Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

ТОВ «ОТП Факторинг України» звернулося в суд з вищевказаним позовом. Посилається на те, що у відповідності до кредитного договору № [NUMBER] від 20.12.2012 р. ПАТ «ОТП Банк» надав [PERSON] кредит у сумі 20000 грв. терміном до 20.12.2015 р. зі сплатою 12 % річних за користування кредитними коштами. 22.12.2014 р. між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у відповідності до ст.ст. 512, 514, 1077-1079, 1082, 1084 ЦК України було укладено договір факторингу № 22/12/14/1-1, за яким ПАТ «ОТП Банк» передало, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. [PERSON] взяті на себе зобовязання щодо оплати відсотків за користування кредитними коштами та сплати основного боргу у розмірі та строки визначенні кредитним договором не виконала. Станом на 18.09.2015 р. за нею рахується заборгованість за кредитом у сумі 13595.96 грв., заборгованість за відсотками у сумі 1433.91 грв. та заборгованість по комісії за розрахункове обслуговування у сумі 6098.97 грв. Просить суд стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за кредитним договором у сумі 21098.84 грв. та витрати по сплаті судового збору у сумі 1218 грв. Представник позивача у судове засідання не зявився. Надіслав до суду заяву, в якій просить розглядати справу в його відсутності. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала. Пояснила, що грошей не має, але згідна щоб заборгованість стягували з її пенсії. Розглянувши матеріали справи суд вважає, що позов слід задовольнити виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 20.12.2012 р. між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № [NUMBER], згідно якого відповідачці був наданий кредит у сумі 20000 грв. терміном до 20.12.2015 р. зі сплатою 12 % річних. 22.12.2014 р. між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг України» було укладено договір факторингу № 22/12/14/1-1, відповідно до п. 1.1. якого клієнт (ПАТ «ОТП Банк») продає, а фактор (ТОВ «ОТП Факторинг України») приймає право грошової вимоги, що належить клієнту, і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між клієнтом і боржником, в розмірі портфеля заборгованості. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Таким чином, на підставі наведеного до ТОВ «ОТП Факторинг України» перейшло право грошової вимоги до за кредитним договором № [NUMBER] від 20.12.2012 р. 05.01.2015 р. відповідачці було направлено повідомлення про відступлення права грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором у розмірі 21098.84 грв., разом з вимогою про погашення заборгованості. Взяті на себе зобовязання погашати кредит та сплачувати нараховані відсотки згідно графіку [PERSON] не виконала. Станом на 18.09.2015 р. відповідачка має перед банком заборгованість у сумі 21098.84 грв., яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 13595.96 грв., заборгованості по відсоткам у сумі 1433.91 грв. та заборгованості по комісії за розрахункове обслуговування у сумі 6068.97 грв. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитор зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання. За правилами ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 2 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За таких обставин суд вважає, що з відповідачки [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг України» слід стягнути 21098.84 грв. Також у відповідності до ст. 88 ЦПК України з неї слід стягнути на користь позивача судові витрати у сумі 1218 грв. сплачені при поданні позовної заяви до суду. Тому,

Outcome: approved