Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-14 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Перша електрична компанія» звернулось з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з останнього безпідставно одержані кошти в сумі 1 320 000 гривень та 19 800 гривень витрат по сплаті судового збору, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] , який на нетривалий час незаконно набув статусу т.в.о. директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша електрична компанія» та отримав доступ до системи «Інтернет-банк», від імені позивача безпідставно перерахував на рахунок відповідача зазначену суму коштів. Представник позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились. Повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи представник відповідача надіслав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без участі відповідача та його представника, позов заперечує в повному обсязі в зв`язку з відсутністю належних доказів на підтвердження обґрунтування позовних вимог. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові докази, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. 24 січня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Перша електрична компанія» (позивач по справі) перерахувало грошові кошти у розмірі 1 320 000 гривень на банківський рахунок [NUMBER] , із зазначенням отримувачем [PERSON] та призначення платежу «оплата по Договору про надання поворотної фінансової допомоги №23/01/1 від 23.01.2020, без ПДВ». Зазначена обставина підтверджується копією платіжного доручення №75 від 24 січня 2020 року (а.с. 9). В судовому засіданні представник позивача, обґрунтовуючи свою правову позицію, зазначила, що відповідач отримав вказані у позові грошові кошти без будь-якої правової підстави, а тому, їх слід стягнути на користь позивача. Обмірковуючи правомірність та обґрунтованість вимог позивача, суд зважає на таке. В надісланому до суду відзиві на позовну заяву (а.с. 192-194) представник відповідача, не визнаючи позовних вимог, зазначив, що відповідачу не відомо про перерахування на його рахунок грошових коштів у вказаному позивачем розмірі, як і не відомо про існування Договору про надання поворотної фінансової допомоги №23/01/1 від 23 січня 2020 року, за яким у нього могли виникнути зобов`язання. Згідно наданої суду довідки Акціонерного Товариства «Перший український міжнародний банк» (надалі - банк) №КНО-07.8.3/5843 БТ від 03 вересня 2021 року (а.с. 239) 24 січня 2020 року о 10 год 29 хв 31 сек з рахунку [NUMBER] , який належить ТОВ «Перша електрична компанія», код ЄДРПОУ 42827254, надійшли грошові кошти у розмірі 1 320 000 гривень на рахунок [NUMBER] , відкритий у Банку на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , [INFO] , паспорт громадянина України у формі картки [NUMBER] , виданий 05 грудня 2018 року, адреса реєстрації: [ADDRESS] . Суд звертає увагу на той факт, що персональні дані зазначеної Банком у довідці особи, на ім`я якої відкрито рахунок [NUMBER] , збігаються із персональними даними відповідача, зазначеними його представником у поданих ним до суду ордері про надання правничої (правової) допомоги (а.с. 75), клопотаннях про зупинення провадження у справі (а.с. 70-71), про відкладення розгляду справи (а.с. 106-107), про зупинення провадження у справі (а.с. 126-127), про залишення позову без розгляду (а.с. 171-172) та у відзиві на позовну заяву. З урахуванням зазначеного, суд дійшов переконання щодо доведеності факту перерахування позивачем 24 січня 2020 року на рахунок відповідача, відкритий у Банку, грошових коштів у розмірі 1 320 000 гривень. З наданої Банком виписки по рахунку [NUMBER] за період з 24 січня 2020 року по 26 серпня 2021 року (а.с. 240-249) вбачається, що грошові кошти, перераховані позивачем на рахунок [NUMBER] , отримувались готівкою та перераховувались на інші карткові рахунки протягом періоду часу з 24 січня по 06 лютого 2020 року. Крім цього, на зазначений рахунок неодноразово були перераховані кошти заробітної плати, які також використовувались власником рахунку. З огляду на наведене, суд вважає непереконливими твердження представника відповідача щодо необізнаність відповідача про перерахування на відкритий на його ім`я рахунок позивачем грошових коштів у сумі 1 320 000 гривень. Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Статтею 1215 ЦК України визначено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; інше майно, якщо це встановлено законом. Згідно частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі викладеного й враховуючи те, що представник відповідача заперечив існування такої правової підстави отримання грошових коштів, яка зазначена у платіжному дорученні №75 від 24 січня 2020 року, та жодних доказів на підтвердження правомірності отримання відповідачем від позивача грошових коштів у сумі 1 320 000 гривень суду не надав, суд дійшов переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 19 800 грн, який відповідно до статті 141 ЦПК підлягає стягненню з відповідача на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved