Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» як правонаступник Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», в особі представника Кусого А.В. звернувся до [PERSON] з позовом про стягнення заборгованості за кредитом, покликаючись на те, що останній не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором № 2006135706 від 07.10.2013 року, за умовами якого отримав від позивача кредит в розмірі 29046,00 гривень. Сума заборгованості станом на 07.05.2015 р., за даним договором становить 35491,51 грн.. Також просить стягнути суму сплаченого, при подачі позовної заяви, судового збору в розмірі 354,92 грн. Представник позивача, Кусий А.В., до початку судового засідання, подав клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений. Клопотання чи заяву про розгляд справи у його відсутності, заперечення проти позову, не подав. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без сторін, представник позивача, в поданій заяві, не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до ст. ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. На підставі ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Статтею 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, 07.10.2013 р. між Закритим акціонерним товариством «ОТП банк» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та [PERSON] укладений Кредитний договір № 2006135706, за яким банк надав відповідачу кредит в сумі 29046,00 грн.. 15 вересня 2014 р. між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», у відповідності до ст.ст. 512, 514, 1077 - 1079, 1082, 1084 Цивільного кодексу України було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н. Згідно з вищевказаним договором Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» прийняло на себе зобов'язання за кредитним договором № 2006135706 від 07.10.2013 року. Таким чином, до позивача перейшли всі права Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» щодо права вимоги до боржника за вище згаданим кредитним договором. Відповідач зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути банку вказані кредитні кошти у строки, зазначені в п. 1.2. кредитного договору, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом, в порядку та на умовах, що визначені, зокрема в п.п. 1.4., 1.5. кредитного договору, з підпунктами). Згідно з п. 1.4.2. кредитного договору, повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів здійснюється відповідачем щомісяця у розмірі та строки визначені у графіку платежів. В порушення зазначених вище умов кредитного договору, відповідачем не погашено належні до сплати суми кредиту та не сплачені відсотки. За ст. 1050 ЦК України, банк має право вимагати дострокового виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, можливих штрафних санкцій, якщо позичальник вчасно не вніс черговий обов'язковий платіж. Враховуючи допущені відповідачем порушення, позивач, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України та п. 1.9 кредитного договору пред'явив відповідачу вимогу про виконання боргових зобов'язань за кредитним договором в повному обсязі - повне повернення кредиту, сплату нарахованих за користування кредитом відсотків, сплату пені та штрафу, нарахованих за прострочення виконання зобов'язань. Згідно з п. 1.4.4 кредитного договору, за обслуговування кредиту позичальник щомісяця одночасно з погашенням суми кредиту і процентами, сплачує комісію, розмір якої зазначений в графіку платежів. У відповідності п.1.4.3 договору, за користування кредитом, позичальник зобов'язаний сплатити банку відповідну плату (для розрахунку відсотків використовується процентна ставка в розмірі 0,01 % річних (п.1.1 кредитного договору). Станом на 07.05.2015 року, заборгованість відповідача по тілу кредиту за даним кредитним договором складає 27433,46 грн., по нарахованим та не сплаченим відсоткам - 2,13 грн., по комісії - 8055,92 грн., разом 35491,51 грн. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач свої зобов'язання за даним договором виконав, надав відповідачу кредит в розмірі, визначеному у договорах. Згідно зі ст. ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Судом встановлено, що умови договору відповідачем належним чином не виконувались, відповідач не надав банку кошти для погашення заборгованості за кредитами, відсотками, іншими витратами згідно до умов договору, що підтверджується розрахунками заборгованості, наявним в матеріалах справи. Відповідач систематично порушував договірні зобов'язання, добровільно не погасив заборгованість по кредитному договору. Відповідач порушив зазначені норми закону та умови договору, що виразилось у невиконанні належним чином зобов'язань за вказаним договором, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. В силу вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в користь позивача сума сплаченого, при подачі позовної заяви, судового збору в сумі 354,92 грн.

Outcome: approved