overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 липня 1992 року. Від цього шлюбу у сторін є неповнолітна дочка [PERSON] [INFO]. На даний час сімейне життя в подружжя не склалось через різні характери та погляди на життя. Кожен з них усвідомив, що спільне проживання разом та збереження сім'ї є вже неможливим, спільні інтереси відсутні. В судове засідання позивачка не з'явилася, проте подала заяву до суду про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте подав заяву до суду про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечив. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачкою однією сім'єю, проти чого відповідач не заперечив, та позов визнав. Подружжя спільного господарства не веде, подружніх відносин не підтримують, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім'ї. Сторони стали чужими один одному. На підставі наведеного суд приходить до висновку, що спільне життя подружжя та збереження шлюбу стали неможливими й суперечили б інтересам подружжя, а тому формально існуючий шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 липня 1994 року,який зареєстрували у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сокальського районного управління юстиції у Львівській області, згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER], актовий запис № 97. Від даного шлюбу мають одну дитину, яка на даний час є повнолітня. Позивач звернувся до суду з заявою в якій просять задовольнити позовні вимоги, тому що сім»я фактично не існує, спільне господарство не ведеться. Шлюбні відносини припинено. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Відповідачка в судове засідання не з»явилась, хочу була повідомлена належним чином, не попередила суд про причину неявки. Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України- у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 липня 1995 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що спільне життя у них не склалось через нерозуміння один одного. Сторони не мають бажання бути разом. Спі-льного господарства не ведуть. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу між сторонами неможливе. Позивач вважає, що примирення та збереження шлюбу між ними неможливе. У суд позивач направив заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність. У суд відповідачка направила заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Спільне життя у сторін не склалось через нерозуміння один одного. Сторони не мають бажання бути разом. Спільного господарства не ведуть. Відповідачка не надала заперечень щодо розірвання шлюбу або надання строку для примирення. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу між сторонами неможливе. Суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу між сторонами не-можливе, шлюб носить формальний характер, а тому його необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу залишити відповідачці прізвище - [PERSON]. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 липня 2003 року. Ще до укладення шлюбу у них народилося двоє дітей: донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, оскільки їхні стосунки за останні роки проживання різко погіршилися. Зазначає, що причиною припинення відносин між ними стало те, що у них різні погляди на життя, в результаті чого в них виникали постійні сварки, тривалий час між ними відсутнє взаємопорозуміння і довіра. Відповідачка вже три роки живе окремо від своєї родини, залишивши дітей на утримання і виховання позивача. [PERSON] намагався зберегти сім'ю, але це виявилося безрезультатним, шлюбні відносини між ними припинилися. Шлюб існує лише формально, а тому просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак подав заяву в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до суду не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялася відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, а тому по справі необхідно постановити заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання. Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. В силу ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами припинилися шлюбні відносини, і сім'я фактично перестала існувати, що дає суду підстави вважати, що припинення шлюбних відносин між сторонами носить не тимчасовий, а постійний характер, що унеможливлює їх примирення. За таких обставин, у суду немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам одного з подружжя, а тому відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, такий шлюб розривається судом. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 липня 2006 р., про що у книзі реєстрації шлюбів Лотівської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області зроблено запис № 04. Мають троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їхнє сімейне життя не склалось, сімейні стосунки припинені, з 2012 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Позивач у судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, строк для примирення просив не надавати, оскільки кожен з них створив нову сімю. Відповідач у судовому засіданні позов визнала, пояснивши, що сімя розпалась і зберегти її неможливо, має нову сімю. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, з огляду на таке. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 липня 2006 р., про що у книзі реєстрації шлюбів Лотівської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області зроблено запис № 04. Мають троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Сімейне життя сторін не склалося через несумісні погляди на шлюб та сімю, сімейні стосунки припинені, проживають окремо з 2012 року, спільного господарства не ведуть, бюджет окремий. Сімя розпалася та зберегти її неможливо, сторони створили нові сімї, а тому суд вважає, що надавати строк для примирення недоцільно. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що подальше сумісне сімейне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб належить розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 липня 2007 року, який зареєстрували у виконкомі Никифоровецької сільської ради Немирівського району Вінницькій області, актовий запис № 5 (а.с.6). Від шлюбу мають неповнолітніх синів - [PERSON], [INFO] (а.с.7), та [PERSON], [INFO] (а.с.8), які проживають і знаходяться на утриманні позивачки. Позивачка звернулася до суду з цим позовом і просить їх шлюб з відповідачем розірвати, посилаючись на те, що між ними були постійні безпричинні сварки, які зруйнували шлюб; відповідач застосовував до позивачки фізичну силу; шлюб існує формально. Також просить змінити прізвище «[PERSON] на дошлюбне «[PERSON]». Позивачка в судовому засіданні уточнила свої вимоги і просить лише розірвати шлюб, а прізвище не змінювати, пояснивши, що збереження сім'ї є неможливим; спільне проживання та ведення спільного господарства з відповідачем припинені з 13.03.2014 року; наданий строк на примирення позитивних наслідків не дав, під час наданого строку відповідач будь-яких дій для примирення не здійснив; наполягає на розірванні шлюбу; спору про виховання неповнолітніх синів [PERSON] та [PERSON] немає; спір про майно відсутній. Позивачка просить шлюб розірвати. Не заперечує проти заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, але до суду не з'явилася, причини неявки не повідомив, а згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповноважними, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як згідно ч.1 ст. 110 СК України - позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя; ч.2 ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що сторони спільне проживання та ведення господарства припинили з 13.03.2014 року; спору про виховання неповнолітніх синів [PERSON] та [PERSON] немає; позивачка не бажає збереження сім'ї з відповідачем; і наполягає на розірванні шлюбу та не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 листопада 2001 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. \~ \~ \~ \~У зв`язку з тим, що нормальні подружні стосунки у них з відповідачем не склалися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, з 2015 року вони не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо, не ведуть спільного господарства, мають різні бюджети, внаслідок чого їх спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам, позивачка звернулася з даним позовом до суду і просить їх шлюб розірвати, стягнути з відповідача на її користь судові витрати по справі. \~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, місце та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Подала до суду заяву, в якій просить справу слухати без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила шлюб розірвати, оскільки примирення не бажає. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про дату, місце та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Причину неявки відповідач суду не повідомив і від нього не надходило клопотання про відкладення розгляду справи чи слухання справи за його відсутності. Суд визнав неявку відповідача до суду неповажною. \~ \~ \~ \~Виходячи з вищенаведеного, суд вважає за можливе провести слухання справи у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. А в зв`язку з неявкою відповідача, суд приходить до висновку, що є підстави провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 листопада 2001 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Нормальні подружні стосунки між сторонами не склалися, тривалий час, з 2015 року, сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають різні бюджети, на примирення не згідні. \~ \~ \~ \~Суд, відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, прийшов до переконання, що дана сім`я існує формально, примирення подружжя неможливе, їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. Тому суд вважає за необхідне і доцільне розірвати шлюб між ними. \~ \~ \~ \~В зв`язку з задоволенням позову з відповідача належить стягнути на користь позивачки судовий збір, який був сплачений нею при подачі позову до суду,\~ як це передбачено ст.141 ЦПК України. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 листопада 2008 року і від спільного подружнього життя мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивачка у лютому 2016 року звернулася з позовом у суд про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, покликаючись на те, що спільне життя у них не склалося, так як між ними не було взаєморозуміння, постійно виникали сварки і суперечності та що з березня 2015р. вони не підтримують сімейних відносин і більше шести місяців проживають окремо, чому їх шлюб розпався остаточно і примирення між ними неможливе. Представник позивачки у судове засідання не з'явилася, але подала заяву, в якій просить позов задовольнити та розглядати справу у її відсутності, що суд вважає за можливе. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча належно був повідомлений про час та місце розгляду справи, причину неявки не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, оскільки матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки між ними вже довгий час немає взаєморозуміння, виникали сварки і з березня 2015р. вони не підтримують сімейних відносин, проживають окремо один від одного, що свідчить про стійкість і тривалість конфлікту між ними. Суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, оскільки вони не проживають разом і не підтримують сімейних відносин вже тривалий час, позивачка втратила до відповідача хороші почуття і помиритися з ним не бажає, а тому такий шлюб слід розірвати. На підставі ст.ст.10, 60, 212, 215, 225-226 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 листопада 2008 року і мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вважаючи, що фактично шлюб існує формально і не бажаючи підтримувати подружні стосунки, позивач з позовом про розірвання шлюбу звернулася до суду. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що вона з відповідачем має абсолютно несумісні характери, різні погляди на сімейне життя, на виховання дитини. Така ситуація триває протягом усього часу існування шлюбу, на зараз чаша терпіння переповнена, а тому аби зберегти своє психічне здоровя вона звернулась до суду з цим позовом та просить розірвати шлюб без надання строку на примирення. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав та ствердив, що нормальних стосунків між ними як подружжям дійсно не було, налагодити їх неможливо, а тому не варто зберігати цей шлюб. Розглянувши справу в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити. Так, свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 5) стверджується, що сторони з 08 листопада 2008 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, а свідоцтвом про народження (а.с. 7), - що мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Позивач у позовній заяві та судовому засіданні обгрунтувала свою вимогу про розірвання шлюбу, а відповідач визнав позов та не заперечив проти розірвання шлюбу. Підтримання та визнання позову сторонами, на думку суду свідчить про їх байдужість до існування шлюбу. Не дивлячись на наявність у подружжя малолітньої дитини, суд не вбачає підстав для надання сторонам строку на примирення, оскільки вважає їх рішення виваженим і єдиним правильним у тій обстановці, яку вони створили у сімї. Суд приходить до висновку, що цей шлюб вичерпав своє значення для сторін, він не відповідає принципам, встановленим законом і суспільством для такого союзу, він не слугує інтересам сторін і травмує дитину, а тому його необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про шлюб (а.с. 5), позивач при реєстрації шлюбу своє прізвище Руда змінила на прізвище чоловіка [PERSON]. У позовній заяві та судовому засіданні позивач просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, отримане у шлюбі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 лютого 1993 року і мають шестеро дітей, з яких троє неповнолітніх. Вважаючи, що фактично шлюб існує формально і не бажаючи підтримувати подружні стосунки, позивач з позовом про розірвання шлюбу звернулася до суду. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та пояснила, що подружнє життя з відповідачем не склалось через зловживання з боку відповідача спиртними напоями. П'ять років тому вона залишила відповідача і з тих пір дітьми займається сама, сама їх утримує, а з відповідачем навіть не спілкується. Просить розірвати шлюб без надання строку на примирення. Відповідач будучи належним чином повідомленим (а.с. 17, 18-19) про день та час судового розгляду, у судове засідання не з'явився та не повідомив суд про причину своєї неявки. Судом на підставі ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України ухвалено провести заочний розгляд справи. Розглянувши справу в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити. Так, свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 3) стверджується, що сторони з 08 лютого 1993 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, а свідоцтвами про народження (а.с. 6-8), - що мають трьох спільних неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Позивач у позовній заяві та судовому засіданні обґрунтувала свою вимогу про розірвання шлюбу, а відповідач своєю безпричинною неявкою проявив байдужіть до існування шлюбу. Враховуючи, що сторони тривалий час проживають окремо, не спілкуються один з одним та не ведуть спільного господарства, суд не вбачає підстав для надання сторонам строку на примирення, оскільки вважає, що цей шлюб вичерпав своє значення для сторін, він не відповідає принципам, встановленим законом і суспільством для такого союзу, а тому його необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про шлюб (а.с. 3), позивач при реєстрації шлюбу своє прізвище [PERSON] змінила на прізвище чоловіка [PERSON]. У позовній заяві та судовому засіданні позивач просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, отримане у шлюбі.

Outcome: approved