Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-30 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, починаючи з 18.06.2011 року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину: сина - [PERSON] , [INFO] . 03.03.2020 року позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу вказуючи на те, що внаслідок постійних непорозумінь в сім`ї вони припинили подружні стосунки, не підтримують їх та не мають наміру відновлювати. Вважає, що подальше збереження сім`ї неможливе, тому просить розірвати шлюб, залишивши їй прізвище « [PERSON] ». 30.03.2020 року на електронну адресу Бахмацького районного суду надійшов відзив на позовну заяву адвоката Козіна Т.В., в якому відповідач просив надати строк для примирення для можливого збереження сім`ї. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, але у своїй заяві просить розглядати справу за її відсутності. Наполягає на розірванні шлюбу так як сімейні відносини між ними припинені з лютого 2018 року і вони проживають окремо. На примиренння не згодна, оскільки на даний час має намір створити іншу сім`ю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду був повідомлений своєчасно та належим чином відповідно до положень п. 2 ч.7 ст. 128 ЦПК України, що не перешкоджає розгляду справи відповідно до положень ч.1 ст. 223 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Згідно ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За змістом указаної норми примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Таким чином надання строку на примирення при розірванні шлюбу є виключно правом, а не обов`язком суду. Наведена правова позиція сформульована у постановах Верховного Суду від 30.05.2019 року та 05.03.2020 року у справах за № 442/6319/16ц та 127/16325/18ц, відповідно, яка, з урахуванням положень ч. 6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», підлягає врахуванню усіма іншими судами при застосуванні таких норм права. На підставі вищевикладенего, клопотання відповідача про відкладення розгляду справи та надання строку на примирення не підлягає задоволенню, оскільки позивачка наполягала на розірванні шлюбу, так як має намір створити іншу сім`ю. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність нповнолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами необхідно розірвати, оскільки вони не проживають разом більше двох років та не підтримують подружніх стосунків, їх сім`я розпалася, зберегти її неможливо, збереження сім`ї і подальше спільне проживання суперечить інтересам позивачки. Враховуючи положення статті 113 СК України, відповідно до якої особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після його розірвання надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, а також прохання позивачки, останній слід залишити прізвище « [PERSON] ». На підставі викладеного,

Outcome: approved