Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

ТОВ агрофірма «Дружба» в особі представника [PERSON] звернулося до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних позовних вимог - Реєстраційна служба Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, про розірвання угоди про розірвання договору оренди землі від 01.12.2007 року, яка укладена 12.03.2014 року між ТОВ агрофірма «Дружба» та [PERSON]. В обґрунтування свого позову позивач зазначає, що відповідач є власником земельної ділянки, загальною площею 6,980 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Багатської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. Кадастровий номер земельної ділянки - 1223280500:01:011:0127. 01.12.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки, який було зареєстровано Новомосковським відділом ДРФ Центру ДЗК 18.04.2008 року за №04:08:126:02313. На протязі всіх років знаходження в оренді земельної ділянки і позивач, і відповідач виконували обовязки за зазначеним договором і претензій один до одного не мали. 12.03.2014 року, за взаємною згодою між позивачем та відповідачем, було укладено угоду про розірвання договору оренди землі від 01.12.2007 року, за якою позивач (орендар) та відповідач (орендодавець) погодились припинити орендні відносини щодо зазначеної земельної ділянки. За цією угодою позивач, зі свого боку, зобовязувався повернути відповідачу земельну ділянку з оренди у квітні-вересні 2014 року, а відповідач, зі свого боку, взяв на себе обов'язок вжити всіх заходів щодо державної реєстрації припинення договору оренди землі від 01.12.2007 року та всі витрати, пов'язані з державною реєстрацією припинення зазначеного договору. Актом приймання-передачі від 12.03.2014 року зазначена земельна ділянка була повернута відповідачу. Позивач зазначає, що зі свого боку він виконав всі свої зобов'язання, як за договором оренди землі, так і за угодою про розірвання договору оренди землі, зокрема, сплачував орендну плату відповідачу за користування землею, сплачуючи при цьому всі обовязкові платежі, повязані зі сплатою фіксованого сільськогосподарського податку. Однак, відповідач зі свого боку, не виконав свої зобовязання відповідно до угоди про розірвання договору оренди землі від 12.03.2014 року і на протязі вже більше року не вживає ніяких заходів щодо державної реєстрації припинення договору оренди землі від 01.12.2007 року. Тобто, зазначає позивач, на сьогоднішній день, вищевказана земельна ділянка знаходиться в оренді у позивача на законних підставах і позивач, як орендар за чинним договором, зобов'язаний виконувати свої обов'язки відповідно до умов цього договору. У зв'язку з тим, що у березні-травні 2015 року позивач провів виконання та має виконати більшість агротехнічних заходів щодо використання орендованої земельної ділянки за цільовим призначенням (тобто для товарного сільськогосподарського виробництва) та продовжує сплачувати фіксований сільськогосподарський податок позивач вважає, що невиконанням своїх обов'язків відповідно до угоди про розірвання договору оренди землі від 12.03.2014 року з боку відповідача, порушені його законні права і зазначена угода про розірвання договору оренди землі має бути розірвана в судовому порядку. Угодою від 12.03.14 року про розірвання договору оренди землі від 01.12.2007 року передбачено, що зазначена земельна ділянка має бути повернена відповідачу у квітні-вересні 2014 року, тобто з урахуванням періоду ротації основної сівозміни. Але, повернення земельної ділянки весною та влітку 2015 року порушить відповідний період ротації сівозмін та нанесе збитків позивачу в розмірі витрат на незавершене виробництво в рослинництві і недоотриманого прибутку що знов призведе до порушення прав позивача, як орендаря землі. Вважаючи свої права порушеними, позивача звернувся до суду із зазначеним позовом. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, просив його задовольнити, надавши пояснення з приводу обставин викладених в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, просив суд в його задоволенні відмовити, надавши письмові заперечення, які мотивовані тим, що після повернення відповідачу земельної ділянки, на підставі угоди про розірвання договору оренди землі, ним були здійсненні за власний рахунок сільськогосподарські роботи культивації, боронування та інші агротехнічні заходи восени 2014 року та весною 2015 року. Отже, як власник земельної ділянки відповідач повною мірою користується земельною ділянкою для задоволення власних потреб. Таким чином, на виконання вимог угоди, яка є предметом спору, між сторонами припинились орендні правовідносини, як на підставі укладених між ними угоди та акту приймання-передачі, так й на підставі фактичного землекористування на даний час.Щодо посилань позивача на те, що відповідачем не були виконані вимоги про реєстрацію припинення договору оренди землі, то в самій угоді не зазначено протягом якого строку відповідачем мають бути здійснені дії по реєстрації розірвання договору оренди землі. Сама земельна ділянка по факту та документально була передана відповідачу в терміни, зазначені в угоді про розірвання, ніякі агротехнічні заходи позивачем на вказаній земельній ділянці ні восени 2014 року, ні в 2015 році не проводились. Крім того, відповідач вважає необґрунтованими посилання позивача на те, що реєстрацію припинення договорів оренди землі за нормами чинного законодавства України виконує Реєстраційна служба, адже відповідно до норм Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», реєстраційна служба здійснює реєстрацію саме речового права на нерухоме майно та їх обтяжень, а не реєстрацію договорів оренди землі чи угод про їх припинення. Представник заінтересованої особи Реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового засідання, в судове засідання не зявився. Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до державного акту на право приватної власності на землю, [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка, розміром 6,980 га, розташована на території Багатської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області (а.с.11). Суду надано договір оренди земельної ділянки № [NUMBER], укладений 01.12.2007 року між ТОВ агрофірмою «Дружба» та [PERSON], який було зареєстровано Новомосковським відділом ДРФ Центру ДЗК 18.04.2008 року за №04:08:126:02313 (а.с.8-9). Згідно акту приймання-передачі від 01.12.2007 року [PERSON] на підставі договору оренди земельної ділянки № [NUMBER] від 01.12.2007 року, передав ТОВ агрофірмі «Дружба» земельну ділянку площею 6,980 га, розташовану на території Багатської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області (а.с.10). В судовому засіданні встановлено, що 12.03.2014 року, за взаємною згодою між ТОВ агрофірмою «Дружба» та [PERSON], було укладено угоду про розірвання договору оренди землі від 01.12.2007 року за якою ТОВ агрофірма «Дружба» (орендар) та [PERSON] (орендодавець) погодились припинити орендні відносини щодо зазначеної земельної ділянки. За цією угодою, позивач зі свого боку, зобовязувався повернути відповідачу земельну ділянку з оренди у квітні-вересні 2014 року, а відповідач зі свого боку, взяв на себе обов'язок вжити всіх заходів щодо державної реєстрації припинення договору оренди землі від 01.12.2007 року та всі витрати, пов'язані з державної реєстрації припинення зазначеного договору (а.с.12). Актом приймання-передачі від 12.03.2014 року зазначена земельна ділянка була повернута [PERSON] (а.с.12 на обороті). Проаналізувавши надані сторонами докази, суд прийшов до наступного. Згідно із ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли в наслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладені договору. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно частини 1 та 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу свої вимог і заперечень. В порушення вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, позивачем суду не надано доказівістотного порушення договору другою стороною. Навпаки, сторонами не заперечувалась та обставина, що відповідно до угоди, яка є предметом спору, земельна ділянка повернута власнику і він її обробляє. Крім того,в угоді, яка є предметом спору, не зазначено протягом якого строку відповідачем мають бути здійснені дії по реєстрації розірвання договору оренди землі. І, зокрема, під час розгляду справи в суді, відповідач надав витяг про реєстрацію угоди про розірвання договору оренди (а.с.39-40), виконавши таким чином всі умови вищезазначеної угоди. Таким чином, сул приходить до переконання, що позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed