Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

Стислий виклад позовних вимог. У серпні 2020 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 11.11.1983 року відділом РАЦСу по м.Ковелю Ковельського МРУЮ Волинської області, актовий запис №381. Позовні вимоги мотивовано тим, що шлюб між сторонами зареєстровано 11.11.1983 року, в шлюбі народилось двоє дітей, які на даний час повнолітні. Позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходженням поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинено, проживають окремо. Позивач вважає, що шлюб існує лише формально, сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо. Враховуючи викладене позивач просить в судовому порядку шлюб розірвати. Стислий виклад заперечень відповідача. Відповідач [PERSON] копію ухвали про відкриття провадження у справі та матеріали позову отримав 01.09.2020 року, заперечень проти позову не подав. Рух справи в суді. Позовну заяву подано до суду 18 серпня 2020 року. Провадження у справі відкрито 20 серпня 2020 року. Визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Фактичні обставини справи. Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого відділом РАЦСу по м.Ковелю Ковельського МРУЮ Волинської області [PERSON] 11.11.1983 року зареєстрував шлюб із [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис №381. Від шлюбу сторони мають двох дітей, які на даний час повнолітні. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Дружина і чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Вимогами ч.3, ч.4 ст.56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Стаття 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на викладені правові норми, обставини у справі та позицію позивача щодо неможливості збереження сімейних стосунків, суд вважає, що збереження сім`ї в даному випадку буде нічим іншим, як примушуванням сторін до збереження шлюбних відносин. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, в сім`ї втрачена взаємоповага та розуміння, шлюб існує лише формально й зберегти сім`ю не можливо. Зважаючи на дійсні причини розірвання шлюбу, зазначені позивачем, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи обставини справи, суд вважає недоцільним надавати подружжю термін на примирення. Судові витрати, відповідно до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в користь держави.

Outcome: approved