Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

ТОВ «Колос» звернувся до Близнюківського районного суду Харківської області з позовною заявою до ФОП [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: Софіївська сільська рада Близнюківського району Харківської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: [PERSON] , в якій просить: 1) визнати недійсним правочин щодо укладення договору від 21.03.2019 року оренди землі: кадастровий номер 6320686300:02:001:0368 площею 5,3281 га, укладений між [PERSON] та ФОП [PERSON] , та реєстрації його в Державному реєстрі речових прав. В обґрунтування позову зазначив, що 02.10.2012 між ТОВ «Колос» та Близнюківською РДА був укладений договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер 6320686300:02:001:0368, загальною площею 5,3281 га на 49 років, який був зареєстрований в органах ДЗК 08.11.2012 №632068634002021. На підставі зазначеного договору підприємство сумлінно сплачувало орендну плату до бюджету Софіївської сільської ради Близнюківського району Харківської області. Позивач зазначив, що 15.08.2018, не повідомивши ТОВ «Колос», Близнюківський районний суд Харківської області прийняв рішення у справі №612/464/17, відповідно до якого право власності на орендовану земельну ділянку визнається за громадянкою [PERSON] [INFO] , на підставі рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 15.08.2018 у справі №612/464/17, яке надала [PERSON] до Близнюківської РДА, було видано розпорядження №844 «Про передачу у власність земельної ділянки громадянці [PERSON] для ведення товарного виробництва на території Софіївської сільської ради Близнюківського району Харківської області». 27.09.2018 державним реєстратором Софіївської сільської ради Кузнєцовою І.В. зареєстровано право власності на земельну ділянку, з кадастровим номером 6320686300:02:001:0368, площею 5,3281 га за [PERSON] (номер запису про право власності 28190524), припинено право оренди за ТОВ «Колос» у березні 2019 року і зареєстровано 21.03.2019 за ФОП [PERSON] на 49 років (номер запису про інше речове право 30846787). 17.10.2018 Близнюківська РДА видає розпорядження №921 «Про припинення дії договору оренди землі, укладеного між Близнюківською РДА та ТОВ «Колос» від 23.10.2012 на земельну ділянку, що розташована на території Софіївської сільської ради Близнюківського району Харківської області за межами населених пунктів», в якому вказує: 1) пунктом 1 припинити дію договору оренди земельної ділянки, кадастровий номер 6320686300:02:001:0368, загальною площею 5,3281 га; 2) пунктом 2 укласти угоду про припинення дії договору оренди землі, визначеного п. 1 даного розпорядження; 3) зареєструвати угоду про припинення дії договору оренди землі, зазначену в пункті 2 даного розпорядження у встановленому чинним законодавством порядку. 25.09.2019 Постановою Верховного Суду у справі №612/464/17, рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 15.08.2018 та постанову Харківського апеляційного суду від 27.11.2018 скасовано, ухвалене нове рішення, яким у задоволенні вимог [PERSON] до Софіївської сільської ради Близнюківського району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку (пай), в порядку спадкування та встановлення факту проживання однією сім`єю відмовлено. ТОВ «Колос» звернулось з листом вих. №225 від 12.12.2018 до Близнюківської РДА з проханням скасувати вказані розпорядження з підстав зазначених вище, на який було надано відповідь, що розпорядження голови місцевої державної адміністрації скасовуються відповідно до ст. 43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» головою місцевої державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку. ТОВ «Колос» звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом, в якому просило: 1) визнати недійсним розпорядження Близнюківської РДА №844 «Про передачу у власність земельної ділянки громадянці [PERSON] для ведення товарного виробництва на території Софіївської сільської ради Близнюківського району Харківської області»; 2) визнати недійсним розпорядження Близнюківської РДА №921 «Про припинення дії договору оренди землі, укладеного між Близнюківською РДА та ТОВ «Колос» від 23.10.2012 на земельну ділянку, що розташована на території Софіївської сільської ради Близнюківського району Харківської області за межами населених пунктів»; 3) Визнати недійсним правочин, щодо укладення договору від 21.03.2019 оренди землі, кадастровий номер 6320686300:02:001:0368, площею 5,3281 га, укладений між [PERSON] та ФОП [PERSON] та реєстрації його 20.03.2019 за заявою останнього в Державному реєстрі речових прав. Рішенням Господарського суду Харківської області від 09.10.2019 у справі №922/2167/19 частково задоволені позовні вимоги ТОВ «Колос», а саме: визнано недійсними розпорядження Близнюківської РДА №844 та №921, а провадження у частині визнання недійсним правочину щодо укладення договору оренди землі від 21.03.2019, укладений між [PERSON] та ФОП [PERSON] та реєстрації його 21.03.2019 закрито, з посиланням на ст. 19 ЦПК України. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Крім того, надав письмові пояснення, в яких просив відмовити в задоволенні позову. Третя особа [PERSON] у судове засідання, не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, оскільки відмова від одержання судових повісток вважається належним повідомленням про розгляд справи. Причин неявки не повідомляє, пояснень на позов не надає. Третя особа Софіївська сільська рада Близнюківського району Харківської області надала заяву про розгляд справи без їх участі. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Ухвалою суду від 21.09.2020 відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 29.10.2020 продовжено строк підготовчого провадження. Ухвалою суду від 01.12.2020 відмовлено відповідачу у закритті провадження по справі. Ухвалою суду від 01.12.2020 вказану справу призначено до судового розгляду із закриттям підготовчого провадження. У зв`язку з неявкою в судове засідання усіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 02 жовтня 2012 року між ТОВ «Колос» та Близнюківською районною державною адміністрацією Харківської області було укладено договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер 6320686300:02:001:0368, загальною площею 5,3281 га на 49 років, який був зареєстрований в органах ДЗК 08.11.2012 за №632068634002021. Рішенням Близнюківського районного суду Харківської області від 15.08.2018 по справі №612/464/17 право власності на вищевказану орендовану земельну ділянку визнано за [PERSON] . 21.09.2018, на підставі рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 15.08.2018, Близнюківська РДА Харківської області винесла розпорядження №844 «Про передачу у власність земельної ділянки громадянці [PERSON] для ведення товарного виробництва на території Софіївської сільської ради Близнюківського району Харківської області». 17.10.2018 Близнюківською РДА Харківської області було видано розпорядження №921 «Про припинення дії договору оренди землі, укладеного між Близнюківською РДА Харківської області та ТОВ «Колос» від 22.10.2012 на земельну ділянку, що розташована на території Софіївської сільської ради Близнюківського району Харківської області за межами населених пунктів». 21.03.2019 між [PERSON] та ФОП [PERSON] було укладено договір оренди землі кадастровий номер 6320686300:02:001:0368, загальною площею 5,3281 га на 49 років. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень відбулось 25.03.2019, індексний номер - 46119610. Номер запису про інше речове право - 30846787 від 21.03.2019, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Постановою Харківського апеляційного суду від 27.11.2018 за апеляційною скаргою ТОВ «Колос», рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 15.08.2018 по справі №612/464/17 скасовано, у задоволенні позову [PERSON] до Софіївської сільської ради Близнюківського району Харківської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за законом відмовлено. Постановою Верховного Суду від 25.09.2019 по справі №612/464/17 постановлено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог [PERSON] до Софіївської сільської ради Близнюківського району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку (пай), в порядку спадкування та встановлення факту проживання однією сім`єю відмовлено. Рішенням Господарського суду Харківської області від 09.10.2019 по справі №922/2167/19 визнано недійсними розпорядження Близнюківської РДА Харківської області №844 «Про передачу у власність земельної ділянки громадянці [PERSON] для ведення товарного виробництва на території Софіївської сільської ради Близнюківського району Харківської області» та розпорядження №921 «Про припинення дії договору оренди землі, укладеного між Близнюківською РДА Харківської області та ТОВ «Колос» від 22.10.2012 на земельну ділянку, що розташована на території Софіївської сільської ради Близнюківського району Харківської області за межами населених пунктів», а провадження у частині визнання недійсним правочину щодо укладення договору оренди землі від 21.03.2019, кадастровий номер 6320686300:02:001:0368, площею 5,3281 га, укладений між [PERSON] та ФОП [PERSON] та реєстрації його закрито, з посиланням на ст. 19 ЦПК України. Вищевказане рішення Господарського суду Харківської області, постановами Східного апеляційного господарського суду від 19.12.2019 та Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 09.04.2020, залишено без змін. Постановою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 09.04.2020 по справі №922/2167/19 підтверджено, що спір про визнання недійсним правочину щодо укладення договору оренди землі від 21.03.2019, кадастровий номер 6320686300:02:001:0368, площею 5,3281 га, укладений між [PERSON] та ФОП [PERSON] та реєстрації його слід вирішувати в порядку цивільного судочинства і ТОВ «Колос» є заінтересованої особою, права якої на користування спірною земельною ділянкою порушуються. Крім того, рішенням Господарського суду Харківської області, постановою Східного апеляційного господарського суду від 19.12.2019 та постановою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 09.04.2020 по справі №922/2167/19 встановлені фактичні обставини справи, що земельна ділянка, яка була передана ТОВ «Колос» в оренду Близнюківською районною державною адміністрацією має кадастровий номер 6320686300:02:001:0368, площа 5,3281 га та розташована на території Софіївської сільської ради Близнюківського району Харківської області. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, оскаржуваний договір оренди від 21.03.2019 був укладений щодо земельної ділянки кадастровий номер 6320686300:02:001:0368, площа 5,3281 га. У зв`язку з вищевикладеним суд відхиляє доводи відповідача що позивач не є заінтересованою особою і його права оскаржуваним договором не порушені, а також посилання на те, що [PERSON] не отримувала у власність земельну ділянку з будь-яким кадастровим номером, і що ця земельна ділянка є саме тою, по якій укладено оскаржуваний договір. Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановленні частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Приписами ст.ст. 3,4 Закону України «Про оренду землі» визначено, що об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності. Орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи. Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Суд зазначає, що судове рішення не породжує права власності, а лише підтверджує наявне право власності, набуте раніше на законних підставах, у випадку коли це право не визнається, заперечується або оспорюється, тобто судове рішення фактично легітимізує право особи на майно, яке у цієї особи виникло раніше на відповідній правовій підставі. В даному випадку таким судовим рішенням було рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 15.08.2018 по справі №612/464/17 яким визнано за [PERSON] право власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Проте, постановою Верховного Суду від 25.09.2019 по справі №612/464/17 скасовано рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 15.08.2018 по справі №612/464/17 та зроблено висновок, що [PERSON] не може претендувати на спірну земельну ділянку в порядку спадкування за законом, тобто у неї відсутнє наявне право власності і ніколи не існувало, і воно не набуте раніше на законних підставах. Враховуючи вищевикладені обставини та норми права, суд дійшов висновку, що правочин щодо укладення договору оренди землі від 21.03.2019 між [PERSON] та ФОП [PERSON] є не дійсним на підставі ч. 1 ст. 203, ч.1 ст. 215 ЦК України. Щодо позовних вимог про визнання недійсним реєстрації договору, суд зазначає наступне. Судом було зроблено висновок про обґрунтованість та задоволення позову про визнання недійсним Договору оренди землі від 21.03.2019. Відповідно до ч.3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Як вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень відбулось 25.03.2019, індексний номер - 46119610. Номер запису про інше речове право - 30846787 від 21.03.2019. Оскільки суд дійшов висновку про визнання недійсним Договору оренди землі від 21.03.2019, то слід припинити це інше речове право - право оренди земельної ділянки, як похідну вимогу, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення документально підтвердженні витрати зі сплати судового збору Представник позивача до закінчення судових дебатів надав заяву, в якій зазначив, що позивачем понесені витрати по оплаті правничої допомоги, для підтвердження яких не можливо зараз надати повний перелік наданих послуг, оскільки розгляд справи триває. Просить вирішити на підставі ст. 141 ЦПК України питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення рішення по суті заявленого позову. Частиною 1 ст. 246 ЦПК України передбачено, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Частиною 2 ст. 246 ЦПК України встановлено, що для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. Відтак, суд вважає за необхідне призначити судове засідання для вирішення питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу за заявою позивача.

Outcome: partial