Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

ТОВ «Мігфінанс» звернулося до суду з позовом та просить стягнути з відповідачки заборгованість за договором позики від 22 листопада 2013 року в розмірі 7 490 (сім тисяч чотириста дев'яносто) гривень, посилаючись на те, що ТОВ «Мігфінанс», яке має право провадити фінансову діяльність та надавати фінансові послуги, укладено з [PERSON] в письмовій формі договір позики від 22 листопада 2013 року за №2013-02-00070, згідно з п.1 якого ТОВ «Мігфінанс» надає позичальнику позику у розмірі 500 (п'ятсот) гривень, з нарахуванням відсотків у розмірі 2% за кожен день користування позичальником грошовими коштами (732% річних). Відповідно до п.3.1 вказаного договору 05 грудня 2013 року позичальник зобов'язався повернути позикодавцю отриману позику та відсотки за користування нею. Однак, незважаючи на закінчення встановленого договором строку повернення отриманої позики, свої зобов'язання позичальником не виконуються, останнім не повернуто позикодавцю отриману позику та відсотки за користування нею в термін, обумовлений договором, а тому вини вимушені звернутись до суду з даним позовом. Також позивач просить стягнути з відповідача сплачений судовий збір в розмірі 243,60 гривень та витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги в розмірі 1978,78 гривень. Представник позивача - адвокат Суменко В.О. до судового засідання не з'явився, надав заяву у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, справу просить розглядати за його відсутністю, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, в зв'язку з чим, зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, ТОВ «Мігфінанс» зареєстроване у м. Харкові, як вбачається з виписки з Єдиного державного реєстру від 23 жовтня 2012 року, а також здійснює свою господарську діяльність на території Одеської області. ТОВ «Мігфінанс» має право провадити фінансову діяльність та надавати фінансові послуги, як вбачається з довідок Головного управління статистики у Харківській області, виданих у жовтні 2012 року. У судовому засіданні встановлено, що позивачем ТОВ «Мігфінанс», з одного боку, та відповідачем [PERSON], з другого боку 22 листопада 2013 року укладено в письмовій формі договір позики №2013-02-00070, згідно з п.1 якого ТОВ «Мігфінанс» надає позичальнику позику у розмірі 500 (п'ятсот) гривень, з нарахуванням відсотків у розмірі 2% за кожен день користування позичальником грошовими коштами (732% річних). Згідно з видатковим касовим ордером від 22 листопада 2013 року відповідачці видано кошти в розмірі 500 (п'ятсот) гривень, як це обумовлено договором позики. Відповідно до п.3.1 договору позики позичальник зобов'язався 05 грудня 2013 року повернути позикодавцю отриману позику та відсотки за користування нею. Згідно п.п.7.1,7.2 договору при простроченні сплати відсотків більш ніж на три дні, позичальник сплачує позикодавцю штраф у розмірі 250 гривень, а у разі невиконання позичальником зобов'язань по погашенню позики у терміни, вказані в п. 3.1. договору позичальник сплачує пеню з розрахунку 2% за кожен день від суми заборгованості що накопичилася. Однак, незважаючи на закінчення встановленого договором строку повернення отриманої позики, свої зобов'язання позичальником не виконано, відповідачем не повернуто позикодавцю отриману позику та відсотки за користування нею в термін, обумовлений пунктом 3.1 договору позики. Як вбачається з розрахунку суми заборгованості, станом на 31 жовтня 2014 року розмір заборгованості відповідача складає 7 490 (сім тисяч чотириста дев'яносто) гривень, з яких: основний борг - 500 (пятсот) гривень; проценти за користування позикою - 3 440 (три тисячі чотириста сорок) гривень; пеня за весь час прострочення - 3 300 (три тисячі триста) гривень; штраф - 250 (двісті пятдесят) гривень. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Мігфінанс» підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України, вимоги позивача про стягнення витрат по сплаті судового збору в розмірі 243,60 гривень та витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги в розмірі 1978,78 гривень (квитанція прибуткового касового ордеру від 10 березня 2015р. №35), також підлягають задоволенню.

Outcome: approved