overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 21.05.2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Алчевського міського управління юстиції за актовим записом № 224. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу мешкає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Посилаючись на те, що вона, маючи намір вивезти сина на оздоровлення за межі України, не може отримати на це згоди його батька - [PERSON], який ухиляється від участі в оформленні проїзного документу на дитину та не дає стосовно цього будь-яких аргументованих пояснень, позивач звернулась до суду з цим позовом. У попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] уточнений позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить розписка про отримання ним повісти, ніяких заперечень проти позову на адресу суду не надав, отже фактично він позов визнав (а.с. 13). Представник третьої особи - відділу у справах дітей Алчевської міської ради - Ковальчук Т.І., діюча на підставі доручення від 02.01.2014 року, у попередньому судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Представник третьої особи - Управління ДМС України в Луганській області, в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с. 12). Вислухавши доводи позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд у попередньому судовому засіданні визнає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 4 ч. 2 п. 1, 2 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», за відсутності згоди одного з батьків на оформлення проїзного документу на виїзд дитини за кордон, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Задовольняючи позов, суд виходив з того, що надання дозволу на виїзд до Республіки Крим, Російської Федерації відповідає інтересам дитини, оскільки виїзд переслідує мету його оздоровлення, відпочинку та задоволення пізнавального інтересу. Суд, вважає, що фактичне визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, а тому є законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову у попередньому судовому засіданні, На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано відповідно до рішення Диканського районного суду від 22. 04. 2019 року, від якого у них народилася дитина - донька [PERSON] , [INFO] народження. Вказуючи на те, що відповідач не проживає разом з ними, не надає грошової допомоги на утримання дитини та відмовляється добровільно надавати кошти, позивач звернулася з позовом до суду про стягнення на її користь на утримання малолітньої дитини аліментів в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Ухвалою судді від 23 квітня 2019 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З наявної у матеріалах справи розписки про отримання відповідачем копії ухвали про відкриття провадження у справі та копії позову з доданими до неї копіями документів вбачається, що відповідач зазначені документи отримав заздалегідь, однак у визначений йому строк відзиву на позов або якихось клопотань суду не подав, що в свою чергу вважає суд свідчить про байдуже ставлення відповідача як до вимог позивача, так і до розгляду справи стосовно нього. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони з 06. 07. 2013 року проживали у зареєстрованому шлюбі, який потім відповідно до рішення Диканського районного суду від 22. 04. 2019 року було розірвано. Від спільного проживання вони мають малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , на утримання якої відповідач не надає позивачу матеріальної допомоги, хоча, відповідно до закону батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Тому, суд вважає необхідним стягти з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку щомісячно. Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який відповідно до рішення Диканського районного суду від 29. 06. 2017 року було розірвано. Від цього шлюбу у них народилася дитина - син [PERSON] , [INFO] . Вказуючи на те, що відповідач не проживає разом з ними, порушує усну домовленість після розірвання шлюбу щодо надання грошової чи натуральної допомоги на утримання малолітньої дитини до вказаного числа кожного місяця, кошти надає систематично, із запізненнями. Тому, позивач звернулася з позовом до суду про стягнення на її користь на утримання малолітньої дитини аліментів в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Ухвалою судді від 24 квітня 2019 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З наявної у матеріалах справи розписки про отримання відповідачем копії ухвали про відкриття провадження у справі та копії позову з доданими до неї копіями документів вбачається, що відповідач зазначені документи отримав заздалегідь, однак у визначений йому строк відзиву на позов або якихось клопотань суду не подав, що в свою чергу вважає суд свідчить про байдуже ставлення відповідача як до вимог позивача, так і до розгляду справи стосовно нього. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони з 24. 07. 2009 року проживали у зареєстрованому шлюбі, який потім відповідно до рішення Диканського районного суду від 29. 06. 2017 року було розірвано. Від спільного проживання вони мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , на утримання якої відповідач не надає позивачу матеріальної допомоги, хоча, відповідно до закону батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Тому, суд вважає необхідним стягти з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку щомісячно. Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано 15 липня 2013 року рішенням Бродівського районного суду. Від цього шлюбу в даній сім'ї народилося двоє дітей: дочка [PERSON] [INFO] та син [PERSON] [INFO], які на даний момент є неповнолітніми. Спочатку відповідач надавав кошти на утримання дітей добровільно. Однак з вересня 2013 року коштів на утримання дітей не надає, участі у їх вихованні не бере, не надає матеріальної допомоги. Діти повністю перебувають на утриманні та вихованні позивачки. У зв'язку з цим позивачка просить стягнути аліменти з відповідача на її користь на утримання дочки [PERSON] [INFO], в розмірі 600 грн., та на утримання сина [PERSON] [INFO] року в розмірі 600 грн. кожного місяця на дітей до досягнення ними повноліття. В судове засідання сторони не з'явились. Позивачка подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала частково та просить стягувати з відповідача аліменти у розмірі 400 грн., щомісячно на утримання дочки [PERSON] до досягнення нею повноліття та у розмірі 400 грн. щомісячно на утримання сина [PERSON] до досягнення ним повноліття. Відповідач подав суду письмову заяву в якій позов [PERSON], про стягнення з нього аліментів визнав в розмірі 400 грн. щомісячно на утримання дочки [PERSON] до досягнення нею повноліття та в розмірі 400 грн. щомісячно на утримання сина [PERSON] до досягнення ним повноліття, просить справу розглядати у його відсутності. Суд розглянув справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно чинного законодавства відповідач зобов'язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дітей; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Виходячи з вищенаведеного, враховуючи матеріальне становище дітей, які перебувають на утриманні матері, матеріальне становище відповідача, суд прийшов до висновку, що слід стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 400 гривень, щомісячно до досягнення нею повноліття, та сина [PERSON] в розмірі 400 гривень, щомісячно до досягнення ним повноліття оскільки відповідач не працює і має нерегулярний мінливий дохід, відповідно ст. 184 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який потім було розірвано 02. 09. 2009 року. Від цього шлюбу у них народилася дитина донька [PERSON], 25. 01. [INFO]. Вказуючи на те, що відповідач не проживає разом з ними, не бере ніякої участі у житті та вихованні дитини, не надає грошової допомоги на утримання дитини та відмовляється добровільно надавати кошти, позивач звернулася з позовом до суду про стягнення на її користь на утримання малолітньої дитини аліментів в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. \~ Ухвалою судді від 11 січня 2019 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З наявної у матеріалах справи оголошення про повідомлення розгляду справи відповідача, яке було розміщено на веб-сайті Диканського районного суду вбачається, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи в суді заздалегідь, однак у визначений йому строк відзиву на позов або якихось клопотань суду не подав, що в свою чергу суд вважає свідчить про байдуже ставлення відповідача як до вимог позивача, так і до розгляду справи стосовно нього. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. \~\~ Судом встановлено, що сторони проживали у зареєстрованому шлюбі який потім відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-КЕ № 051578 розірвано 02. 09. 2009 року. Від спільного проживання вони мають малолітню дитину доньку [PERSON], 25. 01. [INFO], на утримання якої відповідач не надає позивачу матеріальної допомоги, хоча, відповідно до закону батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Тому, суд вважає необхідним стягти з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини щомісячно. Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судові витрати. \~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який потім було розірвано на підставі рішення Диканського районного суду від 21. 12. 2000 року. Від цього шлюбу у них народилася дитина - донька [PERSON], [INFO]. Вказуючи на те, що відповідач не проживає разом з ними, не бере ніякої участі у житті та вихованні дитини, не надає грошової допомоги на утримання дитини та відмовляється добровільно надавати кошти, позивач звернулася з позовом до суду про стягнення на її користь на утримання неповнолітньої дитини аліментів в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Ухвалою судді від 15 квітня 2019 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З наявної у матеріалах справи поштової розписки про отримання відповідачем копії ухвали про відкриття провадження у справі та копії позову з доданими до неї копіями документів вбачається, що відповідач зазначені документи отримав заздалегідь, однак у визначений йому строк відзиву на позов або якихось клопотань суду не подав, що в свою чергу вважає суд свідчить про байдуже ставлення відповідача як до вимог позивача, так і до розгляду справи стосовно нього. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони проживали у зареєстрованому шлюбі який потім відповідно до рішення Диканського районного суду від 21. 12. 2000 року було розірвано. Від спільного проживання вони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], на утримання якої відповідач не надає позивачу матеріальної допомоги, хоча, відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Тому, суд вважає необхідним стягти з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини щомісячно. Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду від 06.12.2013 року було розірвано. 22.05.2014 року у сторін народився син [PERSON], в свідоцтві про народження якого батьком записано відповідача. На сьогодні сторони проживають окремо. Добровільно відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі позову до суду та до повноліття дитини. В судове засідання позивач [PERSON]Ю не зявилась, надіслала до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON]М, в судове засідання повторно не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, але до теперішнього часу від нього заперечень проти позову не надходило. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у ній даних у відповідності зі ст. 169 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків: Відповідач [PERSON]М є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії I-ЖС № 256365, виданого 29. 05. 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Камянсько-Дніпровського районного управління юстиції у Запорізькій області (а.с. 6). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоровя та матеріальне становище дитини; - стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. (ч.1 ст.182 СК України) Частина 1 ст.183 СК України вказує, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідач є батьком [PERSON], тому слідстягувати з відповідача аліменти на користь позивача на утримання сина в розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду та до повноліття дитини. Оскільки вимоги задовольняються, судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

сторони перебували у зареєстрованому шлюбі ,який рішенням суду від 31.07.2015 р. розірвано. Від шлюбу народилася дочка [PERSON],[INFO]. Позивачка звернулася до суду з позовом, просить стягнути аліменти на неповнолітню дитину в розмірі 1500,00 грн. , так як відповідач матеріально сім'ю не підтримує та грошей на утримування неповнолітньої дитини не надає. Позивачка в судове засідання подала заяву в якій вказала,що змінює позовні вимоги та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно та розглянути справу у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву в якій вказує,що аліменти згіден платити в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно ,не заперечує щодо його задоволення. За таких обставин суд визнав можливим розглянути справу на підставі наявних у справі матеріалів у його відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає всебічному дослідженню обставин справи та винесенню судом законного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження дитини: [PERSON],[INFO] ,вона являється дитиною позивачки та відповідача (а.с.3) . Судом встановлено, що дитина на даний час проживає з матірю,відповідно до довідки про склад сімї від 18.09.2017 р. (а.с.4). Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач матеріально сім'ю не підтримує та грошей на утримування дитини не надає. Позивачка проживає з дитиною, яка перебуває на її утриманні. Відповідач в даний час працездатний, працює водієм автотранспортних засобів у ФОП [PERSON], а тому суд розцінює, що він спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини. Враховуючи викладене, суд вважає можливим стягнути в користь позивачки з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved