Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

ТОВ «Десаж Істейт» звернулось до суду з позовом в якому просить стягнути з ТОВ «Сістем Білдінг Менеджмент» частину заборгованості в сумі 4322272 гривень, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 02 січня 2015 року та предмет застави за договором застави від 23 січня 2015 року; звернення стягнення здійснити шляхом проведення прилюдних торгів; стягнути з ТОВ «Сістем Білдінг Менеджмент» частину заборгованості в сумі 177728 гривень та стягнути з [PERSON] суму боргу у розмірі 100000 гривень. При цьому позивач посилається на невиконання відповідачами зобовязань по сплаті грошових коштів в загальному розмірі 4 500\~000 гривень, які виникли на підставі договорів про відступлення права вимоги №24/12/14 від 25 грудня 2014 року та №05/01/15 від 05 січня 2015 року, договору поруки від 23 січня 2015 року. Також позивач зазначив, що вказані зобовязання були забезпечені іпотечним договором від 02 січня 2015 року та договором застави від 23 січня 2015 року. Отже, ТОВ «Десаж Істейт» вважає, що оскільки відповідачі на даний час ухиляється від повернення коштів, у позивача виникло право вимоги на звернення стягнення на майно, а тому він вимушений звернутись до суду з даним позовом. Відповідач\~[PERSON] до суду не зявився, повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, а також просив у задоволені позовних вимог ТОВ «Десаж Істейт» до [PERSON] відмовити. Представник ТОВ\~«Сістем Білдінг Менеджмент» у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, при цьому зазначив, що суму заборгованості в розмірі 4500000 гривень товариство визнає, однак в частині позовних вимог, про звернення стягнення на майно за іпотечним договором просив відмовити, оскільки втрата активів у вигляді нерухомого та рухомого майна може негативно вплинути на фінансові показники підприємства. Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 25 грудня 2014 року між ТОВ «Десаж Істейт», ТОВ «Торгівельна компанія «Урожай» та ТОВ «Сістем Білдінг Менеджмент» укладений договір про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого первісний кредитор ТОВ «Торгівельна компанія «Урожай» відступає, а новий кредитор ТОВ «Десаж Істейт» набуває право вимоги, що належить первісному кредиторові на підставі договору переведення боргу від 23 грудня 2014 року з усіма договорами про внесення змін та додатковими угодами до нього. Право вимоги, що передається новому кредитору за даним договором складає 1300000 гривень. Шляхом підписання цього договору, боржник ТОВ «Сістем Білдінг Менеджмент» підтверджує всі означені у п.1.2 цього договору суми, визнає їх в повному обсязі та зобовязується сплатити їх на користь нового кредитора на умовах та в порядку, визначених основним зобовязанням, з урахуванням умов цього договору (п.п. 1.1 1.3 договору №24/12/14 від 25.12.2014р.). За умовами договору переведення боргу №23/12/14 від 23 грудня 2014 року, на який є посилання в договорі про відступлення права вимоги №24/12/14 від 25 грудня 2014 року, основним зобовязанням із виниклою сумою боргу 1300000 гривень зазначений договір №25/12/2013 від 25 грудня 2013 року. За умовами договору переведення боргу №23/12/14 від 23 грудня 2014 року ТОВ «Сістем Білдінг Менеджмент» виступив новим боржником та зобовязався сплатити замість первісного боржника ТОВ «Азовська продовольча компанія» на користь кредитора ТОВ «Торгівельна компанія «Урожай» суму у розмірі 1300000 гривень. (п.п. 1.2 договору №23/12/14 від 23.12.2014р.). 05 січня 2015 року між ТОВ «Десаж Істейт», ТОВ «Торгівельна компанія «Урожай» та ТОВ «Сістем Білдінг Менеджмент» укладений договір про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого первісний кредитор ТОВ «Торгівельна компанія «Урожай» відступає, а новий кредитор ТОВ «Десаж Істейт» набуває право вимоги, що належить первісному кредиторові на підставі договору переведення боргу від 02 січня 2015 року з усіма договорами про внесення змін та додатковими угодами до нього. Право вимоги, що передається новому кредитору за даним договором складає 3200000 гривень. Шляхом підписання цього договору, боржник ТОВ «Сістем Білдінг Менеджмент» підтверджує всі означені у п.1.2 цього договору суми, визнає їх в повному обсязі та зобовязується сплатити їх на користь нового кредитора на умовах та в порядку, визначених основним зобовязанням, з урахуванням умов цього договору (п.п. 1.1 1.3 договору №05/01/15 від 05.01.2015р.). В свою чергу, за умовами договору переведення боргу №02/01/15 від 02 січня 2015 року, на який є посилання в договорі про відступлення права вимоги №05/01/15 від 05 січня 2015 року, основним зобовязанням із виниклою сумою боргу 3200000 гривень зазначений договір №25/12/2013 від 25 грудня 2013 року. За умовами договору переведення боргу №02/01/15 від 02 січня 201 5року ТОВ «Сістем Білдінг Менеджмент» виступив новим боржником та зобовязався сплатити замість первісного боржника ТОВ «Азовська продовольча компанія» на користь кредитора ТОВ «Торгівельна компанія «Урожай» 3200000 гривень (п.п. 1.2 договору №02/01/15 від 02.01.2015р.). [PERSON] зобовязанням по договору переведення боргу №23/12/14 від 23 грудня 2014 року та по договору переведення боргу №02/01/15 від 02 січня 2015 року, вказаний договір №25/12/2013 від 25 грудня 2013 року, згідно якого ТОВ «Торгівельна компанія «Урожай» надає ТОВ «Азовська продовольча компанія» поворотну безвідсоткову фінансову допомогу в розмірі 30000000 гривень, строк повернення означеної суми фінансової допомоги, відповідно до додаткової угоди від 04 лютого 2014 року до договору №25/12/2013 від 25 грудня 2013 року, встановлений до 04 лютого 2015 року. За приписами ст.627 ЦК України, відповідно до\~статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Аналогічні норми закріплені в ст.67 ГК України. Принцип свободи договору є одним з основних принципів зобов'язальних правовідносин. За приписами ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.\~Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, в тому числі,\~є договори та інші правочини. Статтями 525-527 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.\~Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обовязковим до виконання сторонами. Судом встановлено та не заперечується учасниками процесу, що умови договорів №24/12/14 від 25 грудня 2014 року та №05/01/15 від 05 січня 2015 року відповідачем ТОВ «Сістем Білдінг Менеджмент» невиконанні, сума грошового зобовязання в розмірі 4500000 гривень в строк до 04 лютого 2015 року, а також, станом на час розгляду спору, не сплачена. 02 січня 2015 року між ТОВ «Десаж Істейт» та ТОВ «Сістем Білдінг Менеджмент» укладений іпотечний договір, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за номером 4 (далі - іпотечний договір №4 від 02.01.2015р.). Згідно ст.546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ст.572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Статтею 575 ЦК України передбачено, що Іпотекою є\~застава\~нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. За змістом ст.1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Так, відповідно до п.2 іпотечного договору від 02 січня 2015 року, Іпотекою за цим Договором забезпечується виконання зобовязань на підставі договору переведення боргу у розмірі 1 300 000 (один мільйон триста тисяч) гривень (далі «основне зобовязання1») боржника перед іпотекодержателем, що випливає з укладеного між ТОВ «Торгівельна компанія «Урожай» та ТОВ «Азовська продовольча компанія» договору №25/12/2013 від 25 грудня 2013 року, укладеного між ТОВ «Азовська продовольча компанія», ТОВ «Сістем Білдінг Менеджмент» та ТОВ «Торгівельна компанія «Урожай» договору переведення боргу №23/12/2014 від 23 грудня 2014 року, та з укладеного між ТОВ «Торгівельна компанія «Урожай», ТОВ «Сістем Білдінг Менеджмент» та ТОВ «Десаж Істейт» договору №24/12/14 від 25 грудня 2014 року (далі «основний договір»), а саме: повернути безвідсоткову фінансову допомогу у розмірі 1 300 000 (один мільйон триста тисяч) гривен в строк, визначений сторонами в основному договорі (або в додатках/додаткових угодах до нього), а саме до 04 лютого 2015 року. Іпотекою за цим Договором забезпечується виконання зобовязань на підставі договору переведення боргу у розмірі 3 200 000 (три мільйони двісті тисяч) гривень (далі «основне зобовязання2») боржника перед іпотекодержателем, що випливає з укладеного між ТОВ «Торгівельна компанія «Урожай» та ТОВ «Азовська продовольча компанія» договору №25/12/2013 від 25 грудня 2013 року, укладеного між ТОВ «Азовська продовольча компанія», ТОВ «Сістем Білдінг Менеджмент» та ТОВ «Торгівельна компанія «Урожай» договору переведення боргу №02/01/15 від 02 січня 2015 року, та з укладеного між ТОВ «Торгівельна компанія «Урожай», ТОВ «Сістем Білдінг Менеджмент» та ТОВ «Десаж Істейт» договору №05/01/15 від 05 січня 2015 року (далі «основний договір»), а саме: повернути безвідсоткову фінансову допомогу у розмірі 3 200 000 (три мільйони двісті тисяч) гривень в строк, визначений сторонами в основному договорі (або в додатках/додаткових угодах до нього), а саме до 04 лютого 2015 року. Загальна сума [PERSON] зобовязання1 та [PERSON] зобовязання2 складає 4\~500\~000 (чотири мільйони пятсот тисяч) гривень. Предметом іпотеки, відповідно до іпотечного договору від 02 січня 2015 року, є нерухоме майно: нежитлові будівлі літ. «А-2», площею 2622,4кв.м., літ. «Б-1», площею 1055,5 кв.м., літ. «В-1», площею 43,5кв.м., літ. «Г-1», площею 9,8 кв.м., загальною площею 3731,2 кв.м., розташоване за адресою: місто Харків, площа Повстання, будинок номер 2-А та яке належить іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 02 січня 2015 року, зареєстрованого в реєстрі за №3. Право приватної власності на які зареєстровано державним реєстратором, [PERSON], приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 02 січня 2015 року, номер запису про право власності: 8331935, індексний номер витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності: 31999448 від 02 січня 2015 року, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 545577163101, а також нерухоме майно: нежитлові будівлі літ. «А-4», «В-1», «Д-1», «Е-1», «Ж-1», «З-1», «И-1», «М-2», «Р-1», «С-1», «Т-1», «У-1», «Ф-1», «Х-1», «Ч-1», «Ш» загальною площею 10351,7 кв.м., розташоване за адресою: місто Харків, вулиця Польова, будинок 55 та яке належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 02 січня 2015 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3. Право приватної власності на які зареєстровано державним реєстратором, [PERSON], приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 02 січня 2015 року, номер запису про право власності: 8331901, індексний номер витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності: 31999166 від 02 січня 2015 року, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 545558663101. Дослідивши зміст іпотечного договору №4 від 02.01.2015р., суд встановив, що договір укладений у відповідності до приписів чинного законодавства, такий правочин не порушує права та інтереси третіх осіб, є вчиненим за волевиявленням сторін та є дійсним в розумінні приписів чинного законодавства. За рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання (ч.1 ст.7 Закону України «Про іпотеку»). Згідно із\~ст.33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки… звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється і у тому числі на підставі рішення суду. Абзацами 2 та 3 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» визначено право позивача на звернення у будь-який час до суду за захистом своїх порушених прав у встановленому законом порядку.\~Вимога, встановлена частиною першою цієї статті, не перешкоджає іпотекодержателю здійснювати свої права, визначені статтею 12 цього Закону, без попереднього повідомлення іпотекодавця, якщо викликана таким повідомленням затримка може спричинити знищення, пошкодження чи втрату предмета іпотеки. Відповідно до п.7.1 іпотечного договору від 02 січня 2015 року визначено, що в разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем в строк, встановлений для виконання зобов'язання за основним договором, сторони домовилися про те, що звернення стягнення на передане в іпотеку майно може бути здійснено з наступного дня за останнім днем виконання зобовязання за основним договором будь-яким наведеним нижче способом, а саме: на підставі рішення суду; шляхом вчинення виконавчого напису з покладенням обов'язку оплати нотаріальних дій на іпотекодавця; згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Визначені цим Договором способи звернення стягнення на предмет іпотеки не перешкоджають іпотекодержателю застосувати інші способи звернення стягнення на предмет іпотеки, встановлені чинним законодавством України та/або письмовою домовленістю сторін. У разі, якщо визначені цим договором та/або чинним законодавством України заходи позасудового врегулювання з будь-яких причин не призвели до задоволення вимог іпотекодержателя в повному обсязі, іпотекодержатель вправі в будь-який час припинити процедуру позасудового врегулювання та звернути стягнення на предмет іпотеки в цілому чи окреме майно, що входить до його складу, на підставі виконавчого напису нотаріуса чи за рішенням суду (за вибором іпотекодержателя). Пунктом 7.3 іпотечного договору від 02 січня 2015 року визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем зобов'язання в строк встановлений для виконання зобов'язання за основним договором, цей договір передбачає, що з дня наступного за останнім днем виконання зобовязання за основним договором, іпотекодержатель має право звернутись до суду щодо звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за основним зобовязанням шляхом проведення прилюдних торгів з реалізації предмета іпотеки у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку». З метою забезпечення повного виконання зобовязання 23 січня 2015 року між ТОВ «Десаж Істейт» та ТОВ «Сістем Білдінг Менеджмент» укладений договір застави, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за номером 123 та предметом якого є рухоме майно, яке знаходиться за адресою: Харківська область, місто Харків, вулиця Польова, будинок 55. Поняття застави надано вище із посиланням на ст.ст.546,572 ЦК України. Окрім того, відносини, що повязані із заставою, регулюються спеціальним Законом України «Про заставу», згідно якого застава - це спосіб забезпечення зобовязань, якщо інше не встановлено законом. Як вже вказано вище, строк основного зобовязання встановлений до 04 лютого 2015 року. Згідно п.2.2 договору застави від 23 січня 2015 року, предмет застави належить Заставодавцю на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу рухомого майна, посвідченого 23 січня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №122. Пунктами 7.1 7.4 договору застави від 23 січня 2015 року передбачено, що разі невиконання або неналежного виконання Заставодавцем в строк, встановлений для виконання зобов'язання за [PERSON] договором, сторони домовилися про те, що звернення стягнення на передане в заставу майно може бути здійснено з наступного дня за останнім днем виконання зобовязання за [PERSON] договором будь-яким наведеним нижче способом, а саме:на підставі рішення суду; шляхом вчинення виконавчого напису з покладенням обов'язку оплати нотаріальних дій на Заставодавця; згідно з договором про задоволення вимог Заставодержателя шляхом передачі Предмету застави у власність Заставодержателя в рамках виконання [PERSON] зобовязання, що забезпечується цим Договором; шляхом продажу/передачі Заставодержателем Предмету застави третій особі-покупцю будь-яким не забороненим способом. Визначені цим Договором способи звернення стягнення на Предмет застави не перешкоджають Заставодержателю застосувати інші способи звернення стягнення на Предмет застави, встановлені чинним законодавством України та/або письмовою домовленістю Сторін. У разі, якщо визначені цим Договором та/або чинним законодавством України заходи позасудового врегулювання з будь-яких причин не призвели до задоволення вимог Заставодержателя в повному обсязі, Заставодержатель вправі в будь-який час припинити процедуру позасудового врегулювання та звернути стягнення на Предмет застави в цілому чи окреме майно, що входить до його складу, на підставі виконавчого напису нотаріуса чи за рішенням суду (за вибором Заставодержателя). Реалізація Предмету застави, на який звернено стягнення за рішенням суду або на підставі виконавчого напису нотаріуса, здійснюється в порядку, передбаченому чинним законодавством України. У разі невиконання або неналежного виконання Заставодавцем зобов'язання в строк, встановлений для виконання зобов'язання за [PERSON] договором, цей Договір передбачає, що з дня наступного за останнім днем виконання зобовязання за [PERSON] договором, Заставодержатель має право звернутись до суду щодо звернення стягнення на Предмет застави в рахунок погашення заборгованості за [PERSON] зобовязанням шляхом проведення прилюдних торгів з реалізації Предмету застави у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог чинного законодавства України. У разі невиконання або неналежного виконання Заставодавцем зобов'язання в строк, встановлений для виконання зобов'язання за [PERSON] договором, цей Договір, також, передбачає, що з дня наступного за останнім днем виконання зобовязання за [PERSON] договором, Заставодержатель набуває право звернути стягнення на Предмет застави в рахунок виконання зобов'язання за [PERSON] договором шляхом передачі Предмету застави у власність Заставодержателя, та зареєструвати право власності на Предмет застави. В такому випадку, цей Договір виступає правовстановлюючим документом та є правовою підставою для реєстрації права власності Заставодержателя на Предмет застави. Заставодавець бере на себе обовязок вчиняти всі залежні від нього дії, які можуть стати необхідними для переходу права власності на Предмет застави до Заставодержателя, а також дії, які не є необхідними, але можуть зробити процес переходу права власності належним, простим та максимально швидким. Згідно п.п.7.6 - 7.9 договору застави від 23 січня 2015 року, стягнення може бути звернено на весь Предмет застави або на будь-яку його частину за вибором Заставодержателя. Якщо Заставодержатель зверне стягнення на частину Предмету застави, він зберігає право наступного стягнення на іншу/інші частини Предмету застави. Реалізація Предмету застави провадиться спеціалізованими організаціями з аукціонів (публічних торгів) у порядку, визначеному законом України «Про заставу». У випадку невиконання або неналежного виконання Заставодавцем зобов'язання в строк встановлений [PERSON] договором, Заставодержатель має право звернути стягнення на Предмет застави і задовольнити за рахунок його вартості свої вимоги в повному обсязі, шляхом проведення прилюдних торгів з реалізації Предмета застави у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог діючого законодавства України. Статтею 16 Закону України «Про заставу» передбачено, що право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Якщо предмет застави відповідно до закону чи договору повинен знаходитись у заставодержателя, право застави виникає в момент передачі йому предмета застави. Якщо таку передачу було здійснено до укладення договору, - то з моменту його укладення. Згідно ст.19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. За приписом\~ст.590 ЦК України\~звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, вимоги про стягнення частини суми заборгованості в розмірі 3\~718\~701 гривень, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки (обєкти нерухомого майна) за іпотечним договором від 02 січня 2015 року, в розмірі 603\~571 гривень, шляхом звернення стягнення на предмет застави (обєкти рухомого майна) за договором застави від 23 січня 2015 року є обґрунтованими, а викладені в позові обставини доведеними належними доказами. З огляду на вищевикладене, здійснення погашення виниклої суми заборгованості, в разі невиконання основного зобовязання та несплати грошових коштів, шляхом здійснення звернення стягнення на майно, є цілком обґрунтованими та правомірними. Окрім того, згідно ст.41 Закону України «Про іпотеку», реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону. Відповідно до ст.38 Закону України «Про іпотеку», ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Згідно ст.39 Закону України «Про іпотеку», суд у разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у своєму рішенні зазначає, зокрема, початкову ціну продажу предмету іпотеки. Відповідно до ч.2 ст.43 Закону України «Про іпотеку», початкова ціна продажу предмета іпотеки встановлюється рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди, - на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність. Відповідно до ст.20 Закону України «Про заставу», заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором… Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором. Статтею 21 Закону України «Про заставу» передбачено, що реалізація заставленого майна провадиться спеціалізованими організаціями з аукціонів (публічних торгів), якщо інше не передбачено договором. Таким чином, при винесенні судового рішення про задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки та на предмет застави і реалізації майна з прилюдних торгів, необхідно враховувати норми Закону України «Про іпотеку» та Закону України «Про заставу», зокрема, вказати початкову ціну продажу предмету іпотеки та предмету застави не нижче якої заставлене майно може бути реалізоване в рахунок задоволення вимог позивача за невиконання основного зобовязання. При таких обставинах та враховуючи оціночну вартість визначену у висновку ТОВ «Інжиніринговий центр «Екскон» суд вважає, вимоги позивача про звернення стягнення, в рахунок часткового погашення боргу на нерухоме майно за договорами іпотеки та застави від 02 січня 2015 року та 23 січня 205 року обґрунтованими, доведеними та підлягаючими задоволенню. Вимоги ТОВ «Десаж Істейт» про стягнення з ТОВ «Сістем Білдінг Менеджмент» частини заборгованості в розмірі 177\~728 гривень також підлягають задоволенню, оскільки загальна вартість нерухомого майна, що є предметом іпотечного договору від 02 січня 2015 року та договору застави від 23 січня 2015 року складає 4\~322\~272 гривень і є не достатньою для задоволення всіх вимог позивача по справі із отримання належної йому заборгованості в загальному розмірі 4500000 гривень.(4500000 - 4 322 272 = 177\~728). Щодо вимог ТОВ «Десаж Істейт» про стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 100\~000 гривень,\~судом встановлено, що 23 січня 2015 року між ТОВ «Десаж Істейт», ТОВ «Сістем Білдінг Менеджмент» та фізичною особою [PERSON] укладений договір поруки, за умовами якого Поручитель [PERSON] зобовязується відповідати перед Кредитором ТОВ «Десаж Істейт» за виконання грошових зобовязань Боржника ТОВ «Сістем Білдінг Менеджмент» за договором про відступлення права вимоги №24/12/14 від 25 грудня 2014 року, (далі іменуються Основне Зобовязання1), за договором про відступлення права вимоги №05/01/15 від 05 січня 2015 року, за умовами яких до Кредитора перейшло право вимоги з Боржника суми коштів в розмірі 4500000 гривень. Строк виконання [PERSON] зобовязання встановлений до 04 лютого 2015 року Поручитель відповідає за належне виконання Боржником [PERSON] зобовязання перед Кредитором солідарно, але в розмірі, що не перевищує 100\~000 гривень (п.п.1.1, 1.2 договору поруки від 02.01.2015р.). Згідно ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.\~Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.\~Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Згідно п.п.2.1-2.3 договору поруки від 23.01.2015р., у випадку невиконання Боржником своїх зобовязань перед Кредитором за [PERSON] Зобовязанням, Кредитор має право предявити вимоги до Поручителя про погашення Поручителем боргових зобовязань Боржника в сумі, що не перевищує суму цього Договору, вказану в п.1.2 цього Договору. У випадку невиконання зобовязань Боржником, Боржник та Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники, проте розмір відповідальності Поручителя не може перевищувати суми вказаної в п.1.2 цього Договору. Поручитель, у випадку виконання зобовязань перед Кредитором, набуває прав Кредитора за цим зобовязанням у розмірі сплаченої Поручителем суми. Пунктами 3.1, 3.2 договору поруки від 23 січня 2015 року передбачено, що договір набуває чинності з моменту його підписання і\~строк дії цього Договору дорівнює строку виконання [PERSON] зобовязання, вказаного в п.1.1 цього Договору, а в частині розрахунків до їх повного виконання. У разі продовження строку виконання [PERSON] зобовязання, строк дії цього Договору є автоматично пролонгованим (продовженим) до закінчення строку виконання [PERSON] зобовязання. Статтею 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.\~Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги про стягнення з [PERSON] 100\~000 гривень також підлягають задоволенню. Згідно ст.88 ЦПК України, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно задоволених вимог.

Outcome: approved