Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну малолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. При цьому, в дійсний час сторони фактично припинили шлюбні відносини, а малолітня дитина мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Посилаючись на вищезазначені обставини, а також на те, що відповідач добровільно ніякої матеріальної допомоги на її утримання та утримання малолітньої дитини не надає, хоча за своїм сімейним та матеріальним станом, а також станом свого здоров'я відповідач спроможний надавати таку допомогу, позивачка в поданій заяві просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] у розмірі 1/4 частки усіх видів доходів щомісяця, починаючи з дня подачі позову та до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки усіх видів доходів щомісяця, починаючи з дня подачі позову та до досягнення дитиною 3-хрічного віку. До початку розгляду справи по суті позивачка надала до суду письмову заяву, згідно якої підтримала позовні вимоги в повному обсязі, справу просила розглянути без її участі. Відповідач позов визнав в повному обсязі, справу просив розглянути без його участі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає необхідним позов задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Так, згідно ст.10 п.3 та ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів та наявність у нього інших утриманців, а також інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, згідно ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Із наданих позивачкою доказів (а.с.3-5) судом встановлено, що сторони дійсно перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну малолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. При цьому, в дійсний час сторони фактично припинили шлюбні відносини, а малолітня дитина мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Крім того судом встановлено, що відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини не надає, при цьому відповідач постійно працює, інших утриманців не має, хронічними хворобами не страждає. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що при таких обставинах позов підлягає задоволенню в повному обсязі, так як судом встановлено, що відповідач дійсно не надає матеріальної допомоги на утримання своєї малолітньої дитини та тимчасово непрацездатної дружини, хоча за своїм сімейним та матеріальним станом, а також станом свого здоров'я відповідач спроможний надавати таку допомогу. Вирішуючи позов таким чином, а також враховуючи те, що позивачка відповідно до Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, суд вважає необхідним відповідно до вимог ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн. На підставі викладеного, ст.ст.84,180-184,191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved