Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

ТОВ «ОТП Факторинг України» звернувся до суду з вказаним позовом, просить стягнути з [PERSON] на користь позивача суму заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № [NUMBER] в розмірі 36405,17 грн.; стягнути з [PERSON] на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 364,05 грн. Позивач зазначає, що між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER]. Позивач зазначає, за умовами вищевказаного кредитного договору позивач надав відповідачу кредит зі сплатою фіксованої процентної ставки та відповідач взяв на себе зобовязання повернуто кредит, сплатити відсотки за користування кредитом, та інші платежі, визначені договором. Також\~ позивач зазначає, що\~ 22.12.2014 р. відповідно до умов факторингу\~ ПАТ «ОТП Банк» передало ТОВ «ОТП Факторинг України» право грошової вимоги за Договором про надання споживчого кредиту №2005475984 від 29.08.2013 р. Позивач вказує, що відповідач порушує зобовязання по договору, внаслідок чого утворилася заборгованість перед позивачем в сумі 36405,17 грн., що складається з: залишку заборгованості за кредитом у сумі 28039,93 грн., суми несплачених відсотків за користування кредитом 8365,24 грн. Відповідач, будучи належним чином повідомлений, двічі не зявився в судове засідання. Представник позивача до судового засідання не зявився, до суду надав заяву, у якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного рішення. У звязку з зазначеним, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позову повністю виходячи з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З огляду положень ст.ст.\~57\~і\~58 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Судом достовірно встановлено, що 29.08.2013 р. був укладений договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER] між ПАТ «ОТП Банк» [PERSON]. Відповідно до п.1.1 вищевказаного договору відповідачу наданий споживчий кредит у сумі 25000 грн. з розміром процентної ставки 15 % річних та строком дії з 29.08.2013 р. по 29.08.2018 р. Відповідно до вищевказаного договору відповідач зобовязаний повернуто позивачу суму отриманого кредиту\~ та виконати всі інші зобовязання встановлені цім договором не пізніше 29.08.2018р. Відповідно до п.1.5.4. вищевказаного договору\~ в разі порушення відповідачем строків або суми сплати будь-якого щомісячного платежів, позивач має право вимагати від відповідача дострокового виконання зобовязань\~ за цим договором. Згідно розрахунків, наданих позивачем, у відповідача виникла\~ прострочена заборгованість\~ по кредиту у сумі 36405,17 грн., що складається з: залишку заборгованості за кредитом у сумі\~ 28039,93 грн., суми несплачених відсотків за користування кредитом 8365,24 грн. Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦПК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як вбачається з положень ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно вимог ст.ст. 526, 530, 611, 612 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не пропустив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, позивачем дійсно було надано відповідачу кредит,\~ якій відповідач не сплатив та внаслідок цього утворилась заборгованість, яка складається з залишку заборгованості за кредитом, суми несплачених відсотків за користування кредитом, комісії за РО. Отже, позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 88 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: approved