Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

ТОВ «Міжнародна інноваційна група» у вересні 2017 року звернулося до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення штрафних санкцій за кредитним договором вказавши, що 24.10.2007 року між АКБ «Європейський» та [PERSON] було укладено Договір кредиту №035-Г/19 під заставу нерухомого майна. Відповідно до умов договору відповідач отримав грошові кошти в сумі 171468,00 грн. на строк з 24.10.2007 року по 24.10.2017 року зі сплатою 21% річних, та зобовязався повернути отримані кошти, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші свої зобовязання у повному обсязі у строки, передбачені Договором кредиту. В подальшому між відповідачем та АКБ «Європейський» було укладено ряд додаткових угод і договорів до Договору кредиту № 035-Г/19 від 24.10.2007 року, якими за спільною згодою сторін змінювали умови останнього. 25.09.2009 року між АКБ «Європейський» та ВАТ КБ «Володимирський» був укладений договір про відступлення права вимоги, згідно умов якого було змінено кредитора за Договором кредиту № 035-Г/19 від 24.10.2007 року з АКБ «Європейський» на ВАТ КБ «Володимирський». 01.07.2009 року між ВАТ КБ «Володимирський» та [PERSON] укладено [PERSON] договір до Договору кредиту № 035-Г/19 від 24.10.2007 року, згідно з умовами якого Договір кредиту було викладено в новій редакції. 20.12.2010 року рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси стягнуто з відповідача на користь ВАТ КБ «Володимирський» заборгованість за Договором кредиту № 035-Г/19 від 24.10.2007 в сумі 209303,28 грн. за рахунок заставленого майна, що належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON], а саме трикімнатна за адресою [ADDRESS], а також стягнуто з відповідача судові витрати в сумі 1820,00 грн. Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 15.04.2013 року рішення суду залишено без змін. На виконання рішення суду видано виконавчі листи. 22.04.2016 року між ТОВ «Інвест Кредит Капітал», як управителем активів ВАТ КБ «Володимирський» та ТОВ «Міжнародна інноваційна група» було укладено договір №30/15-3 про відступлення прав вимоги, згідно умов якого позивачу було передано права вимоги за платежами, що виникли в тому числі з Договору кредиту № 035-Г/19 від 24.10.2007 року, забезпеченого Іпотечним договором. Вважали, що до позивача перейшло право вимоги за Договором кредиту № 035-Г/19 від 24.10.2007 року та Іпотечним договором, усі права стягувачів у виконавчих провадження по виконанню рішення суду від 20.12.2010 року. Вказували, що на даний час рішення суду не виконано, а тому вважали, що відповідач зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, три проценти річних від простроченої суми, а також пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України. За розрахунками позивача до стягнення підлягає заборгованість за Договором кредиту № 035-Г/19 від 24.10.2007 за період з 17.08.2010 року по 28.08.2017 року в загальному розмірі 357775,38 грн., з яких сума інфляційного боргу в розмірі 264923,71 грн., 3% річних 40368,46 грн. та пеня 52461,63 грн., яку і просили стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Міжнародна інноваційна група». У судове засідання представник позивача [PERSON] надав письмову заяву у якій підтримав у повному обсязі позовні вимоги, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, що підтверджується поштовим повідомлення №1801504834154 про вручення рекомендованої кореспонденції. Заяв про відкладення розгляду справи не подавав, про причини своєї неявки не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник позивача не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. Суд оголосивши заяву представника позивача, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 24.10.2007 року між АКБ «Європейський» та [PERSON] було укладено Договір кредиту № 035-Г/19 (а.с. 8-9), згідно умов якого АКБ «Європейський» при наявності вільних кредитних ресурсів надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 171468,00 грн. на строк з 24.10.2007 року по 24.10.2017 року, а позичальник приймає його і зобовязується повернути кредит не пізніше встановленого строку, сплатити проценти, комісійні, можливі неустойки та інші витрати. Для забезпечення виконання своїх зобовязань щодо погашення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісійних, можливих неустойок та інших витрат за договором кредитодавцем приймається застава нерухомого майна, про що укладається Іпотечний договір із [PERSON] та [PERSON] За користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю проценти в розмірі 21 % (п. 2.4 Договору кредиту № 035-Г/19 від 24.10.2007 року). За невиконання, або неналежне виконання своїх зобовязань по Договору сторони несуть відповідальність передбачену цим Договором та чинним законодавством України (п. 4.1 Договору кредиту № 035-Г/19 від 24.10.2007 року). У разі порушення позичальником строків повернення кредиту, сплати процентів або комісійної винагороди позичальник сплачує кредитодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від своєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення у виконанні зобовязання (п. 4.2 Договору кредиту № 035-Г/19 від 24.10.2007 року). Строк дії договору до 24.10.2017 року, а в частині виконання сторонами зобовязань до їх повного виконання (п. 6.1 Договору кредиту № 035-Г/19 від 24.10.2007 року). На підставі [PERSON] угоди № 1 від 01.10.2008 року до Договору кредиту № 35-Г/19 від 24.10.2007 року укладеного між АКБ «Європейський» та [PERSON] змінено розмір процентів за користування кредиту до 23 % річних, інші умови Договору кредиту № 035-Г/19 від 24.10.2007 року залишилися без змін (а.с. 10). 19.11.2008 року АКБ «Європейський» та [PERSON] домовилися викласти умови Договору кредиту №035-Г/19 від 24.10.2007 року в новій редакції, підписавши [PERSON] договір № 2 до Договору кредиту №035-Г/19 від 24.10.2007 року (а.с. 11). [PERSON] договором від 19.11.2008 року було змінено розмір пені за порушення строків здійснення платежів та погашення частини заборгованості за кредитом, сплати процентів за користування кредитом, комісії, зокрема встановлено пеню в розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Як встановлено рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20.12.2010 року, 25.03.2009 року (а.с.27-29) між АКБ «Європейський» та ВАТ «КБ «Володимирський» був укладений договір відступлення права вимоги (купівлі-продажу боргових зобовязань) за кредитними договорами. Відповідно до умов цього договору кредитор за кредитним договором №035-Г/19 від 24.10.2007 року змінюється з АКБ «Європейський» на ВАТ «КБ «Володимирський», про що було письмово повідомлено відповідача [PERSON] (а.с. 28). 01.07.2009 року між ВАТ «КБ «Володимирський» та відповідачем було укладено [PERSON] договір до Договору кредиту №035-Г/19 від 24.10.2007 року (а.с. 14-18), згідно з умов якого кредитний договір був викладений у новій редакції. Відповідно до п. 4.2. [PERSON] договору від 01.07.2009 року у разі порушення [PERSON] строків повернення кредиту, сплати процентів або комісійної винагороди позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період прострочення, за кожний день прострочення від суми непогашеної заборгованості. Відповідач [PERSON] не виконав належним чином прийняті на себе зобовязання, а тому станом на 17.08.2010 року за Договором кредиту №035-Г/19 від 24.10.2007 року обліковувалась заборгованість, яка складається з суми заборгованості за кредитом 147176,70 грн., суми заборгованості по відсоткам 44155,44 грн., пені 10288,08 грн. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20.12.2010 року (справа №2-6314/2017) стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «КБ «Володимирський» заборгованість за кредитним договором в сумі 209303,28 грн., за рахунок заставленого майна предмету іпотеки, належного [PERSON], [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності, а саме трикімнатної квартири № 37, що розташована за адресою Україна, м. Черкаси, вул. Толстого, будинок 22. Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 15.04.2013 року рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20.12.2010 року залишено без змін (а.с.30-32). На виконання рішення суду 30.08.2013 року було видано виконавчі листи (а.с. 40-41). Постановою старшого державного виконавця Придніпровського відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції [PERSON] від 30.09.2013 року було відкрито виконавче провадження № 40056748 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Володимирський» боргу в сумі 209303,28 грн. та постанову про відкриття виконавчого провадження № 40057050 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Володимирський» судових витрат в сумі 1820 грн. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.06.2015 року замінено сторону (стягувача) за рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20.12.2010 по справі № 2-6314/2010 за позовною заявою ПАТ КБ «Володимирський» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме: замінено стягувача ПАТ КБ «Володимирський» на його правонаступника ТОВ «Інвест Кредит Капітал» (а.с. 33-34). Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.06.2015 року встановлено, що відповідно до Договору, 26.02.2015 року ТОВ ««Інвест Кредит Капітал» передані всі активи ПАТ «КБ «Володимирський». ТОВ ««Інвест Кредит Капітал», як управитель активів ПАТ «КБ «Володимирський», має право володіти, користуватися і розпоряджатися активами, відповідно до законодавства України та Договору, а також бути правонаступником ПАТ «КБ «Володимирський» в справах, однією із сторін яких є ПАТ «КБ «Володимирський», зокрема у виконавчих провадженнях. Серед інших активів ПАТ «КБ «Володимирський» передано ТОВ ««Інвест Кредит Капітал» за актом актив, який виник із Кредитного договору №035-Г/19 від 24.10.2007 року, який укладено між ПАТ «КБ «Володимирський» та [PERSON], забезпечений іпотекою нерухомого майна. 19.04.2016 року між ТОВ «Інвест Кредит Капітал» та ТОВ «Міжнародна інноваційна група» укладено Договір № 30/15-2 про відступлення прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 485 (а.с. 19-20). Відповідно до умов Договору № 30/15-2 від 19.04.2016 року про відступлення прав вимоги ТОВ «Інвест Кредит Капітал» зобовязується передати ТОВ «Міжнародна інноваційна група» права вимоги (як існуючі, так і майбутні), а ТОВ «Міжнародна інноваційна група» зобовязується оплатити та прийняти права вимоги і стає кредитором по відношенню до боржників за кредитними договорами з усіма доповненнями, додатковими договорами і додатками до них (якщо такі є) та договорами застави та/або іпотеки та/або поруки з усіма доповненнями, додатковими договорами і додатками до них (якщо такі є), якими забезпечуються виконання зобовязань за кредитними договорами. Відповідно до п. 1.2 даного договору ТОВ «Інвест Кредит Капітал» передає, а ТОВ «Міжнародна інноваційна Група» приймає усі права по вимогам за зобовязаннями, за участю ПАТ «КБ «Володимирський», які наведені в Додатку № 1 до цього договору, в тому числі, але не виключно, за правами, підтвердженими судовими рішеннями, виконавчими документами та рішеннями інших органів та/або осіб. Датою переходу прав вимог до ТОВ «Міжнародна інноваційна Група» за Договором № 30/15-2 від 19.04.2016 про відступлення прав вимоги є дата підписання сторонами акта приймання-передавання документів, який підписується та засвідчується відбитками печаток сторін після повної оплати покупцем ціни відступлення права вимоги (п. 1.3 Договором № 30/15-2 від 19.04.2016 про відступлення прав вимоги). Не пізніше пяти робочих днів з дати переходу прав вимог ТОВ «Інвест Кредит Капітал» зобовязане направити позичальникам та поручителям/іпотекодавцям/заставодавцям письмове повідомлення про відступлення права вимоги за зобовязаннями. Повідомлення повинні бути складені за встановленою формою, яка наведена у Додатку № 2 до Договору № 30/15-2 від 19.04.2016 про відступлення прав вимоги, та містити інформацію про відступлення права вимоги із зазначенням реквізитів ТОВ «Міжнародна інноваційна Група», необхідних для виконання позичальником своїх зобовязань, права вимоги за якими відступаються (п. 2.2 Договору № 30/15-2 від 19.04.2016 про відступлення прав вимоги). ТОВ «Інвест Кредит Капітал» зобовязане у разі отримання (після переходу прав вимог до ТОВ «Міжнародна інноваційна Група») грошових коштів в рахунок виконання зобовязань за кредитним договором перераховувати їх на рахунок ТОВ «Міжнародна інноваційна Група» (п. 2.4 Договору № 30/15-2 від 19.04.2016 про відступлення прав вимоги). Договір № 30/15-2 від 19.04.2016 року про відступлення прав вимоги набуває чинності з моменту його підписання та нотаріального посвідчення (п. 5.1 Договору № 30/15-2 від 19.04.2016 про відступлення прав вимоги). Відповідно до Додатку № 1 до Договору №30/15-2 від 19.04.2016 року про відступлення прав вимоги ТОВ «Інвест Кредит Капітал» передало ТОВ «Міжнародна інноваційна Група» права вимоги (як існуючі, так і майбутні) за Договором кредиту № 035-Г/19 від 24.10.2007 року. Загальна заборгованість станом на 19.04.2016 року (кредит, проценти, комісії, штрафи, пені, судовий збір, тощо) 202440,22 грн. (а.с. 21-22). Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07.11.2016 року у виконавчих провадженнях про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «КБ «Володимирський» в сумі 209303,28 грн., за рахунок заставленого майна предмету іпотеки, належного [PERSON], [PERSON] на праві привітної спільної сумісної власності, а саме трикімнатної квартири № 37, що розташована за адресою Україна, м. Черкаси, вул. Толстого, будинок 22 замінено стягувача з ТОВ ««Інвест Кредит Капітал» на ТОВ «Міжнародна інноваційна група» (а.с. 35-37). Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 27.12.2016 року ухвала Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07.11.2016 року залишена без змін (а.с. 38-39). Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. ст. 514, 516 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного кодексу. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст. 548 ЦК виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором. Видами забезпечення виконання зобовязання, в контексті ст.ст.546,549 ЦК України є неустойка у вигляді штрафу або пені. Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Зі змісту ч.2 ст.1054 ЦК України випливає, що до кредитних відносин застосовуються положення законодавства, які регулюють позичкові відносини (параграф 1 глави 71 ЦК України). Згідно ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Статтею 1050 ЦК України встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно. Відповідно до ч.2 ст.612 ЦК України, боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.\~ Вищенаведені норми надають право кредитору вимагати від боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, повернення не тільки основного боргу, а й сплати встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, три відсотки річних від простроченої суми, які є фактично платою за користування боржником грошовими коштами кредитора за весь період прострочки виконання грошового зобов'язання, а також пені. Зазначені норми не обмежують права кредитора звернутися до суду за захистом свого права, якщо грошове зобов'язання не виконується і після вирішення судом питання про стягнення основного боргу. Тобто, обов'язок оплатити основний борг, а також обов'язок оплатити нараховані на основний борг пеню, три відсотки річних та інфляційні втрати, є подільними один від одного зобов'язаннями, хоча і є взаємопов'язаними між собою; крім того, норми цивільного законодавства не ставлять в залежність одночасність вимог кредитора на стягнення з боржника основної заборгованості від одночасності права вимоги на стягнення трьох відсотків річних, інфляційних та пені у зв'язку з простроченням основного грошового зобов'язання. Наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох відсотків річних, передбачені статтею 625 ЦК України,\~не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, суть якого полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання. Зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599-601,604-609 ЦК. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляд цивільних і кримінальних справ № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України. Згідно довідки Придніпровського ВДВС м. Черкаси ГТУЮ в Черкаській області, станом на 08.11.2017 року у виконавчому провадженні № 40056748 про стягнення з [PERSON] на користь позивача боргу в сумі 209303,28 грн. стягнення не здіснювались (а.с. 106). Позивач в своєму позові просить стягнути з відповідача штрафні санкції які виникли з Договору кредиту № 035-Г/19 від 24.10.2007 року, та складаються з: -трьох процентів річних від простроченої суми в розмірі 40368,46 грн. та інфляційного збільшення боргу в сумі 264923,71 грн. за період з 17.08.2010 року (станом на 17.08.2010 року рішенням суду було стягнуто заборгованість за Договором кредиту № 035-Г/19 від 24.10.2007 року) по 28.08.2017 року (дата складання розрахунку позивачем) - відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України. -пені за рік, що передує зверненню з позовом до суду в розмірі 52461, 63 грн. (з 28.08.2016 року по 28.08.2017 року) в розмірі подвійної облікової ставки НБУ (розмір договірної пені згідно п. 4.2 [PERSON] договору від 01.07.2009 року до Договору кредиту № 035-Г/19 від 24.10.2007 року). Аналізуючи умови укладеного між сторонами Договору № 30/15-2 від 19.04.2016 про відступлення прав вимоги суд виходить з наступного. п. 1.3 Договору № 30/15-2 від 19.04.2016 року про відступлення прав вимоги передбачено що датою переходу прав вимог до ТОВ «Міжнародна інноваційна Група» за Договором кредиту № 035-Г/19 від 24.10.2007 року є дата підписання сторонами акта приймання-передавання документів прав вимоги, який було підписано 19.04.2016 року. Окрім цього, згідно п.п. 2.2 Договору № 30/15-2 від 19.04.2016 року ТОВ «Інвест Кредит Капітал» зобовязане направити позичальникам та поручителям/іпотекодавцям/заставодавцям письмове повідомлення про відступлення права вимоги за зобовязаннями за встановленою формою. З тексту повідомлення про відступлення, форма якого наведена у Додатку № 2 до Договору № 30/15-2 від 19.04.2016 року про відступлення прав вимоги (а.с. 23) вбачається, що відступлення прав вимоги не призведе до будь-яких змін обсягу прав та обовязків за Кредитними документами. Зокрема, суми, що підлягають сплаті, та строки їх сплати залишаються такими ж. Тобто у ТОВ «Міжнародна інноваційна група» право вимоги за Договором кредиту № 035-Г/19 від 24.10.2007 року виникло починаючи з 19.04.2016 року і саме з цієї дати позивач, як новий кредитор в зобовязанні має право на отримання боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦК України до вимог про стягнення пені застосовується позовна давність в 1 рік. А тому суд погоджується з періодом нарахування пені за неналежне виконання [PERSON] зобовязання застосованим позивачем при визначені її розміру. При підписанні Договору № 30/15-2 від 19.04.2016 про відступлення прав вимоги сторонами було зафіксовано загальний розмір заборгованості [PERSON] за Договором кредиту № 035-Г/19 від 24.10.2007 року станом на 19.04.2016 року (кредит, проценти, комісії, штрафи, пені, судовий збір, тощо) в сумі 202440,22 грн. Однак свої розрахунки ТОВ «Міжнародна інноваційна Група» проводить виходячи з суми боргу 191332, 14 грн. (а.с. 4). Відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. За таких обставини, оцінивши докази надані позивачем, виходячи з принципу розумності та справедливості, суті правовідносин суд приходить до висновку, що ТОВ «Міжнародна інноваційна Група», як новий кредитор за Договором кредиту № 035-Г/19 від 24.10.2007 року має право на стягнення за невиконання [PERSON] умов договору 91257,50 грн., що складається з: - трьох процентів річних за період з 19.04.2016 року по 28.08.2017 року. Кількість днів прострочення 496, а отже з розрахунку - сума трьох процентів річних, яка підлягає стягненню з [PERSON] становить 7800,06 грн. - пені за період з 28.08.2016 року по 28.08.2017 року в сумі 52461,63 грн. - інфляційних втрат за період з 19.04.2016 року по 28.08. 2017 року. Сукупний індекс інфляції за даний період становить 1,162. З розрахунку (191332,14 грн. х 1,162) -191332,14 грн., сума інфляційних втрат, яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON]А становить 30995,81 грн. Відповідач в судове засідання не зявився, своїх заперечень проти позову та доказів, які б обґрунтовували такі заперечення суду не надав. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позивачем при зверненні до суду з цим позовом був сплачений судовий збір в розмірі 5366,63 грн., який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача в сумі 1395,32грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (26 % від заявленої суми). На підставі ст. ст. 549, 625, 1048-1050, 1054-1055 ЦК України,

Outcome: partial