overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 2000 року. У зв`язку з тим, що відносини між подружжям унеможливлюють подальше спільне проживання, позивачrf просила суд розірвати шлюб. В підготовче судове засідання позивачка [PERSON] подала заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позов задовольнити. Від відповідача [PERSON] надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, позов визнав, не заперечував проти його задоволення. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. З огляду на те, що визнання позову відповідачем не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, сумнівів в достовірності викладених обставин та добровільності їх визнання не виникає, суд вважає за можливе ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні про задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного, ст. ст. 111, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 2000 р. У зв'язку з тим, що подружжя має різні характери, позивач не має бажання надалі проживати разом з відповідачем, позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач згідно заяви позов підтримав повністю, вказав, що подружжя має різні характери, позивач не має бажання надалі проживати разом з відповідачем. Збереження сім'ї стало неможливим, у зв'язку з чим позивач просить шлюб розірвати. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений у відповідності до ст. 74 ЦПК України, про причини неявки від відповідача повідомлення не надійшло. Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України у відсутності відповідача, який не з'явився в судове засідання. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу та свідоцтв про народження дітей сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19.11.2000 року, мають неповнолітніх дітей Юлію та Максима. Суд вважає, що відповідно до положень ст. 112 СК України позов підлягає до задоволення. Відповідно до п. 10 Постанови № 11 Пленуму Верховного Суду України від 21.12.07 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку за умови встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. У зв'язку з тим, що відносини між подружжям унеможливлюють подальше спільне проживання, сторони не ведуть спільне господарство, з часу звернення до суду позивач не змінив свого бажання розірвати шлюб, суд дійшов висновку, що дальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. З урахуванням наведеного вище, суд не вважає за можливе в подальшому сім'ю сторін зберегти міцною та здоровою та вважає за необхідне їх шлюб розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягуються документально підтверджені судові витрати 353 гривень витрат, повязаних з оплатою правової допомоги адвоката по складанню позовної заяви та 243 гривень 60 копійок витрат на оплату судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 2000 р. У звязку з тим, що подружжя має різні характери, позивач не має бажання надалі проживати разом з відповідачем. Спільне подружнє життя не склалося. Шлюб між сторонами існує лише формально. На даний час подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Спроби примирення не дали бажаних результатів враховуючи несумісність характерів та поглядів на сімейне життя. Перебування в шлюбі суперечить їх інтересам. Збереження сім'ї стало неможливим, у зв'язку з чим позивач просить шлюб розірвати. Позивач згідно заяви позов підтримав повністю, просить шлюб розірвати. Відповідач згідно заяви позовні вимоги визнав, просить шлюб розірвати. Суд вважає, що відповідно до положень ст. 112 СК України позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно положень ч.ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 Постанови № 11 Пленуму Верховного Суду України від 21.12.07 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку за умови встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01.06.2000 року. У зв'язку з тим, що відносини між подружжям унеможливлюють подальше спільне проживання, сторони не ведуть спільне господарство, з часу звернення до суду позивач не змінив свого бажання розірвати шлюб, суд дійшов висновку, що дальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. З урахуванням наведеного вище, суд не вважає за можливе в подальшому сім'ю сторін зберегти міцною та здоровою та вважає за необхідне їх шлюб розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягуються документально підтверджені судові витрати 551 гривня 20 копійок витрат на оплату судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 2000 р. У зв'язку з тим, що спільне подружнє життя не склалося. Шлюб між сторонами існує лише формально. На даний час подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Спроби примирення не дали бажаних результатів враховуючи несумісність характерів та поглядів на сімейне життя. Перебування в шлюбі суперечить їх інтересам. Збереження сім'ї стало неможливим, у зв'язку з чим позивач просить шлюб розірвати. Позивач згідно заяви позов підтримав повністю, просить шлюб розірвати. Відповідач згідно заяви просить позовні вимоги визнав, просить шлюб розірвати. Суд вважає, що відповідно до положень ст. 112 СК України позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно положень ч.ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 Постанови № 11 Пленуму Верховного Суду України від 21.12.07 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку за умови встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04.11.2000 року. У зв'язку з тим, що відносини між подружжям унеможливлюють подальше спільне проживання, сторони не ведуть спільне господарство, з часу звернення до суду позивач не змінив свого бажання розірвати шлюб, суд дійшов висновку, що дальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. З урахуванням наведеного вище, суд не вважає за можливе в подальшому сім'ю сторін зберегти міцною та здоровою та вважає за необхідне їх шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-06 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20.01.2012 р. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами були припинені у жовтні 2016 року. Позивачка, посилаючись на те, що родиною вони вже не проживають, у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння в сімї, у поданій заяві просить суд розірвати шлюб із відповідачем. До початку судового засідання позивачка надала суду заяву, де просила розглянути справу без її присутності, позов підтримала, просила залишити прізвище «Галушко». Відповідач до суду зявився, позовні вимоги визнав, до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню, тому що судом встановлено, що сторони не підтримують подружні відносини, загальне господарство не ведеться, у зв'язку з чим, суд вважає, що при таких обставинах родина існує формально, подальше проживання чоловіка і жінки і збереження родини неможливо, тому, що це суперечить інтересам обох сторін. На підставі викладеного, ст.ст. 104-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 2001 р. У звязку з тим, що подружжя має різні характери, позивач не має бажання надалі проживати разом з відповідачем. Спільне подружнє життя не склалося. Шлюб між сторонами існує лише формально. На даний час подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Спроби примирення не дали бажаних результатів враховуючи несумісність характерів та поглядів на сімейне життя. Перебування в шлюбі суперечить їх інтересам. Збереження сім'ї стало неможливим, у зв'язку з чим позивач просить шлюб розірвати. Позивач згідно заяви позов підтримав повністю, просить шлюб розірвати. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений у відповідності до ст. 74 ЦПК України, про причини неявки від відповідача повідомлення не надійшло. Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України у відсутності відповідача, який не з'явився в судове засідання. Суд вважає, що відповідно до положень ст. 112 СК України позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно положень ч.ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 Постанови № 11 Пленуму Верховного Суду України від 21.12.07 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку за умови встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02.09.2001 року. У зв'язку з тим, що відносини між подружжям унеможливлюють подальше спільне проживання, сторони не ведуть спільне господарство, з часу звернення до суду позивач не змінив свого бажання розірвати шлюб, суд дійшов висновку, що дальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. З урахуванням наведеного вище, суд не вважає за можливе в подальшому сім'ю сторін зберегти міцною та здоровою та вважає за необхідне їх шлюб розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягуються документально підтверджені судові витрати 551 грн. 20 коп. витрат на оплату судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20.02.2009р. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить шлюб з відповідачкою розірвати, посилаючись на те, що спільне життя у них не склалось у зв'язку з відсутністю порозуміння, внаслідок чого вони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Відповідачка позов визнала. Суд, прийнявши визнання позову відповідачкою, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Сторонам надавався строк для примирення, який позитивних наслідків не дав. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 2002 року. Від шлюбу мають одну дитину. У зв'язку з тим, що відносини між подружжям унеможливлюють подальше спільне проживання, позивачка просила суд розірвати шлюб. В підготовче судове засідання позивачка [PERSON] подала заяву, в якій просила позов задовольнити. Від відповідача [PERSON] надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, позов визнав, не заперечував проти його задоволення. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. З огляду на те, що визнання позову відповідачем не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, сумнівів в достовірності викладених обставин та добровільності їх визнання не виникає, суд вважає за можливе ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні про задоволення позову в повному обсязі. З врахуванням вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України в зв'язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, слід вирішити питання про повернення позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного, ст.ст. 111, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 2002 р. У звязку з тим, що подружжя має різні характери, позивач не має бажання надалі проживати разом з відповідачем, сторони фактично проживають окремо, позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач вказує, що у сторін відсутні взаєморозуміння, взаємоповага, довіра один до одного. На ґрунті цього тривалий час разом не проживають, не ведуть з відповідачем спільного господарства. Подальше збереження сімї неможливе та недоцільне, просить шлюб розірвати. Позивач позов підтримав повністю, просить шлюб розірвати. Відповідач позов визнав повністю, просить шлюб розірвати. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до п. 10 Постанови № 11 Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку за умови встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. У зв'язку з тим, що відносини між подружжям унеможливлюють подальше спільне проживання, сторони не ведуть спільне господарство, з часу звернення до суду позивач не змінив свого бажання розірвати шлюб, суд дійшов висновку, що дальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Беручи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі. З урахуванням наведеного вище, суд не вважає за можливе в подальшому сім'ю сторін зберегти міцною та здоровою та вважає за необхідне їх шлюб розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягуються документально підтверджені судові витрати 300 гривень витрат, повязаних з оплатою правової допомоги адвоката та 487 гривень 20 копійок витрат на оплату судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20.03.2007 року, від подружнього життя [INFO] в них народилася дочка, [PERSON]. Позивачка просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] мотивуючи тим, що подружні відносини між ними не склалися. Постійні безпідставні конфлікти зі сторони відповідача в присутності дитини, призвели до того, що вони втратили почуття лобові один до одного та взаєморозуміння. З жовтня 2013 року проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства. Вважає, що їхній шлюб існує формально, сім'я розпалась остаточно і поновити її не можливо, а тому просить шлюб між ними розірвати. В судовому засіданні позивачка, [PERSON] та її представник [PERSON], позовні вимоги підтримали та , давши пояснення аналогічні доводам позовної заяви, просили позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечив. Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що даний позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що близько року сторони проживають окремо, не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, спір відносно майна та проживання дитини відсутній. Сторони втратили почуття любові і поваги один до одного, заперечили примирення, тому шлюб сторін носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження такого суперечить їх інтересам. На підставі наведеного та ст.ст. 104, 105, 110,112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 2003 р. У звязку з тим, що подружжя має різні характери, позивач не має бажання надалі проживати разом з відповідачем. Спільне подружнє життя не склалося. Шлюб між сторонами існує лише формально. На даний час подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Спроби примирення не дали бажаних результатів враховуючи несумісність характерів та поглядів на сімейне життя. Перебування в шлюбі суперечить їх інтересам. Збереження сім'ї стало неможливим, у зв'язку з чим позивач просить шлюб розірвати. Позивач згідно заяви позов підтримав повністю, просить шлюб розірвати. Відповідач згідно заяви просить позовні вимоги визнав, просить шлюб розірвати. Суд вважає, що відповідно до положень ст. 112 СК України позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно положень ч.ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 Постанови № 11 Пленуму Верховного Суду України від 21.12.07 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку за умови встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14.02.2003 року. У зв'язку з тим, що відносини між подружжям унеможливлюють подальше спільне проживання, сторони не ведуть спільне господарство, з часу звернення до суду позивач не змінив свого бажання розірвати шлюб, суд дійшов висновку, що дальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. З урахуванням наведеного вище, суд не вважає за можливе в подальшому сім'ю сторін зберегти міцною та здоровою та вважає за необхідне їх шлюб розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягуються документально підтверджені судові витрати 551 гривень 20 копійок витрат на оплату судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20.04.2013 року, від шлюбу у подружжя народився син [INFO] Позивач просить розірвати шлюб, при цьому посилався на те, що спільне життя у них з відповідачкою не склалося, виявилися, що вони різні люди. З червня 2014 року подружжя не підтримує сімейних стосунків та спільного господарства не ведеться, бюджет мають окремий. Позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу з відповідачкою неможливі. Сторони в судове засідання не з'явилися, подали суду заяви від 12.12.2014 року про розгляд справи без їхньої участі у яких позивач позовні вимоги підтримав, а відповідач визнала позов у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. У відповідності із ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що сторони припинили підтримувати сімейно-шлюбні відносини, тобто судом достовірно встановлено, що сім'я сторін перестала фактично існувати . На підставі викладеного,

Outcome: approved