Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі по тексту ТОВ «Кредитні ініціативи») звернулось до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості мотивуючи свої вимоги тим, що 07.11.2007 року між АКБ «ТАС - Комерцбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2607/1107/71-002, зі змісту якого вбачається, що за домовленістю сторін договір укладений строком на двадцять років, тобто до 07.11.2027 року. 07.11.2007 року між АКБ «ТАС - Комерцбанк» та [PERSON] було укладено договір поруки №2607/1107/71-002-Р-1. Згідно умов договору поруки, останній є забезпеченням виконання зобов'язань [PERSON] перед АКБ «ТАС - Комерцбанк», де [PERSON] зобов'язується відповідати перед АКБ «ТАС - Комерцбанк» за повернення кредиту, що був отриманий [PERSON] в розмірі 120 000 доларів США, всім належним їй майном й коштами, тобто є солідарним боржником перед АКБ «ТАС - Комерцбанк». 28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» укладено договір факторингу №15. Також 28.11.2012 року між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» укладено наступний договір факторингу з ТОВ «Кредитні ініціативи». На підставі цього, ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулось до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості по кредиту, відсоткам, пені в розмірі 3 854 656,23 грн. 01.04.2015 року, представником [PERSON] було подано зустрічний позов до ТОВ «Кредитні ініціативи», третя особа [PERSON], про визнання договору поруки №2607/1107/71-002-Р-1, укладеним між АКБ «ТАС - Комерцбанк» та [PERSON] - припиненим. В судовому засіданні представник ТОВ «Кредитні ініціативи» підтримала позов в повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] подав через свого представника письмові заперечення проти первісного позову та просив відмовити в його задоволенні, зустрічний позов визнав. В судовому засіданні представник [PERSON] заперечував проти задоволення основного позову та просив вимоги зустрічного позову задовольнити, посилаючись на те, що кредитор пропустив строк, передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України, для пред'явлення вимоги до поручителя. Вислухавши пояснення учасників процесу та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. 07.11.2007 року між АКБ «ТАС - Комерцбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2607/1107/71-002, відповідно до умов якого останній отримав кредит в сумі 120000,00 доларів США, з процентною ставкою 12,5 річних, строком до 07.11.2027 року (а.с.5-7). З метою забезпечення належного виконання зобов'язань за Кредитним договором між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] було укладено Договір поруки №2607/1107/71-002-Р-1 від 07.11.2007 року, відповідно до якого поручитель зобов'язується перед банком відповідати за виконання зобов'язань щодо повернення коштів, наданих банком позичальнику у вигляді кредиту згідно з кредитним договором (а.с.11). 03.12.2007 року АКБ «ТАС - Комерцбанк» змінив найменування на ВАТ «Сведбанк», а в подальшому 10.06.2009 року, назву було приведено у відповідність до вимог ЗУ «Про акціонерні товариство», змінено на - Публічне акціонерне Товариство «Сведбанк». 28.11.2012 року між ПАТ«Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» укладено договір факторингу №15. 28.11.2012 року між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» укладено наступний договір факторингу з ТОВ «Кредитні ініціативи». Оскільки, вказані договори від 28.11.2012 року є підставою для звернення до суду з позовом з боку ТОВ «Кредитні ініціативи», а тому суд не приймає твердження представника [PERSON] та [PERSON] про відсутність права вимоги в ТОВ «Кредитні ініціативи» для звернення з вказаним позовом, оскільки п.2.6. договору факторингу №15 від 28.11.2012 року, передбачено, що укладений між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», передбачає можливість наступного відступлення права грошової вимоги лише у разі схвалення такої дії Протоколом Спостережної Ради ПАТ «Сведбанк». Пунктом 2 витягу Протоколу Спостережної Ради ПАТ «Сведбанк» №19 визначається можливість наступного відступлення права грошової вимоги компанії, що входить до групи компаній «Укрборг», а п.4 витягу Протоколом Спостережної Ради ПАТ «Сведбанк» №19 надається наступний продаж права вимоги компанії групи «Укрборг». Крім того, суд критично оцінює посилання представника [PERSON] та [PERSON], про те, що витягами з реєстру юридичних та фізичних осіб підприємців підтверджується наявність двох самостійних суб'єктів господарювання: ТОВ «Укрборг», ЄДРПОУ 34482256 та ТОВ «Факторингова компанія «Укрборг», ЄДРПОУ 36633026, де учасниками є фізичні особи, що на думку представника виключає наявність відомостей про асоціацію «Укрборг» зареєстровану у встановленому законом порядку в Міністерстві доходів і зборів України, адже Главою 7 ЦК України не визначено юридичного поняття «група компаній». Щодо вимог зустрічного позову про визнання договору поруки від 07.11.2007 року припиненим, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Частиною 1 ст. 554 ЦК України, передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений момент пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Так, 25.12.2012 року, ухвалою Деснянського районного суду м. Києва в справі №2-2673/2012 залишено без розгляду позов ПАТ «Сведбанк» до [PERSON] та [PERSON] з аналогічними вимогами. Вказанна ухвала суду набула законної сили та не оскаржувалася. Окрім того, 27.06.2013 року Деснянським районним судом м. Києва на адвокатський запит надано відповідь про те, що за період з 25.12.2012 року до 26.06.2013 року (протягом 6 місяців) позовні заяви ПАТ «Сведбанк» до [PERSON] та [PERSON] не надходили, будь-які вимоги про перехід права вимоги [PERSON] також не отримувались. Більш того, матеріалами справи підтверджується факт не отримання [PERSON] повідомлення з боку ПАТ «Сведбанк» за вих.№7839 від 19.10.2011 року, що підтверджується листом УДППЗ «Укрпошта», вих.№31/52-д-к-158 від 05.06.2011 року, що свідчить про не прийняття змін до кредитного договору в частині зміни термінів виконання зобов'язань [PERSON], оскільки зі змісту п.10.6. кредитного договору вбачається, що будь-які повідомлення, що направляються сторонами одна одній повинні бути здійсненні у письмовій формі. Такі повідомлення вважаються направленими належним чином, якщо вони доставлені адресату посильним, цінним листом. За відсутністю доказів про отримання адресатом відповідного повідомлення, останнє не може вважатися таким, що було направлено належним чином. Таким чином, вказані письмові докази підтверджують, що первісний кредитор ПАТ «Сведбанк» пропустив строк, передбачений ч.4 ст.559 ЦК України для пред'явлення вимоги до поручителя [PERSON] Більш того, матеріали справи містять заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 03.10.2013 року в справі № 2-3636/2013р, за позовом ТОВ «Кредитні Ініціативи» до [PERSON], яким звернуто стягнення на квартиру в рахунок погашення заборгованості [PERSON], в розмірі 1 861 696,87 гривень. При цьому, ТОВ «Кредитні Ініціативи» позов до [PERSON] як поручителя, було пред'явлено лише 06.01.2015 року, що підтверджується вихідним номером вказаним на позовній заяві №ІВ/КІ - 162. Також в матеріалах справи наявна інформація, що 24.01.2015 року матір'ю [PERSON], [PERSON], отримано рекомендований лист з повідомленням який містив вимогу, вих.№ІВ/КІ -154 від 26.12.2014 року, про дострокове повернення кредиту з боку ТОВ «Кредитні Ініціативи». Факт отримання вказаного листа відмінною від [PERSON] особою підтверджується листом УДППЗ «Укрпошта» за вих.№31/52-Ю-К-214 від 16.02.2015 року. На підставі ч.2 ст.263 ЦК України, позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників. Згідно ч.3 ст.263 ЦК України, після переривання перебіг позовної давності починається заново. Враховуючи той факт, що в період з 31.12.2012 року до 06.01.2015 року (до часу подання позову ТОВ «Кредитні ініціативи») будь-які позови до [PERSON], як поручителя не надходили, суд вважає обґрунтованими вимоги зустрічного позову [PERSON], що кредитор пропустив строк для пред'явлення вимоги до поручителя, зважаючи на зміст ч.3 ст.263 ЦК України та ч.4 ст.559 ЦК України, а тому договір поруки припинив свою дію. Аналогічна позиція викладена Верховним Судом України (справи №6-68цс11; №6- 32цс12; №6-53цс14) та ґрунтуються на тому, що строк для реалізацію вимог до поручителя, передбачений ст.559 ЦК України, це строк в межах якого кредитор в змозі подати вимогу (судовий позов) до поручителя, зі збігом якого жодних дій щодо реалізації свого права (кредитора) за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (пред'явлення позову), кредитор вчиняти не може. При цьому така умовність як подання позову, а в подальшому залишення його без розгляду не може припиняти строки визначені ст. 559 ЦК України, а лише може переривати перебіг шестимісячного терміну, який починається заново в розумінні ст.263 ЦК України. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що зустрічна позовна заява є обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Згідно з ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ТОВ «Кредитні Ініціативи» в частині стягнення з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 3854656,23 грн, в іншій частині позову - відмовити. Згідно ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» судові витрати в розмірі 3654,00 грн та стягнути з ТОВ «Кредитні ініціативи» на користь [PERSON] судові витрати в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial