Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12.09.2004 року. Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя та обов'язки, відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного, у зв'язку з чим в сім'ї відбувались сварки, які поступово призвели до того, що сторони стали чужими людьми. Подружні відносини між сторонами припинені з 2010 року. Крім цього, позивач зазначає, що шлюб носить формальний характер та примирення між сторонами не можливе, оскільки поновити подружні стосунки неможливо. Враховуючи причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, остання на примирення не згідна, оскільки це буде суперечити її інтересам та інтересам дитини та перспективи збереження сім'ї не має. Враховуючи наведене, позивач просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 12.09.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ковельського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 342. В судове засідання позивач не з'явились, однак попередньо подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позов підтримує повністю та просила задовольнити. Відповідач [PERSON], в силу вимог ст. 128 ЦПК України, був належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з'явився без повідомлення причин, відзиву не подав. Зважаючи на вказані обставини, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як вбачається з свідоцтва про одруження, сторони перебувають у шлюбі з 12.09.2004 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Ковельського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 342. Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. Відповідно до п. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до п. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч. 3 ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. З огляду на викладені правові норми, обставини по справі та позицію сторін щодо неможливості збереження сімейних стосунків, суд вважає, що збереження сім'ї в даному випадку буде нічим іншим, як примушуванням сторін до збереження шлюбних відносин. Як встановлено у судовому засіданні, сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, в сім'ї втрачена взаємоповага та розуміння, шлюб існує лише формально й зберегти сім'ю не можливо. Зважаючи на дійсні причини розірвання шлюбу, зазначені позивачем, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та інтересам неповнолітньої дитини. Таким чином суд повно, всесторонньо та об'єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку про те, що слід розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 12.09.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ковельського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 342.

Outcome: approved