Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

Стислий виклад та обґрунтування позовних вимог. 10 березня 2021 року кредитна спілка «СуперКредит» (далі Спілка) звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] 20792,75 грн заборгованості по кредиту та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2270 грн. В обґрунтування вимог представник позивача зазначав, що відповідачка 27 вересня 2017 року уклала з Спілкою кредитний договір № СК44/261/17/55/99С3, згідно якого отримала кредит в сумі 9545 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 78% річних за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. Того ж дня між відповідачкою та Спілкою укладено додатковий договір про транш №1 до кредитного договору, відповідно п.1 якого сторони погодили, що Спілка надає для відповідачки транш в розмірі 9545 грн. Відповідачка [PERSON] не виконала свій обов`язок щодо своєчасного повернення кредиту та відсотків, тому з неї підлягають стягненню борг по неповернутому кредиту, відсотки, інфляційні втрати та 3% річних, а також судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив справу розглянути без участі позивача. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 11 березня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачці запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Позиція сторони відповідача \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] , про дату, час та місце судового розгляду повідомлена в установленому порядку, в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнала частково, своїм процесуальним правом не скористалася відзив на позов не подала. Встановлені судом фактичні обставини, з посиланням на докази. Судом встановлено, що 27 вересня 2017 року відповідачка уклала з Спілкою кредитний договір № СК44/261/17/55/99С3, згідно якого отримала кредит в сумі 9545 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 78% річних за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. 27 вересня 2017 року між відповідачкою та Спілкою укладено додатковий договір про транш №1 до кредитного договору, відповідно п.1 якого погодили, що Спілка надає для відповідачки транш в розмірі 9545 грн. Відповідачка не виконала свій обов`язок щодо своєчасного повернення кредиту, чим порушила вимоги, встановлені пп.10 п.2.4 кредитного договору щодо сплати нарахованих процентів і погашення частини кредиту не пізніше 25-го числа кожного місяця, а також сумами не меншими, ніж вказані в графіку платежів (п.3 додаткового договору №1). Застосовані норми права. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За положеннями частини 1 статті 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.\~У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України). Відповідно до ст.\~1050\~ЦК\~України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Відповідно до ст.\~625\~Цивільного\~кодексу\~України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Мотиви та висновки суду. Спілка виконала умови Кредитного договору шляхом перерахування коштів, згідно заяви відповідача від 27 вересня 20917 року, що підтверджується видатковим касовим ордером від 27 вересня 2017 року. Відповідно до умов кредитного договору позовні вимоги про стягнення заборгованості по тілу кредиту в розмірі 8110,18 грн., заборгованості по відсотках за період з 28 вересня 2017 року по 27 вересня 2020 року в розмірі 10271,01 грн та інфляційних втрат на прострочене тіло кредиту за період з 24 листопада 2018 року по 31 січня 2021 року в розмірі 937,05 грн підлягають задоволенню. Вирішуючи вимоги про стягнення трьох процентів річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 24 листопада 2018 року по 31 січня 2021 року та від простроченої суми зобов`язання по процентах за період з 28 вересня 2017 року по 27 вересня 2020 року суд враховує наступне. Відповідно до частини 4\~статті 263\~ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2019 року у справі №444/9519/12, провадження № 14-10 цс18, дійшла висновку, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2\~статті 1050 ЦК України\~право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною 2\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Подібні правові висновки викладено також в постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18). Суд зауважує, що відповідно до ст.625 ЦК України на боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти, встановлені\~статтею 625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. Велика Палата Верховного Суду звертала увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до\~статті 625 ЦК України\~є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини 1\~статті 1048 ЦК України\~і охоронна норма частини 2\~статті 625 цього Кодексу\~не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини 1\~статті 1048 ЦК України\~як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини 2\~статті 625 ЦК України\~як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16, провадження № 12-142гс19, від 03 листопада 2020 року у справі № 921/315/18. За таких обставин вимоги про стягнення 3% річних від простроченої суми зобов`язання по процентах за період з 28 вересня 2017 року по 27 вересня 2020 року, з урахуванням принципу диспозитивності, не підлягають задоволенню. З урахуванням того, що Кредитний договір №СК44/261/17/55/99С3 від 27 вересня 2017 року діяв до 27 вересня 2020 року, позовна вимога про стягнення 3 % річних від простроченої суми зобов`язання по тілу кредиту підлягає частковому задоволенню за період після закінчення строку дії договору, тобто за період з 27 вересня 2020 року по 24 лютого 2021 року, що складає 147 днів (в межах заявлених вимог) у розмірі 97,99 грн (8110,18:100%х3%х147дн:365дн). Розподіл судових витрат. Відповідно до ч.1\~ст.\~141\~ЦПК України з\~відповідача на\~користь позивача\~підлягає стягненню\~судовий збір\~пропорційно розміру\~задоволених вимог\~у сумі\~ 2119,73\~грн (від 93,38% задоволених вимог19416,23грн:20792,75грнх100%).

Outcome: partial