Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-20 00:00:00

Сторони з 29 грудня 2007 до 21 лютого 2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі і мають спільних малолітніх сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Позивач 26 червня 2018 року заявила до суду вимогу про стягнення із [PERSON] на її користь аліментів на дітей в розмірі 1/3 частини його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою від 19 липня 2018 року (а.с. 18) відкрито провадження та призначено підготовче провадження у справі. Ухвалою суду від 08 серпня 2018 року підготовче провадження закрито, а справу призначено до розгляду по суті (а.с. 28). Позивач у судове засідання не зявилася, попередньо подавши заяву (а.с. 22) про підтримання позовних вимог, про розгляд справи за її відсутності та про те, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. З урахуванням положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України судом ухвалено про розгляд справи за відсутності позивача. Відповідач в судовому засіданні позов визнав і пояснив: Він має з позивачем двоє спільних дітей, а також має малолітнього сина в другому шлюбі. Насправді він надає допомогу на утримання дітей, зокрема, дочка, проживає з ним в с. Вищеольчедаїв, ходить в дитсадок, але на літо вона їде до другої бабусі в с. Котюжани. На даний час позивач проживає і працює в м. Києві, але планує повертатися жити в село з дітьми, а тому він не заперечує, щоб судовим рішенням з нього було стягнуто аліменти на дітей в мінімальному розмірі. Розглянувши справу в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає до задоволення у заявленому об`ємі з врахуванням наступного: 29 грудня 2007 року сторони зареєстрували шлюб (а.с. 4), який було припинено на підставі рішення Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 10 лютого 2012 року (а.с. 5). Відповідно до свідоцтв про народження (а.с. 6, 7) та свідоцтва про зміну імені (а.с. 3), сторони мають спільних малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Довідками виконавчого комітету Котюжанівської сільської ради № 323, 324 від 30 травня 2018 року (а.с. 8, 9) стверджується заява позивача про те, що діти проживають разом з нею і знаходяться на її утриманні. Нормами Сімейного кодексу України передбачено обовязок батьків утримувати своїх дітей з моменту їх народження до досягнення ними повноліття. Такий обовязок є рівною мірою, обовязком як матері так і батька. Батьки зобовязані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні, або чи припинено їх шлюб. Форма і спосіб утримання дітей визначається за домовленістю між батьками дитини (частини 1 і 2 ст. 181 СК України). Як вбачається із позовної заяви, такої домовленості між сторонами не досягнуто, а тому позивач правомірно звернулася до суду за захистом своїх та дитини права та інтересу. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Позивач заявила вимогу про стягнення аліментів у частці від заробітку, а тому ця її вимога підлягає до беззаперечного задоволення. Сімейне законодавство\~(ст.\~182\~СК України)\~зобовязує суд\~при визначенні\~розміру аліментів\~враховувати стан\~здоров'я\~та матеріальне\~становище дитини\~та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних осіб, рухомого і нерухомого майна, а також інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує наступне: Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною постановою ВР № 789-XII від 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідач в\~суді заявив,\~що,\~крім спільних\~з позивачем\~дітей,\~має ще одного малолітнього утриманця - сина [PERSON] (а.с. 10), він не має протипоказань до роботи, має освіту, раніше постійно був працевлаштований за спеціальністю, але тимчасово не працює. За таких обставин, враховуючи положення ч. 2 ст. 182 СК України, де зафіксовано, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини і що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає, що розумним і таким, що відповідає інтересам обох сторін, їх спільних дітей, а також малолітнього [PERSON], буде визначення розміру аліментів на користь позивача як 1/3 частина від заробітку відповідача щомісячно, але не менше встановленого законодавством мінімуму. Відповідно до положень ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір\~ від сплати судового збору звільняються позивачі за позовами про стягнення аліментів. Частиною 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, що\~ якщо\~ сторону на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Ставка судового збору за подання до суду фізичною особою\~ позовної заяви майнового характеру встановлена\~ у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 1 п. ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»). Тобто, станом на день розгляду справи в суді (ч. 3 ст. 3 ЦПК України), мінімальна ставка судового збору за позовами майнового характеру становить 704 гривні 80 копійок. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Позивач звернулася до суду з цим позовом 26 червня 2018 року.

Outcome: approved