Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі з 01 квітня 2009 року. Шлюб зареєстрований Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 141. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що сімейно-шлюбні відносини з відповідачем припинилися з листопада 2014 року з причин психологічної несумісності характерів та відсутності взаєморозуміння, у звязку з чим у сімї постійно виникали сварки. Сімя розпалася, спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо. Заходи щодо примирення подружжя просить не застосовувати у звязку з тим, що на даний час шлюб з відповідачем існує тільки формально. До початку судового розгляду позивачка надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Причини його неявки суду не відомі. Тому, враховуючи, що відповідно до ч.1 ст.27 ЦПК України явка до суду є правом, а не обовязком сторони у справі, суд вважає можливим розглядати справу за його відсутністю на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та наведені у позовній заяві доводи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ЖС № 067280 сторони з 01 квітня 2009 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Шлюб зареєстрований Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 141. Сторони є батьками [PERSON], [INFO] (свідоцтво серія 1-ЖИ № 124947, видане Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції). Дітей віком до одного року не мають. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Статтею 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. \~Враховуючи досліджені доказами обставини справи, суд прийшов до висновку, що сімю [PERSON] зберегти неможливо, оскільки сторони не розуміють одне одного, внаслідок чого між ними постійно виникали непорозуміння і сварки, що привело до розпаду сімї. Сторони припинили шлюбні відносини та разом не проживають з листопада 2014 року, спільного господарства не ведуть. Позивачка з дитиною проживає окремо від [PERSON] Примирятися не бажає. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Післяшлюбне прізвище відповідачки слід визначити як «Громова», так як у позовній заяві не ставиться питання про зміну прізвища на дошлюбне. Враховуючи викладене, на підставі статтей 104, 105, 112-114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved