Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. Позивач [PERSON] уточнивши позовні вимоги просить: визначити розмір частки померлої [INFO] [PERSON] у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] як 1/5 (одна п`ята); визнати за ним право власності на 1/5 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . [INFO] померла його бабуся [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, до якої ввійшла частина вищевказаної квартири. За життя померла заповіту не складала, а тому спадкування відбувалося за законом. Спадкоємці першої черги, які б претендували на спадкове майно, відсутні. Відтак він як спадкоємець за законом вирішив отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на частку померлої. Проте дізнався, що нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірну частку у зв`язку з відсутністю визначення частки спадкодавця у спільній сумісній власності квартири, що позбавляє його можливості належним чином реалізувати свої спадкові права, а тому він змушений звернутись до суду з позовом про визнання права власності на спірну частку квартири у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідачі не скористалися правом на подання відзиву. Третя особа не скористалася правом на подання пояснень. Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 23 жовтня 2020 року матеріали справи передано судді Гулі Л.В. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26.10.2020 позовну заяву залишено без руху і надано позивачу термін для усунення недоліків. Позивачем на усунення недоліків подано заяву про уточнення позовних вимог. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10.11.2020 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Стрийська міська рада Львівської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання на 08.12.2020. Роз`яснено сторонам їх процесуальні права щодо подачі відзиву та доказів у справі /а.с. 25/. Розгляд справи по суті відбувся 08.12.2020 за участю позивача, відповідачів та представника третьої особи. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, покликаючись на мотиви, викладені в позовній заяві, та просить їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні позов визнали, проти задоволення позовних вимог не заперечили. Представник третьої особи Стрийської міської ради Львівської області Капко Н.В. в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечила. Згідно з ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 3 ст. 13, ч. 2 ст. 49, ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206\~ЦПК України у\~випадку визнання\~позову відповідачем\~суд ухвалює\~рішення за\~результатами підготовчого\~провадження.\~У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачами слід прийняти, позов задовольнити з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено та підтверджується долученою до матеріалів справи копією свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) від 22.12.1993, що квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] /а.с. 14/. Згідно з технічним паспортом від 01.06.2020 квартира [ADDRESS] має наступні характеристики: 1 - Коридор, 2 Житлова, 3 Житлова, 4- Туалет, 5 Ванна, 6 Житлова, 7 - Кладова, 8 Житлова, 9 Кухня, 10 - Кладова, І Балкон, ІІ - Лоджія. Загальна площа квартири [ADDRESS] 83,7 кв.м, житлова 50,3 кв.м /а.с. 11-13/. Відповідно до висновку про вартість майна, наданого Стрийським МБТІ, станом на 06.08.20 вартість квартири [ADDRESS] становить 625606 гривень /а.с. 10/. Також судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , про що 09.08.2018 зроблено відповідний актовий запис № 411 та Стрийським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області 09.08.2018 видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] /а.с. 8/. Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом від 03.11.2020 частку померлого [INFO] [PERSON] успадкував син померлого [PERSON] (позивач), отримавши свідоцтво про право на спадщину на 1/5 частку в праві власності на квартиру /а.с. 23-24/. Крім цього, судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , про що 29.06.2016 зроблено відповідний актовий запис № 37 та Грабовецькою сільською радою Стрийського району Львівської області 29.06.2016 видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] /а.с. 9/. Згідно з довідкою № 59 від 04.08.2020, виданою ОСББ «Гармонія-Стрий», позивач [PERSON] до дня смерті його бабці [INFO] постійно проживав і був зареєстрований у квартирі [ADDRESS] /а.с. 7/. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є відповідно іншими співвласниками спірної квартири, які в судовому засіданні не заперечили проти визнання права власності на спірну частку квартири за позивачем [PERSON] . В судовому засіданні син померлої [PERSON] . [PERSON] , який належить до спадкоємців першої черги спадкування за законом, відмовився від спадщини, що відкрилась після смерті матері, та не заперечив проти визнання права власності на спірну частку квартири за позивачем. Разом з тим, з відповіді приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Навальковською М.М. № 57/02-14 від 14.09.2020 судом встановлено, що нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірну частку, так як частки співвласників за життя не визначені /а.с. 20/. Відтак судом встановлено, що спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірну частку квартири, оскільки частка спадкодавця [PERSON] в спільній сумісній власності не виділена. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Відповідно до ч. 1 ст.\~15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно з ч. 1 ст.\~16\~ЦК України кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зі змісту ч. 2 ст.\~16\~ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ст.\~355\~ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно зі ст.\~364\~ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Щодо виділення в натурі частки квартири, то дані правовідносини врегульовані статтями 368, 369, 370 ЦК України, які визначають, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Відповідно до ст.\~372\~ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Згідно зі ст.\~1226\~ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Частиною першою ст.\~1297\~ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, в складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до пунктів 4 та 6 глави 1 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після визначення (виділення) частки померлого у спільному майні. Тому при спадкуванні таких часток істотне значення має встановлення їх розміру, що може бути зроблено як за життя спадкодавців, так і після відкриття спадщини. Як вбачається зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб спадкоємців. Згідно зі ст.\~1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. На підставі положень ст.\~1218\~ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст.\~1223\~ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1261\~ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1261\~ЦК України встановлено, що у п`яту чергу право на\~спадкування за\~законом мають\~інші родичі\~спадкодавця до\~шостого ступеня\~споріднення включно,\~причому родичі\~ближчого ступеня\~споріднення усувають\~від права\~спадкування родичів\~подальшого ступеня\~споріднення. Як роз`яснено в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, у тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законом порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема, на житловий будинок, іншу споруду. Згідно з ч. 1 ст.\~1268\~Цивільного кодексу\~України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Згідно зі ст.\~1273\~ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, згідно з ч. 2 ст.\~1274\~ ЦК\~України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідності до п. 23 постанови Пленуму\~Верховного суду\~України «Про\~судову практику\~в справах\~про спадкування»\~від 30\~травня 2008\~року за\~№ 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви. Суд погоджується з аргументами зі сторони позивача, вважає такі обґрунтованими та підтвердженими належними, допустимими та достовірними доказами, які, в своїй сукупності, є достатніми. Таким чином, враховуючи, що обставин, які б вказували, що спадкодавець [PERSON] за життя набула або володіла спірним майном неправомірно, в суді не встановлено; позивач оформити право власності на спірну частку квартири у нотаріальному порядку не має можливості у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, так як частки співвласників у спільній сумісній власності спірної квартири не визначені; відповідачі проти задоволення позову не заперечують, що не суперечить закону, оскільки суть позову та наслідки його визнання судом були роз`ясненні; будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено, а тому, враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає позов обґрунтованим, підставним і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Щодо судових витрат. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.\~264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Разом з тим, суд враховує, що відповідно до принципу диспозитивності (ст. 13 ЦПК України) суд зобов`язаний розглядати справу не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог. А тому, враховуючи відсутність у прохальній частині позову вимог позивача про стягнення на його користь з відповідачів понесених судових витрат, а також відсутність відомостей про наявність підстав для застосування до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір» суд вважає за можливе залишити витрати зі сплати судового збору за позивачем.

Outcome: approved