Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-29 00:00:00

Стягувач ПрАТ «Лізинг ІТ» звернувся до суду із заявою про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню посилаючись на те, що заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 17.06.2015 року в справі за позовом приватного акціонерного товариства «Лізинг інформаційних технологій» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості позовні вимоги було задоволено, стягнуто з відповідачів солідарно суму боргу за невиконання грошових зобов'язань перед стягувачем у розмірі 98 088,58 грн., а також вирішено питання про розподіл судових витрат. 01.12.2015 року Оболонським районним судом м. Києва видано три виконавчі листи про солідарне стягнення боргу по кожному з боржників. 27.07.2018 року боржник [PERSON] добровільно здійснила часткове виконання зазначеного заочного рішення суду на суму 500 грн. Посилаючись на те, що в процесі виконання заочного рішення суду боржник [PERSON] добровільно виконала його частково на суму 500 грн., просив визнати таким, що не підлягають виконанню видані виконавчі листи про солідарне стягнення із боржників боргу в частині суми стягнення - 500 грн.. Представник стягувача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином. Боржники в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду заяви повідомлялися належним чином. Від боржника [PERSON] надійшла заява про розгляд заяви за її відсутності у які вона просилила відмовити в задоволенні заяви стягувача. В рамках ч. 3 ст. 432 ЦПК України неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 17.06.2015 року задоволено позовні вимоги ПрАТ «Лізинг ІТ» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. Даним рішенням стягнуто з відповідачів солідарно суму боргу за невиконання грошових зобов'язань у розмірі 98 088,58 грн., та вирішено питання про розподіл судових витрат. 01.12.2015 року Оболонським районним судом м. Києва видано три виконавчі листи про солідарне стягнення боргу по кожному з боржників. 27.07.2018 року боржник [PERSON] добровільно здійснила часткове виконання зазначеного заочного рішення суду на суму 500 грн. шляхом перерахування вказаних коштів на рахунок стягувача, що підтверджується випискою по банківському рахунку. Посилаючись на те, що боржник [PERSON] добровільно виконала заочне рішення суду в частині сплати боргу в розмірі 500 грн., стягувач просив визнати видані виконавчі листи в частині суми стягнення в розмірі 500 грн. такими, що не підлягають виконанню. З правомірністю заявлених стягувачем вимог, суд погодитися не може виходячи із наступного. У відповідності до ч. 1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Згідно з ч.2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. З аналізу вказаних норм процесуального законодавства слідує, що визнання судом виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню у випадку відсутності обов'язку боржника (повністю або частково) у зв'язку з його добровільним виконанням, можливо за умови, що обов'язок по поверненню коштів виконаний боржником на момент видачі такого виконавчого листа, що не було враховано чи про що не було повідомлено стягувачем та/або боржником . На момент видачі Оболонським районним судом м. Києва виконавчих листів на виконання заочного рішення суду про стягнення з боржників суми боргу, вони в повній мірі відповідали змісту судового рішення та обов'язку відповідачів щодо сплати коштів на його виконання. Добровільне часткове виконання своїх зобов'язань після видачі виконавчих листів не свідчить про те, що на момент їх видачі обов'язок боржників був відсутній повністю або частково, що зумовлювало б визнання їх такими, що не підлягають виконанню (повністю або частково). Окрім цього, суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять відомості про хід виконавчого провадження та розмір невиконаних боржниками зобов'язань, визначених на підставі заочного рішення суду, оскільки учасники процесу таких відомостей суду не надали. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що виконавчі листи про стягнення з боржників в солідарному порядку суми боргу були видані з дотриманням норм чинного законодавства України, на момент їх видачі борг в добровільному порядку сплачений не був, тому підстав для задоволення заяви стягувача у суду немає. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed