Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

ТзОВ «Освіта Плюс»звернулося в суд з позовом до ТзОВ «Промінвестком» (далі відповідач 1), ТзОВ «Зарум» (далі відповідач 2), [PERSON] (далі відповідач 3), [PERSON] (далі відповідач 4), ТзОВ «Луцький біотехнічний інститут Міжнародного науково-технічного університету» (далі відповідач 5), треті особи - Перший відділ державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Дебольська В.В., Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бадахов Ю.Н., про визнання договорів недійсними. Позовні вимоги, враховуючи заяву про збільшення позовних вимог, мотивує тим, що 08.04.2016 року постановою про відкриття виконавчого провадження №50739235 розпочато примусове виконання рішення суду у справі №903/914/15 за позовом ТОВ «Освіта Плюс» до ТОВ «Луцький біотехнічний інститут Міжнародного науково-технічного університету» про стягнення з останнього всього 987692,52 грн. Вказує, що після відкриття виконавчого провадження відповідач 5 розпочав вчиняти дії щодо унеможливлення виконання рішення суду. Зокрема, 24.05.2016 року між відповідачем 5 та відповідачем 1 було укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення та акт прийому-передачі приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дебольською В.В. та зареєстрований в реєстрі за № 131. Окрім того,\~02.06.2016\~року об`єкт нерухомості нежитлове приміщення площею 2542,7 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер 652836207101, переданий ТОВ «Промінвестком» в іпотеку іпотекодержателю [PERSON] за зобов`язаннями, що виникли між [PERSON] та [PERSON] , згідно договору позики № 31/05-16 від 31 травня 2016 року. Договір іпотеки посвідчений 02.06.2016 року та зареєстрований в реєстрі за №166. Також, вказує, що 24.05.2016 року між відповідачем 5 та відповідачем 1 було укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення та акт прийому-передачі приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дебольською В.В. та зареєстрований в реєстрі за № 128. Окрім того,\~02.06.2016\~року об`єкт нерухомості нежитлове приміщення площею 645,5 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер 928451307101, переданий ТОВ «Промінвестком» в іпотеку іпотекодержателю [PERSON] за зобов`язаннями, що виникли між [PERSON] та [PERSON] , згідно договору позики № 31/05-16 від 31 травня 2016 року. Договір іпотеки посвідчений 2 червня 2016 року та зареєстрований в реєстрі за №164. Також, вказує, що 06.02.2018 року між ТОВ «Промінвеском», ТОВ «Зарум» та [PERSON] було укладено два договори про відступлення права вимоги за договорами іпотеки від 02.06.2016 року, за якими замінено іпотекодержателя [PERSON] на ТОВ «Зарум» щодо об`єктів нерухомості за адресами: [ADDRESS] та [ADDRESS] . Зазначає, що рішеннями господарського суду Волинської області від 01.10.2018 року та від 10.01.2019 року, які набрали законної сили, договори купівлі-продажу, між ТОВ «Луцький біотехнічний інститут Міжнародного науково-технічного університету» та ТОВ «Промінвестком» щодо продажу об`єктів нерухомості: нежитлового приміщення площею 645,5 кв.м. за адресою: [ADDRESS] та нежитлового приміщення площею 2542,7 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , визнано недійсними, а відтак, договори іпотеки від 02.06.2016 року, а також договори про відступлення права вимоги від 06.02.2018 року, вчинені без необхідного обсягу цивільної дієздатності у ТОВ «Промінвестком» та без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цими правочинами. На підставі наведеного, з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить суд на підставі ст. 203, 215, 234 ЦК України, визнати недійсним фіктивний договір позики №31/05-16 від 31.05.2016 року на суму 100000000 грн., укладений між [PERSON] та [PERSON] ; визнати недійсним договір іпотеки, укладений між ТОВ «Промінвестком»\~та [PERSON] \~02.06.2016року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дебольською В.В., реєстровий номер 166, щодо передачі в іпотеку об`єкта нерухомості нежитлового приміщення площею 2542,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомості 652836207101; визнати недійсним договір про відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 02.06.2016 року, укладений між ТОВ «Промінвестком», ТОВ «Зарум» та [PERSON] 06.02.2018 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бадаховим Ю.Н., реєстровий номер 267, щодо передачі новому іпотекодержателю прав вимоги первісного іпотекодержателя за договором іпотеки об`єкта нерухомості - нежитлового приміщення площею 2542,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомості 652836207101; визнати недійсним договір іпотеки, укладений між ТОВ «Промінвестком»\~та [PERSON] \~02.06.2016року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дебольською В.В., реєстровий номер 164, щодо передачі в іпотеку об`єкта нерухомості нежитлового приміщення площею 645,5 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомості 928451307101; визнати недійсним договір про відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 02.06.2016 року, укладений між ТОВ «Промінвестком», ТОВ «Зарум» та [PERSON] 06.02.2018 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бадаховим Ю.Н., реєстровий номер 266, щодо передачі новому іпотекодержателю прав вимоги первісного іпотекодержателя за договором іпотеки об`єкта нерухомості - нежитлового приміщення площею 645,5 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомості 928451307101; стягнути з відповідачів судові витрати по справі. Відповідачі відзивів на позовну заяву не подали. У поясненнях представник третьої особи - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бадахова Ю.Н. вказує, що останнім посвідчувалися договори відступлення права вимоги за договорами іпотеки від 06.02.2018 року, а не договір позики №31/05-16 від 31.05.2016 року та не мав жодного відношення до правовідносин за вказаним договором позики та розрахунків по ньому. Крім того, зазначає, що нотаріуси не мають права контролювати дотримання сторонами правочину розрахунків між собою. Просив, відмовити в задоволенні позову ТОВ «Освіта Плюс» з підстав не дотримання приватним нотаріусом норм закону. Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 20 травня 2020 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі та розпочато підготовче провадження у справі. Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 27 серпня 2020 року клопотання позивача про витребування доказів задоволено частково. Протокольною ухвалою Луцького міськрайонного суду від 30 вересня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 28 жовтня 2020 року відмовлено в задоволенні клопотання відповідача ТОВ «Луцький біотехнічний інститут Міжнародного науково-технічного університету» про передачу справи за належною територіальною підсудністю. Представники позивача Стеценко Г.С., [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні, кожен зокрема, позовну заяву, заяву про збільшення позовних вимог, підтримали з підстав у них зазначених. Просили позов задовольнити. Представники відповідачів ТОВ «Промінвестком», ТОВ «Зарум», ТОВ «Луцький біотехнічний інститут Міжнародного науково-технічного університету» в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про день, час та місце розгляду справи. Будь-яких заяв на адресу суду про розгляд справи без їх участі не надходило. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про день, час та місце розгляду справи. Будь-яких заяв на адресу суду про розгляд справи без їх участі не надходило. Треті особи Перший відділ державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Дебольська В.В., Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бадахов Ю.Н. в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про день, час та місце розгляду справи. Будь-яких заяв на адресу суду про розгляд справи без їх участі не надходило.. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності учасників справи, що не з`явилися, по наявним у справі доказам. Заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. У відповідності до ч. 1 п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. Одним зі способів захисту права та інтересу є, зокрема, визнання правочину недійсним. Відповідно до ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (частина 5\~статті 203 ЦК України). Згідно ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою\~статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно з ч. 1, 2 ст. 234 ЦК України, фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Фіктивний правочин характеризується тим, що сторони, вчиняючи його, знають, що він не буде виконаним. Для визнання правочину фіктивним суди повинні встановити наявність умислу в усіх сторін правочину. Вчиняючи фіктивний правочин, сторони мають інші цілі, ніж ті, що передбачені правочином. Фіктивним може бути визнаний будь-який правочин, якщо він не має на меті встановлення правових наслідків, які встановлені законом для цього виду правочину. Отже, основними ознаками фіктивного правочину є: введення в оману (до або в момент укладення угоди) іншого учасника або третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов`язань договору; приховування справжніх намірів учасників правочину. Судом встановлено, що рішенням Господарського суду Волинської області від 16 листопада 2015 року в справі №903/914/15 за позовом ТОВ «Освіта-Плюс» до ТОВ «Луцький біотехнічний інститут Міжнародного науково-технічного університету» про стягнення заборгованості, яке набрало законної сили, з відповідача ТОВ «Луцький біотехнічний інститут Міжнародного науково-технічного університету» на користь позивача було стягнуто 968326 грн. На підставі наказу Господарського суду Волинської області від 4 квітня 2016 року №903/914/15-1 головним державним виконавцем Першого відділу ДВС Луцького МУЮ Радчук Л.О. 8 квітня 2016 року було відкрито виконавче провадження ВП №50739235 (а.с. 16 том 1). 23 травня 2016 року державним виконавцем Першого відділу ДВС Луцького МУЮ Радчук Л.О. було винесено постанову про арешт коштів та майна боржника - ТОВ «Луцький біотехнічний інститут Міжнародного науково-технічного університету» та оголошення заборони на відчуження майна. 23\~травня 2016 року приватним\~нотаріусом Київського\~міського нотаріального\~округу на\~підставі рішення\~суду від\~3\~серпня 2012\~року в\~справі 5004/725/12,\~було зареєстровано\~за ТОВ\~«Луцький біотехнічний\~інститут Міжнародного\~науково-технічного\~університету» право\~власності на\~нежитлове приміщення,\~площею 2542,7\~кв.м.,\~розташоване за\~адресою:\~ [ADDRESS] \~танежитлове приміщення площею 645,5 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 24 травня 2016 року між відповідачем 5 та відповідачем 1 було укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення та акт прийому-передачі приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дебольською В.В. та зареєстрований в реєстрі за № 131 (а.с. 17-20 том 1). 31 травня 2016 року, між [PERSON] та [PERSON] укладений договір позики, за умовами якого [PERSON] отримав у [PERSON] безпроцентну позику в розмірі 100000000 грн. із строком повернення до 01 липня 2016 року (а.с. 235 том 1). Окрім того,2 червня 2016 року, для забезпечення виконання зобов?язань [PERSON] за вказаним договором позики, був укладений договір іпотеки між відповідачем 1 та відповідачем 4,\~посвідчений приватним\~нотаріусом Київського\~міського нотаріального\~округу Дебольською\~В.В.,\~реєстровий номер\~166,\~щодо передачі\~ТзОВ «ПРОМІНВЕСТКОМ»\~в іпотеку\~об`єкта нерухомості\~ нежитлового\~приміщення площею\~2542,7\~кв.м.,\~що знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~реєстраційний номер\~об`єкта нерухомості\~652836207101 (а.с. 232-234 том 1). Із матеріалів справи вбачається, що 01 листопада 2018 року рішенням Господарського суду Волинської області у справі №903/439/18, яке набрало законної сили, позов ТОВ «Освіта Плюс» задоволено та визнано недійсним договір купівлі-продажу від 24.05.2016 року нежитлового приміщення, загальною площею 2542,7 кв.м., реєстраційний номер в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №652836207101, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який укладений між ТОВ «Луцький біотехнічний інститут Міжнародного науково-технічного університету» та ТОВ «Промінвестком», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дебольською В.В. та зареєстрований в реєстрі за №131 (а.с. 26-63 том 1). Разом з тим, 24 травня 2016 року між відповідачем 5 та відповідачем 1 було укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення та акт прийому-передачі приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дебольською В.В. та зареєстрований в реєстрі за № 128. Зазначена обставина встановлена рішенням Господарського суду Волинської області у справі №903/294/18 від 10 січня 2019 року (а.с. 165-177 том 1). Окрім того, 2 червня 2016 року, був укладений договір іпотеки між відповідачем 1 та відповідачем 4,\~посвідчений приватним\~нотаріусом Київського\~міського нотаріального\~округу Дебольською\~В.В.,\~реєстровий номер\~164,\~щодо передачі\~в іпотеку\~об`єкта нерухомості\~ нежитлового\~приміщення площею\~645,5\~кв.м.,\~що знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~реєстраційний номер\~об`єкта нерухомості\~928451307101 для забезпечення зобов`язань [PERSON] , що виникли на підставі договору позики № 31/05-16 від 31 травня 2016 року (а.с. 236-238 том 1). Із матеріалів справи вбачається, що 06.02.2018 року між ТОВ «Промінвеском», ТОВ «Зарум» та [PERSON] було укладено два договори про відступлення права вимоги за договорами іпотеки від 02.06.2016 року, за якими замінено іпотекодержателя [PERSON] на ТОВ «Зарум» щодо об`єктів нерухомості за адресами: [ADDRESS] та [ADDRESS] (а.с. 228-229 том 1). 10 січня 2019 року рішенням Господарського суду Волинської області у справі №903/294/18, яке набрало законної сили, позов ТОВ «Освіта Плюс» задоволено та визнано недійсним договір купівлі-продажу від 24.05.2016 року нежитлового приміщення, загальною площею 645,5 кв.м., реєстраційний номер в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №928451307101, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який укладений між ТОВ «Луцький біотехнічний інститут Міжнародного науково-технічного університету» та ТОВ «Промінвестком», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дебольською В.В. та зареєстрований в реєстрі за №126 (а.с. 165-177 том 1). Судовими рішеннями від 01 листопада 2018 року та від 10 січня 2019 року, встановлено, що договори купівлі-продажу від 24.05.2016 року №126, 131, укладені між ТОВ «Луцький біотехнічний інститут Міжнародного науково-технічного університету» та ТОВ «Промінвестком» щодо продажу нерухомого майна, а саме: нежитлового приміщення, загальною площею 645,5 кв.м., реєстраційний номер в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №928451307101, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та нежитлового приміщення, загальною площею 2542,7 кв.м., реєстраційний номер в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №652836207101, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , за своїм змістом суперечать вимогам закону, оскільки, не спрямовані на реальне настання обумовлених ним правових наслідків та свідчать про умисел сторін правочину приховати справжні наміри учасників, а саме виведення нерухомості з власності відповідача 5 без отримання плати за це майно, з метою уникнути виконання останнім рішення суду у справі №903/914/15. Зазначені обставини, згідно вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України, доказуванню не підлягають. Відтак, відповідач 5, шляхом відчуження нерухомого майна на користь відповідача 1, порушив права позивача на належне виконання рішення суду в рамках виконавчого провадження №50739235 у справі №903/914/15 про стягнення з відповідача ТзОВ «Луцький біотехнічний інститут Міжнародного науково-технічного університету» на користь позивача 968326 грн. За змістом статей 216, 236 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю, він є недійсним з моменту вчинення. З огляду на зазначене суд приходить до висновку про те, що укладені ТОВ «Промінвестком» з [PERSON] забезпечувальні договори іпотеки спірного майна, а в подальшому перехід на підставі відповідних правочинів прав іпотекодержателя майна до ТзОВ «Зарум», є такими, що не створили юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з їх недійсністю та є недійсними з моменту їх вчинення. Тому право власності на нерухоме майно в [ADDRESS] та по [ADDRESS] , яке передавалося в іпотеку за цими договорами, фактично ніколи не вибувало із власності відповідача ТзОВ «Луцький біотехнічний інститут Міжнародного науково-технічного університету». Враховуючи наведене, суд вважає, що подальші дії відповідачів щодо розпорядження майном, в тому числі й щодо передачі такого майна ТОВ «Промівестком» в іпотеку [PERSON] та відступлення права вимоги за договорами іпотеки [PERSON] на користь ТОВ «Зарум» не ґрунтуються на вимогах ст. 319 ЦК України, ст. 5 Закону України «Про іпотеку», оскільки, ТзОВ «Промінвестком» фактично не являвся власником майна, що було передано в подальшому в іпотеку, а відтак, при укладенні цих правочинів не реалізовував повноваження власника майна. Самі ж укладені забезпечувальні договори, вчинені без необхідного обсягу цивільної дієздатності у ТзОВ «Промінвестком» та без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цими правочинами із порушеннями вимог ст. 203, 234 ЦК України, оскільки, ТзОВ «Промінвестком», на час укладення цих правочинів, було достовірно відомо про фіктивність договорів купівлі-продажу майна, які товариство укладало із ТзОВ «Луцький біотехнічний інститут Міжнародного науково-технічного університету». Та обставина, що судові рішення про визнання нікчемним та недійсним правочинів щодо продажу ТзОВ «Луцький біотехнічний інститут Міжнародного науково-технічного університету» майна на користь ТОВ «Промінвестком» набрало законної сили вже після укладення забезпечувальних договорів іпотеки на користь [PERSON] , а в подальшому ТзОВ «Зарум», не має правового значення для дійсності договорів купівлі-продажу від 24.05.2016 року, адже, суд своїм рішенням не визнає правочин недійсним, а лише підтверджує його недійсність у силу закону у зв`язку з її оспоренням та невизнанням іншими особами. Тобто договори купівлі-продажу від 24.05.2016 року завжди були нікчемними і тільки факт цієї нікчемності було підтверджено судовими рішеннями у справі №903/439/18, №903/294/18, а відтак, які б юридично значимі дії не здійснювалися за наслідками укладення нікчемного правочину, вони не можуть отримати визнання правопорядком лише з тієї причини, що були вчинені до моменту підтвердження факту нікчемності такого правочину у судовому порядку. При цьому позивач вправі звернутися до суду із позовом про визнання вищевказаних договорів іпотеки та відступлення прав вимоги за цими договорами недійсними, як таких, що направлені на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК України), та послатися на спеціальну норму, що передбачає підставу визнання правочину недійсним, якою може бути як підстава, передбачена статтею 234 ЦК України, так і інша, наприклад, підстава, передбачена статтею 228 ЦК України (висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року у справі № 369/11268/16-ц). Враховуючи наведене,\~суд приходить\~до висновку,\~щослід\~задовольнити позовні вимоги в частині визнання недійсними: договору іпотеки, укладений між ТОВ «Промінвестком»\~та [PERSON] \~02.06.2016року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дебольською В.В., реєстровий номер 166, щодо передачі в іпотеку об`єкта нерухомості нежитлового приміщення площею 2542,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомості 652836207101; договору про відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 02.06.2016 року, укладений між ТОВ «Промінвестком», ТОВ «Зарум» та [PERSON] 06.02.2018 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бадаховим Ю.Н., реєстровий номер 267, щодо передачі новому іпотекодержателю прав вимоги первісного іпотекодержателя за договором іпотеки об`єкта нерухомості - нежитлового приміщення площею 2542,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомості 652836207101; договору іпотеки, укладений між ТОВ «Промінвестком»\~та [PERSON] \~02.06.2016року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дебольською В.В., реєстровий номер 164, щодо передачі в іпотеку об`єкта нерухомості нежитлового приміщення площею 645,5 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомості 928451307101; договору про відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 02.06.2016 року, укладений між ТОВ «Промінвестком», ТОВ «Зарум» та [PERSON] 06.02.2018 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бадаховим Ю.Н., реєстровий номер 266, щодо передачі новому іпотекодержателю прав вимоги первісного іпотекодержателя за договором іпотеки об`єкта нерухомості - нежитлового приміщення площею 645,5 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомості 928451307101. Щодо вимоги позивача про визнання недійсним договору позики №31/05-16 від 31 травня 2016 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] за умовами якого останній отримав від [PERSON] у власність грошові кошти в розмірі 100000000 грн. (а.с. 235 том 1), суд зазначає наступне. Правовою основою для отримання позики є договір, відносини за яким, регулюються статтями 1046-1053 ЦК України. Зокрема, ст. 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що оспорюваний договір позики №31/05-16 від 31 травня 2016 року укладений між двома фізичними особами щодо отримання у позику грошових коштів. Відтак, на думку суду, у позивача не виникає додаткових прав та обов`язків за наслідком укладення зазначеного правочину, оскільки, сторони цього правочину не відповідають перед позивачем за будь-якими зобов`язаннями, а внаслідок укладення цього договору позики, не накладаються будь-які обтяження на вищевказане майно ТзОВ «Луцький біотехнічний інститут Міжнародного науково-технічного університету», як боржника позивача. Тому, враховуючи положення ст. 15 ЦК України, право позивача, внаслідок укладення даного правочину, жодним чином не порушується, а тому посилання останнього на застосування ст. 215, 234 ЦК України щодо визнання недійсним фіктивного договору позики є безпідставними. Тому в задоволенні позовних вимог в частині визнання недійсним вищезазначеного договору купівлі-продажу слід відмовити за безпідставністю вимог. Крім того, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак сума понесених позивачем судових витрат, які слід стягнути з відповідачів в користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог, становить 8408 грн., в тому числі з ТОВ «Промінвестком» 3503,34 грн., з [PERSON] 3503,34 грн., з ТОВ «Зарум» - 1401,34 грн.

Outcome: partial