Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-18 00:00:00

ТОВ «Споживчий центр» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому просить суд стягнути на користь ТОВ «Споживчий центр» з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 2670,00 грн. та судові витрати. В обґрунтування позову ТОВ «Споживчий центр» посилається на те, що між [PERSON] та ТОВ «Споживчий центр» був укладений кредитний договір № 15.01.2019-100001527 від 15.01.2019 року, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати позичальнику грошові кошти в сумі 1500,00 грн. на 14 календарних днів, з кінцевим терміном повернення кредиту до 28.01.2019 року та платою за користування кредитом у розмірі 420 грн. До теперішнього часу відповідач не сплатив позивачу заборгованість, чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором. У зв`язку з наведеним позивач звернувся до суду за захистом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав та проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судові засідання не з`явився, про причини неявки до суду не повідомив, про дату час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у зв`язку з чим суд відповідно до ч.2 чт.130 ЦПК України вважає відповідача повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін, без фіксації технічними засобами, відповідно до вимог ч. 2ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення. У зв`язку з чим відповідно до ч.3\~ст.211 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності представника позивача. 19 серпня 2019 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. між [PERSON] та ТОВ «Споживчий центр» був укладений кредитний договір № 15.01.2019-100001527 від 15.01.2019 року, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати позичальнику грошові кошти в сумі 1500,00 грн. на 14 календарних днів, з кінцевим терміном повернення кредиту до 28.01.2019 року та платою за користування кредитом у розмірі 420 грн. Позивач свої зобов`язання виконав повністю. До теперішнього часу відповідач не сплатив позивачу заборгованість, чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором. Відповідно до ст.\~1054\~Цивільного кодексу\~України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1ст.626 Цивільного кодексу України). Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. ст.\~ 525, 526 Цивільного кодексу України- одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до змісту ст. ст.\~610, 612 Цивільного кодексу України- порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач після отримання кредитних коштів взяті на себе зобов`язання відповідно до укладеного договору не виконує, істотно їх порушує, до погашення заборгованості заходів не вживав, що є підставою для стягнення з нього заборгованості за кредитним договором. Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України- стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved