Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 06.08.1994 у відділі реєстрації актів громадянського стану Чернігівського міськвиконкому, актовий запис № 1236. Від сумісного життя мають повнолітнього сина Сергія, [INFO]. Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося. Між ними постійно виникали сварки, втрачені почуття поваги та взаєморозуміння. Вказує на те, що відповідач зловживає спиртними напоями. За таких обставин просить шлюб розірвати, дошлюбне прізвище не відновлювати. Відповідно до ухвали Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05.04.2016 року, сторонам було надано строк на примирення строком на 2 місяці та призупинено провадження по справі. 06.06.2016 ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова провадження по справі було відновлено. В судовому засіданні позивач позов підтримала, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, заперечував проти розірвання шлюбу. У відповідності до ч. 2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно з п. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до п. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу, сторони уклали шлюб 06.08.1994 у відділі реєстрації актів громадянського стану Чернігівського міськвиконкому, актовий запис № 1236 ( а.с.4). Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Спору з приводу розділу майна між сторонами не має. Відповідно до ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до вимог ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч. 3 ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Суд вживав передбачені законом заходи щодо примирення подружжя, але сторони у встановлений строк не примирились. З огляду на викладені правові норми та позицію позивача щодо неможливості збереження сімейних стосунків, суд вважає, що збереження сім'ї за бажанням відповідача буде нічим іншим, як примушуванням позивача до збереження шлюбних відносин. Таким чином суд повно, всесторонньо та об'єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати. Враховуючи викладене,

Outcome: approved