Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-31 00:00:00

Суб'єкт підприємницької діяльності-фізична особа підприємець [PERSON] звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа [PERSON], Київська міська рада, Приватний нотаріус КМНО Насобіна Г.О. про визнання недійсним договорів дарування земельних ділянок. В обґрунтування позовних вимог суб'єкт підприємницької діяльності-фізична особа [PERSON] посилається на те, що між [PERSON], яка діяла від імені [PERSON], та [PERSON] було укладено низку договорів дарування земельних ділянок, а саме: договір дарування земельної ділянки від 15.04.2015 № 447 за адресою: [ADDRESS] пл. 0,1000 з цільовим призначенням - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер [NUMBER]); договір дарування земельної ділянки від 20.04.2015 № 465 за адресою: [ADDRESS] пл. 0,1000 з цільовим призначенням - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер [NUMBER]); договір дарування земельної ділянки від 20.04.2015 № 468 за адресою: [ADDRESS] пл. 0,1000 з цільовим призначенням - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер [NUMBER]); договір дарування земельної ділянки від 15.04.2015 № 439 за адресою: [ADDRESS] пл. 0,1000 з цільовим призначенням - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер [NUMBER]); Вважає, що дані договори є недійсними, у зв'язку з їх фіктивністю, оскільки були вчинені між відповідачами без наміру створення, виконання, зміни або припинення цивільних прав або обов'язків, знаючи заздалегідь, що вони не будуть виконанні. Укладаючи договори дарування відповідачі не мали наміру фактичної передачі майна вказаного у договорах, а отже вони укладалися без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цими правочинами, а тому існує наявність умислу на укладання договорів дарування майна майже між близькими родичами з метою приховання цього майна від виконання в майбутньому [PERSON] своїх цивільно-правових зобов'язань перед кредиторами, що підтверджується наступним. 17 грудня 2014 р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу частки у ТОВ «Торговий дім «Камілла» №1491, за яким [PERSON] продав [PERSON] 40% частки за 8000000 грн. Свідоцтвом ТОВ «Торговий дім «Камілла» від 17.12.2014 р. підтверджується, що частка учасника [PERSON] сформована у повному обсязі та дорівнює 40%, що становить 8000000 грн. Зобов'язання перед ТОВ «Торговий дім «Камілла» [PERSON], щодо належної йому частки виконав у повному обсязі. 14.01.2015р. реєстраційною дією № 10681050012019860 [PERSON] здійснив переведення на себе частки статутного капіталу ТОВ «Торговий дім Камілла» у розмірі 40%, але грошові кошти [PERSON] у сумі 8000000грн., які він зобов'язувався сплатити протягом двох місяців за договором купівлі продажу частки не сплатив. 05.05.2015р. між [PERSON] та СПД - ФОП [PERSON] був укладений нотаріально посвідчений договір про відступлення права вимоги за Договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Торговий дім «Камілла» №1491 від 17 грудня 2014р та про зміну Первісного кредитора на нового. Згідно з п.2.1 договору про відступлення права вимоги за передане право вимоги до боржника за основним договором, новий кредитор сплачує первісному Кредитору грошову плату в розмірі 1000 грн., новий кредитор оплачує до моменту нотаріального посвідчення цього договору. Факт підписання та нотаріального посвідчення цього договору підтверджує повну оплату новим кредитором за передане йому право вимоги від первісного кредитора. Про укладення договору відступлення права вимоги боржник повідомлявся, та повинен був сплатити борг протягом трьох днів шляхом переведення грошових коштів на рахунок нового кредитора, а також повідомлявся, що первісним кредитором було надано майнову поруку новому кредитору за виконання Боржником грошового зобов'язання в розмірі 20000 грн. [PERSON] грошового зобов'язання щодо виконання умов договору купівлі продажу - продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Торговий дім «Камілла» №1491 від 17 грудня 2014р. в термін трьох днів не здійснив. 12.05.2015р. новим кредитором СПД-ФОП [PERSON] було направлено вимогу [PERSON]. про невиконання простроченого грошового зобов'язання за договором купівлі-продажу частки у статутному фонді товариства. На час подачі даного позову [PERSON] не виконав своїх зобов'язань за Договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Торговий дім «Камілла» № 1491 від 17 грудня 2014р. та продовжує надалі ухилятися від виконання своїх зобов'язань. Договірне зобов'язання відповідачем [PERSON] не виконується, а тому заборгованість за вищевказаним договором становить 11842190,00 грн., що складається з суми основного боргу, трьох відсотків річних та індексу інфляції. Вчинення [PERSON] дій щодо приховання свого майна, шляхом його дарування за для невиконання свого зобов'язання перед кредиторами, завдає майнової шкоди СПД [PERSON], як стороні, якій відступили право вимоги, оскільки [PERSON] значною мірою позбавляється того, на що розраховував при укладанні договору про відступлення права вимоги, а саме на отримання грошових коштів. Відповідно до повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.03.2017р., визначено новий склад - суддя Клочко І.В., у зв'язку з закінченням повноважень судді Ярошенка С.В. (а.с.199 том 2). Ухвалою суду від 02.03.2017 року цивільна справа була прийнята до провадження судді Клочко І.В. (а.с.200, т. 2). 12 вересня 2017 року позивач СПД ФОП [PERSON] подав до суду заяву про збільшення позовних вимог, згідно яких просив визнати також недійсними наступні договору дарування, у зв'язку з їх фіктивністю: договір дарування земельної ділянки від 20.04.2015 № 466 за адресою: [ADDRESS] (пл. 0,1000 з цільовим призначенням - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер [NUMBER]); договір дарування земельної ділянки від 20.04.2015 № 467 за адресою: [ADDRESS] (пл. 0,1000 з цільовим призначенням - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер [NUMBER]); договір дарування земельної ділянки від 15.04.2015 № 443 за адресою: [ADDRESS] (пл. 0,1000 з цільовим призначенням - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер [NUMBER]) (а.с.64-70 т.3). Ухвалою суду від 19.09.2017р. вищевказану заяву про збільшення позовних вимог було приєднано до матеріалів справи (а.с.147-149 том 3). Ухвалою суду від 24.04.2018 р. призначено підготовче засідання по справі, у зв'язку з прийняттям ЗУ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року № 2147 - VIII та внесенням відповідних змін до ЦПК України, які набрали чинності 15.12.2017 року. (а.с.14, т. 4). Крім того, ухвалою суду від 24.04.2018р. приєднано до матеріалів справи уточнення позовних вимог від 20.04.2018р., згідно яких позивач просить визнати недійсними, у зв'язку з їх фіктивністю, наступні договори дарування: договір дарування земельної ділянки від 15.04.2015 № 447 за адресою: [ADDRESS] пл. 0,1000 з цільовим призначенням - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер [NUMBER]); договір дарування земельної ділянки від 20.04.2015 № 465 за адресою: [ADDRESS] пл. 0,1000 з цільовим призначенням - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер [NUMBER]); договір дарування земельної ділянки від 20.04.2015 № 468 за адресою: [ADDRESS] пл. 0,1000 з цільовим призначенням - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер [NUMBER]); договір дарування земельної ділянки від 15.04.2015 № 439 за адресою: [ADDRESS] пл. 0,1000 з цільовим призначенням - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер [NUMBER]); договір дарування земельної ділянки від 20.04.2015 № 466 за адресою: [ADDRESS] (пл. 0,1000 з цільовим призначенням - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер [NUMBER]); договір дарування земельної ділянки від 20.04.2015 № 467 за адресою: [ADDRESS] (пл. 0,1000 з цільовим призначенням - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер [NUMBER]); договір дарування земельної ділянки від 15.04.2015 № 443 за адресою: [ADDRESS] (пл. 0,1000 з цільовим призначенням - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер [NUMBER]). А також, на підставі ст.. 216 ЦК України застосувати наслідки недійсності правочинів (реституцію) шляхом повернення земельних ділянок по [ADDRESS], попередньому власнику [PERSON] (а.с.3-8 том 4). 30.05.2018 року представником відповідача [PERSON] - [PERSON] подано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача [PERSON] заперечує проти позовних вимог в повному обсязі та вважає позовні вимоги необґрунтованими, безпідставними та такими, що ґрунтуються лише на припущеннях та не підлягають задоволенню у зв'язку з наступних підстав. Між [PERSON], яка діяла від імені [PERSON] та [PERSON] було укладено договори дарування земельних ділянок № 447, 439, 443 від 15.04.2015 р., № 465, 468, 466, 467 від 20.04.2015. Дані договори дарування укладені у письмовій формі та посвідчені приватним нотаріусом КМНО Насобіною Г.О. У відповідальності до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності на земельні ділянки відчужені за вказаними договорами дарування зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Представник відповідача зазначає, що зі змісту оспорюваних договорів вбачається, що сторони в присутності нотаріуса стверджують одна одній, що вони однаково розуміють значення і умови договору та його правові наслідки; договір спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені на волевиявлення кожного з них є вільним і відповідає внутрішній волі, договір укладається між ними без будь якого застосування фізичного чи психологічного тиску, договір не носить характеру фіктивного та удаваного правочину, не приховує в собі інший правочин та укладається на вигідних для сторін умовах, які не є результатом впливу помилки, обману, насильства або інших тяжких обставин, вони не обмежені в праві укладати правочин, вони не визнані в установленому порядку недієздатними, вони не страждають в момент укладення цього договору на захворювання, що перешкоджають усвідомленню його суті, вони володіють українською мовою, що дає їм змогу правильно зрозуміти зміст цього договору. Договір сторонам прочитаний, зрозумілий і ними же схвалений. Також вбачається, що нотаріусом було перевірено відсутність будь-яких обмежень, передбачених чинним законодавством для посвідчення правочину та зроблені відповідні витяги. Також при укладенні договори дарування були дотримані загальні вимоги для чинності правочину встановлені ст. 203 ЦК України тому такі правочини не можуть бути визнанні фіктивними. Посилання позивача на те, що договори дарування укладені без наміру створення правових наслідків не заслуговують на увагу на думку представника відповідача, оскільки правові наслідки для сторін договору настали, а саме на виконання правочинів передано майно, тобто сторони вчинили реальні дії. Нова власниця майна починаючи з 2016 року сплачує земельний податок за належне їй майно, що підтверджується листом ГУ ДФС у м. Києві від 02.09.2016 р. Посилання позивача, на той факт, що начебто договори дарування направлено на фіктивний перехід права власності на нерухоме майно з метою приховати майно від виконання грошового зобов'язання, представник відповідача вважає неправильним. На момент вчинення правочинів майно обмежено на відчуження не було. СПД ФОП [PERSON] не є стороною договору дарування земельних ділянок, а тому його права та законні інтереси жодним чином не було порушено відповідно до умов договору. Також на момент подачі позову та уточнення позовних вимог, не існувало рішення щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за договором купівлі-продажу частки в статутному капіталі. Для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину, у разі якщо на виконання правочину було передано майно, такий правочин не може бути кваліфікований, як фіктивний. Тобто, оформлення права власності свідчить про реальність укладеного правочину, тому відсутні підстави для визнання недійсними оспорюваних договорів дарування у зв'язку із їх фіктивністю. Враховуючи вищевикладене представник відповідача [PERSON] вважає, що підстав стверджувати про фіктивність даних договорів дарування - немає. Позивачем не надано доказів порушення його прав укладенням між відповідачами договорів дарування земельних ділянок, а тому відсутні правові підстави для задоволення. 12.07.2018 року ухвалою суду закінчено підготовче провадження (а.с.168, т. 4). В судове засідання позивач СПД ФОП [PERSON] не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. В матеріалах справи наявні заяви від позивача про розгляд справи за його відсутності, з врахуванням наявних в матеріалах справи доказів, пояснень, заяв. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Суд вважав за можливе проводити розгляд справи за відсутності позивача СПД ФОП [PERSON], відповідача [PERSON], та третіх осіб, на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Судом встановлено наступне. Відповідно до копії договору дарування земельної ділянки, який зареєстрований в реєстрі за №447 від 15 квітня 2015р. укладеного між [PERSON], яка діяла на підставі довіреності від імені [PERSON], та [PERSON] та нотаріально посвідченого приватним нотаріусом КМНО Насобіною Г.О., [PERSON] передала, а [PERSON] прийняла в дар земельну ділянку площею 0,1000 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], цільове призначення - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER] (а.с.11-13 том 1). Відповідно до копії договору дарування земельної ділянки, який зареєстрований в реєстрі за №465 від 20 квітня 2015р. укладеного між [PERSON], яка діяла на підставі довіреності від імені [PERSON], та [PERSON] та нотаріально посвідченого приватним нотаріусом КМНО Насобіною Г.О., [PERSON] передала, а [PERSON] прийняла в дар земельну ділянку площею 0,1000 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], цільове призначення - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER] (а.с.14-16 том 1). Відповідно до копії договору дарування земельної ділянки, який зареєстрований в реєстрі за №468 від 20 квітня 2015р. укладеного між [PERSON], яка діяла на підставі довіреності від імені [PERSON], та [PERSON] та нотаріально посвідченого приватним нотаріусом КМНО Насобіною Г.О., [PERSON] передала, а [PERSON] прийняла в дар земельну ділянку площею 0,1000 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], цільове призначення - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER] (а.с.17-19 том 1). Відповідно до копії договору дарування земельної ділянки, який зареєстрований в реєстрі за №439 від 15 квітня 2015р. укладеного між [PERSON], яка діяла на підставі довіреності від імені [PERSON], та [PERSON] та нотаріально посвідченого приватним нотаріусом КМНО Насобіною Г.О., [PERSON] передала, а [PERSON] прийняла в дар земельну ділянку площею 0,1000 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], цільове призначення - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER] (а.с.20-22 том 1). Відповідно до копії договору дарування земельної ділянки, який зареєстрований в реєстрі за №466 від 20 квітня 2015р. укладеного між [PERSON], яка діяла на підставі довіреності від імені [PERSON], та [PERSON] та нотаріально посвідченого приватним нотаріусом КМНО Насобіною Г.О., [PERSON] передала, а [PERSON] прийняла в дар земельну ділянку площею 0,1000 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], цільове призначення - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER] (а.с.13-18 том 2). Відповідно до копії договору дарування земельної ділянки, який зареєстрований в реєстрі за №467 від 20 квітня 2015р. укладеного між [PERSON], яка діяла на підставі довіреності від імені [PERSON], та [PERSON] та нотаріально посвідченого приватним нотаріусом КМНО Насобіною Г.О., [PERSON] передала, а [PERSON] прийняла в дар земельну ділянку площею 0,1000 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], цільове призначення - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER] (а.с.19-24 том 2). Відповідно до копії договору дарування земельної ділянки, який зареєстрований в реєстрі за №443 від 15 квітня 2015р. укладеного між [PERSON], яка діяла на підставі довіреності від імені [PERSON], та [PERSON] та нотаріально посвідченого приватним нотаріусом КМНО Насобіною Г.О., [PERSON] передала, а [PERSON] прийняла в дар земельну ділянку площею 0,1000 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], цільове призначення - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER] (а.с.25-30 том 2). Позивач СПД ФОП [PERSON] вважає, що вищевказані договори дарування є недійсними, у зв'язку з їх фіктивністю, оскільки були вчинені між відповідачами [PERSON] та [PERSON] без наміру створення, виконання, зміни або припинення цивільних прав або обов'язків, знаючи заздалегідь, що вони не будуть виконанні. Крім того, позивач вважає, що укладаючи оспорювані договори дарування відповідачі не мали наміру фактичної передачі майна вказаного у договорах, а отже вони укладалися без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цими правочинами, а тому існує наявність умислу на укладання договорів дарування майна майже між близькими родичами з метою приховання цього майна від виконання в майбутньому [PERSON] своїх цивільно-правових зобов'язань перед кредиторами. Згідно копії свідоцтва ТОВ «Торговий Дім «Камілла» від 17 грудня 2014р., частка учасника [PERSON] сформована у повному обсязі та дорівнює 40%, що становить 8000000,00грн. (а.с.33 том 1). Відповідно до копії договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Камілла» від 17 грудня 2014р., укладений між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] передав належну йому частку у статутному капіталі ТОВ «Торговий дім «Камілла» у розмірі 40%, а [PERSON] прийняв вищевказану частку у власність, та сплачує за неї грошову суму в розмірі, в порядку та на умовах, викладених у договорі (а.с.31-32 том 1). Пунктом 6 договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Камілла» від 17 грудня 2014р., продаж вищевказаної частки у статутному капіталі ТОВ «Торговий Дім «Камілла» у розмірі 40%, вчинено за 8000000,00 грн., які [PERSON] зобов'язується сплатити [PERSON] протягом 60 календарних днів з моменту укладення та підписання даного договору, а [PERSON] зобов'язується прийняти вищевказані грошові кошти, про що свідчать підписи на останній сторінці даного договору. 14.01.2015р. реєстраційною дією № 10681050012019860 [PERSON] здійснив переведення на себе частки статутного капіталу ТОВ «Торговий дім Камілла» у розмірі 40%. 05 травня 2015р. між [PERSON] та ФОП [PERSON], був укладений договір про відступлення права вимоги за договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Камілла» (а.с.35-36 том 1). Згідно вказаного договору відступлення права вимоги, первісний кредитор [PERSON] передає належне йому право вимоги щодо отримання належних йому грошових котів за відчужену належну частку в статутному капіталі ТОВ «Торговий Дім «Камілла», укладеного 17 грудня 2014 року між ним та [PERSON] та до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні, в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав в тому числі і право вимоги, що виникне в майбутньому щодо сплати основного боргу, враховуючи пеню, індекс інфляції, три відсотки річних, інші права, що забезпечували б виконання договору, тощо. 05 травня 2015р. [PERSON] нотаріально засвідчив заяву вимогу (повідомлення) до [PERSON], в якій повідомляє, що 05.05.2015р. між ним та ФОП [PERSON] укладено договір про відступлення права вимоги за договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Камілла» від 17 грудня 2014р. та вимагає грошові кошти в розмірі 8000000,00грн. основного боргу з нарахованими процентами, враховуючи індекс інфляції перерахувати на рахунок нового кредитора ФОП [PERSON] в термін, що не перевищує трьох календарних днів та повідомив про надання майнової поруки за виконання [PERSON] грошового зобов'язання визначеного в п.6 ч.2 Договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Камілла» від 17 грудня 2014р. в розмірі 20000,00 грн. (а.с.34 том 1). Згідно копії опису від 06.05.2015р., вищевказаний договір відступлення права вимоги та нотаріальне засвідчене повідомлення були направлені [PERSON] відповідачу [PERSON] 06 травня 2015р. (а.с.37). Докази отримання копії даного договору [PERSON] до суду учасниками справи не надано. Згідно копії опису від 12.05.2015р., 12 травня 2015р. на адресу [PERSON] та [PERSON] направлено повідомлення вимогу про виконання простроченого грошового зобов'язання (а.с.38 том 1). Докази отримання повідомлення вимогу про виконання простроченого грошового зобов'язання [PERSON] до суду учасниками справи не надано. Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. Відповідно до статті 717 цього Кодексу за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. За змістом частини п'ятої статті 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до змісту статті 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Для визнання правочину фіктивним суди повинні встановити наявність умислу в усіх сторін правочину. При цьому необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. У фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто обидві сторони, вчиняючи фіктивний правочин, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, тобто мають інші цілі, ніж передбачені правочином. Такий правочин завжди укладається умисно. Отже, основними ознаками фіктивного правочину є: введення в оману (до або в момент укладення угоди) іншого учасника або третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов'язань договору; приховування справжніх намірів учасників правочину. Згідно ч.ч.2,3 статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Загальним правовим наслідком недійсності правочину (стаття 216 ЦК України) є реституція, яка застосовується як належний спосіб захисту цивільного права та інтересу за наявності відносин, які виникли у зв'язку із вчиненням особами нікчемного правочину та внаслідок визнання його недійсним. При цьому правом оспорювати правочин і вимагати проведення реституції ЦК України наділяє не лише сторону (сторони) правочину, але й інших, третіх осіб, що не є сторонами правочину, визначаючи їх статус як «заінтересовані особи» (статті 215, 216 ЦК України). Укладення договору, який за своїм змістом суперечить вимогам закону, оскільки не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, є порушенням частин першої та п'ятої статті 203 ЦК України, що за правилами статті 215 цього Кодексу є підставою для визнання його недійсним відповідно до статті 234 ЦК України. Твердження позивача про існування наявного умислу на укладання договорів дарування майна майже між близькими родичами, з метою приховання цього майна від виконання в майбутньому [PERSON] своїх цивільно-правових зобов'язань перед кредиторами, суд вважає не доведеними в судовому засіданні, оскільки ані позивач ані третя особа [PERSON] не надали суду доказів, які підтверджують звернення до [PERSON] з вимогами про виконання умов договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Торговий дім «Камілла» №1491 від 17 грудня 2014р. - до укладення оспорюваних договорів дарування, тобто до 15 та 20 квітня 2015 року. Слід зазначити, що оспорювані договори дарування земельних ділянок були укладені між [PERSON], яка діяла від імені [PERSON] та [PERSON] - 15 та 20 квітня 2015р., а дата укладення договору між [PERSON] та ФОП [PERSON], про відступлення права вимоги за Договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Торговий дім «Камілла» №1491 від 17 грудня 2014р. - 05 травня 2015 року. Тобто, судом не встановлено порушення права саме позивача СПД ФОП [PERSON] при укладенні договорів дарування земельних ділянок, оскільки договір про відступлення права вимоги за Договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Торговий дім «Камілла» №1491 від 17 грудня 2014р. був укладений після укладення оспорюваних договорів. З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги СПД ФОП [PERSON] такими, що не підлягають задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed