Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить постановити рішення, та стягувати із відповідача в її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2500,00 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем по справі перебувала у шлюбі, який розірваний відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 17.05.2004 року. Від даного шлюбу в них народилися діти: син [PERSON] , [INFO] , який на даний час досяг повноліття, та донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею. Відповідач після розірвання шлюбу та залишення сім`ї періодично надавав матеріальну допомогу на дитину, однак в незначній сумі. На даний час, відповідач жодної допомоги не надає, весь тягар по утриманню та забезпеченню доньки [PERSON] лежить на позивачці. Позивачка працює, однак отримує мінімальну заробітну плату, яку не вистачає на придбання всього необхідного для дитини, а відповідач фізично здоровий, інших осіб на утриманні не має і може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Позивачка подала уточнюючу заяву, в якій зменшила розмір аліментів та просила постановити рішення, яким стягувати із відповідача в її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1250,00 грн. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: Ухвалою суду від 18.02.2021 року відкрито провадження у справі, призначено відкрите судове засідання в порядку спрощеного провадження, встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позов. 09.02.2021 року від позивачки надійшла заява, в якій вона зменшила розмір аліментів та просила постановити рішення про стягнення із відповідача в її користь аліменти в розмірі 1250,00 грн на дитину. Просила розгляд справи здійснювати у її відсутності (а.с.22). 09.02.2021 року відповідачем подана заява про визнання позову про стягнення з нього аліментів в розмірі 1250,00 грн на дитину, просив розглядати справу у його відсутності (а.с.23). Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: Сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 17.05.2004 (а.с.8). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком доньки [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.07.2009р. та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини 1 статті 135 СК України (а.с.9,10). У відповідності до світлокопії довідки №441108 від 15.02.2021 виданої ЦНАП Калуської міської ради, [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] і разом з нею проживають її діти: син [PERSON] , [INFO] , який на даний час досяг повноліття, та донька [PERSON] , [INFO] (а.с.4). Таким чином, між сторонами виник спір щодо участі батька в утриманні її неповнолітньої доньки. Оцінка суду: вивчивши зміст позовної заяви, дослідивши докази, які надані позивачкою на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В ч. 1 ст. 182 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Оцінюючи положення статті 180 СК України щодо обов`язку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття в контексті згаданого законодавства, суд визнає, що забезпечення права дитини на рівень життя, необхідний для її гармонійного розвитку, є спільним обов`язком батьків, тобто матері та батька. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Державою встановлюється мінімальна та максимальна сума аліментів. Перша становить 50% від прожиткового мінімуму, визначеного для дітей відповідної вікової категорії. Максимальна 10 прожиткових мінімумів. Суд вважає доведеними доводи позивачки про те, що неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] , проживає з нею. Вона просить стягувати з відповідача аліменти, які забезпечать регулярне щомісячне утримання дитини та вказує щомісячну суму аліментів, яку слід стягнути з відповідача - 1250 грн щомісячно на дитину. Враховуючи у сукупності досліджені докази та, виходячи з принципу справедливості та розумності, а також обов`язку обох батьків приймати участь в утриманні своїх дітей, беручи до уваги матеріальне становище сторін, те що відповідач згідний сплачувати аліменти в розмірі 1250 грн, при цьому здатен займатись суспільно корисною працею з метою отримання доходів, дитина проживає з матір`ю, яка не має змоги повністю самостійно їх утримувати, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти до досягнення дитиною повноліття у твердій грошовій у розмірі по 1250,00 грн щомісячно. Згідно з ч. 2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Розподіл судових витрат між сторонами: Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, судовий збір в розмірі 908 грн слід стягнути з відповідача на користь держави. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. З матеріалів справи вбачається, що 12.02.2021 позивачка уклала з адвокатом Жовніром М.Й. договір про надання правової допомоги та сплатила визначену договором вартість послуг в загальній сумі 800,00 грн., що підтверджено квитанцією №435394 від 16.02.2021 (а.с. 14). За таких обставин суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 800 грн. витрат за надання правової допомоги. На підставі викладеного, ст.ст. 3, 27 Конвенції про права дитини, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України, ст.ст.200,206 264, 265, 268, 273, 430 ЦПК України, суд

Outcome: approved