Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

ТОВ «Служба миттєвого кредитування» звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та [PERSON] 12.12.2014 року був укладений кредитний договір №141212-143714, відповідно до якого відповідач отримала кредит в розмірі 700 грн. Згідно умов договору відповідач повинна повернути отримані грошові кошти та сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 420 грн., строком до 10.01.2015 року. Відповідач в порушення договірних умов свої зобов'язання не виконує, у зв'язку із чим позивач звернувся до суду із вказаним позовом, просив стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість,в розмірі 700 грн. - сума основного боргу, 76 грн. - проценти за договором, 10 048 грн. - пеня за договором, а також судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, направив до суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про місце та час розгляду справи повідомлялись в установленому порядку, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, в тому числі і визнання таким у порядку ч.5 ст.74 ЦПК України, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без здійснення фіксації судового процесу. При дослідженні матеріалів справи встановлено. 12.12.2014 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] був укладений кредитний договір №141212-143714. Відповідно до укладеного договору відповідач отримав кредит в сумі 700 грн. Відповідно до умов договору [PERSON] повинна повернути позивачу кредит у розмірі 700 грн., та сплатити проценти у розмірі 420 грн. строком до 10.01.2015 року, розмір відсотків за кожен день користування кредитом складає 2%, датою початку нарахування відсотків за користування кредитом є 12.12.2014 року. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості [PERSON] належним чином зобов'язання з повернення грошових коштів не виконала, в результаті чого станом на 25.04.2017 року виникла заборгованість в загальній сумі 10 824 грн., з яких 700 грн. основний борг, 76 грн. відсотки за договором, 10 048 грн. пеня. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник який прострочив виконання зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів на встановлений договором або законом. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені наданими доказами та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачів підлягає стягненню судовий збір пропорційно до заявлених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved