішною жінкою. Встановлені мотиви і підстави розлучення виключають збереження сім'ї між подружжям [PERSON]. Укладений між ними шлюб, підлягає розірванню, незважаючи на те, що в них від шлюбу є неповнолітні діти. Оскільки перебування дітей в атмосфері постійних сімейних чвар між батьками не тільки не буде сприяти їх нормальному психологічному розвитку, а й негативно вплине на їх психічний стан. Судові витрати в справі, у розмірі 704 грн. 80 коп., повязані зі сплатою судового збору в дохід держави, при подачі позову в суд, слід стягнути з відповідача на користь позивача, відповідно ч.2 ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб в Ратнівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинської області 19.11.2006 року, під актовим записом № 116. Подружжя від шлюбу має малолітніх дітей синів [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що їхній шлюб перетворився у формальність. Оскільки вона з відповідачем фактично припинила подружні відносини, через різність та не сумістність характерів і поглядів на життя, постійні сімейні конфлікти. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, настоює на розлученні з відповідачем [PERSON] Будучи в встановленому законодавством порядку повідомленим про час і місце розгляду справи, відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не зявився, не повідомив про причину неявки в суд. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити. Судом встановлено, що сторони припинили між собою шлюбні стосунки, ніяких відносин між собою не підтримують. Позивачка в категоричній формі настоює на розлученні з відповідачем, з яким примиритись не бажає, ніяких заходів для цього не вживала і вживати не буде, через різність та не сумісність характерів і поглядів на життя, постійні сімейні конфлікти. Сторонам судом надавався строк для можливого примирення. Вжиті судом заходи по примиренню сторін бажаних наслідків не дали. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушення до шлюбу не допускається ч. 1 ст. 24 СК України. Встановлені мотиви і підстави розлучення виключають збереження сім'ї між подружжям [PERSON]. Укладений між ними шлюб, підлягає розірванню, незважаючи на те, що в них від шлюбу є малолітні діти. Оскільки перебування дітей в атмосфері постійних сімейних чвар між батьками не тільки не буде сприяти їх нормальному психологічному розвитку, а й негативно вплине на їхній психічний стан. Малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] слід залишити на проживанні з матірю [PERSON], що буде відповідати інтересам дітей. Судові витрати в справі, повязані зі сплатою [PERSON] судового збору в дохід держави, при подачі позову в суд, у розмірі 704 грн. 80 коп., на підставі ч.2 ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-01 00:00:00

сторони зареєстрували шлюб з 17.02.2012 року. Від шлюбу народився син [PERSON],[INFO]. Позивачка звернулася до суду з позовом, просить стягнути аліменти на неповнолітню дитину в твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень, так як відповідач матеріально сім'ю не підтримує та грошей на утримування неповнолітньої дитини, не надає. Позивачка в судовому засіданні заявила клопотання в якому вказала,що змінює позовні вимоги та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі по 600 грн. та розглянути справу у її відсутності. Відповідач в судовому засіданні позов про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 600 грн. визнав ,не заперечує щодо його задоволення та просить розглянути справу у його відсутності. Суд, заслухавши доводи сторін,дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження дитини: [PERSON],[INFO],він являється дитиною позивачки та відповідача (а.с.3). Судом встановлено, що дитина на даний час проживає з матір'ю (а.с.5). Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач матеріально сім'ю не підтримує та грошей на утримування дитини не надає. Позивачка проживає з дитиною, яка перебуває на її утриманні. Відповідач в даний час працездатний, будь яких інших стягнень з нього суду не представив, а тому суд розцінює, що він спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини. Враховуючи викладене, суд вважає можливим стягнути в користь позивачки з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі, а саме в розмірі по 600,00 гривень, щомісячно на дитину так як він має нерегулярний, мінливий дохід.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюбу 25 грудня 2002 року в с.Блюдники Галицького району Івано-Франківської області, актовий запис № 11. В шлюбі у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Позивач посилається на ті обставини, що сімейне життя з відповідачем не склалося. Між ними відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного. Чоловік часто вживає спиртні напої, вдається до фізичної розправи щодо неї та дітей. Також, протягом двох місяців фактично шлюбні відносини між ними припинені. Вона прийшов до висновку, що міцної сімї вони не створили, сімя їхня розпалась остаточно, миритись з відповідачем не бажає і наполягає на розірванні шлюбу. При цьому позивач звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, а також у заяві зазначив, що підтримує позовні вимоги і просить задовольнити з викладених у позовній заяві підстав. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоч про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши представлені доводи позивача та перевіривши матеріали справи суд вважає, що позовну заяву слід задовольнити. Судом встановлено, що за час спільного проживання сторони міцної сімї не створили. Між ними відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного, часто виникають сімейні конфлікти. Все це негативно впливає на сімейну атмосферу і призвело до розпаду їхньої сімї. Проживати й далі спільно з відповідачем позивач не бажає і наполягає на розірванні шлюбу. Вказані обставини підтвердила позивач в письмовій заяві. Суд приходить до висновку, що сімя розпалася і зберегти її можливості немає. На підставі ст.ст. 104, 105, 110. 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб у вересні 1995 року і проживали до кінця 2012 року. [INFO] року у подружжя народилася донька. 24.07.1998 року подружжя придбало у спільну сумісну власність згідно договору купівлі-продажу двокімнатну квартиру [ADDRESS] яку оформлено на [PERSON] Сім'я проживала у придбаній квартирі. Однак, на початку 2012 року стосунки між подружжям погіршились і це привело до припинення подружніх стосунків, а рішенням Немирівського районного суду від 10.12.2012 року шлюб було розірвано. Ще до розірвання шлюбу [PERSON] з донькою [PERSON] залишила квартиру і з того часу не можуть туди повернутися.. В квартирі залишився проживати [PERSON]. Квартира була придбана у шлюбі, а тому подружжя має рівні права на володіння, користування та розпорядження майном згідно ст. 63 Сімейного кодексу України. Тому [PERSON] звернулася до суду з позовом про поділ спільного майна в натурі. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала, просила вселити їх з донькою в квартиру, визнати за нею право власності на 2/3 частини квартири і виділити кімнату площею 14,7 кв. м, а решту приміщення залишити у загальному користування, зобов'язати не чинити перешкод, стягнути судові витрати. Відповідач позову не визнав, пояснивши що він не вигонив колишню дружину з їх донькою з квартири, вона сама пішла та забрала дитину. Він замок не змінив, зробив ремонт у кімнаті більшій, можуть повертатися та проживати у квартирі, перешкод ніяких для проживання не чинить. Суд, заслухавши сторони,дослідивши матеріали, приходить до висновку про задоволення позовних вимог частково за слідуючих підстав. Як встановлено в судовому засіданні позивачка [PERSON] сама залишила квартиру після сварки з чоловіком [PERSON] восени 2012 року, забравши доньку з собою. А потім в грудні 2012 року шлюб був розірваний /а.с. 5,6/. З того часу позивачка з донькою і не повертається в квартиру. Квартира № 19 була придбана 24.07.1998 року і договір купівлі-продажу зареєстрований на [PERSON] /а.с.11/, але на той час шлюб між ними був зареєстрований і квартирна стала майном подружжя на праві спільної сумісної власності. Однак, після розірвання шлюбу позивачка, маючи право на майно як колишня дружина, має право узаконити свою частку відповідно і тому просить визнати за нею право власності на 2/3 частини квартири з урахуванням що з нею проживатиме ще не- повнолітня донька [PERSON] [INFO]. Але суд не може погодитися з цією вимогою про визнання права власності на 2/3 частини квартири, що буде зменшувати частку відповідача, а можливості збільшити цю частку не надається можливим через розташування квартири на 2-ому поверсі будинку. Тому позивачці з донькою, якій незадовго виповниться вісімнадцять років, доцільно виділити в користування більшу кімнату площею 16,1 кв. м, а [PERSON] кімнату меншою площею 14,7 кв. м. Решту приміщень залишити у загальному користуванні. Як встановлено що [PERSON] не вигонив [PERSON] з квартири та не чинив перешкод у користуванні квартирою і не чинить то і немає підстав його в цьому зобов'язувати. Судові витрати підлягають стягненню згідно квитанції /а.с. 1/ 489,13 гривень.

Outcome: approved