Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Логігрейн» звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з [PERSON] та Приватного підприємства «Богдан» на користь позивача матеріальні збитки у сумі 130001,36 грн, моральну шкоду у сумі 50000,00 грн, витрати пов`язанні зі сплатою судового збору та витрат за правничу допомогу. В обґрунтування позову зазначено, що 21.10.2018 о 01 год. 20 хв., [PERSON] по а/д Олександрівка - Миколаїв на 37 км, керуючи автомобілем MAN, д.н. [NUMBER] , з причепом KRONE, д.н. [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, особливостей вантажу, що перевозив, не дотримався безпечного інтервалу, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з зустрічним вантажним транспортним засобом DAF, д.н. [NUMBER] , з напівпричепом KOGEL, д.н. [NUMBER] (власником якого є ТОВ «Логігрейн»), внаслідок ДТП транспортні засоби отримала механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.12.1, п.13.1, п.13.3 Правил дорожнього руху України. Постановою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 09.11.2018 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340,00 грн. Позивач 21.03.2019 звернувся до ПП «Богдан» з приводу надання інформації щодо перебування у трудових відносинах з [PERSON] та виконання останнім трудових (службових) обов`язків під час ДТП, а саме 21.10.2018 о 01 год.20 хв. Даний запит ПП «Богдан» отримано 29.03.2019, однак проігноровано. В результаті ДТП напівпричіп KOGEL SNCO24, реєстраційний номер [NUMBER] , який належить ТОВ «Логігрейн», на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , зазнав матеріальних збитків, які виражаються в значних механічних пошкодженнях, відповідно до Звіту № 2018 про оцінку напівпричепа KOGEL SNCO24, реєстраційний номер [NUMBER] від 08.11.2018 вартість матеріального збитку складає 229001,36 грн. Цивільно-правова відповідальність відповідача, застрахована в СК ПрАТ «УПСК», згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 19.03.2019 позивачу перераховано страховою компанією ПрАТ «УПСК» суму страхового відшкодування - 99 000 грн (ліміт страхового відшкодування, за винятком франшизи). Отже, відповідачі солідарно повинні відшкодувати позивачу завдані збитки у сумі (229001,36 грн - 99000,00 грн) = 130\~001,36 грн. Крім того, внаслідок ДТП, яка трапилася з вини [PERSON] позивачу було завдано не лише матеріальних збитків, а й моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких позивач зазнав у зв`язку з пошкодженням власності напівпричепа KOGEL SNCO24, реєстраційний номер [NUMBER] , що призвело до неможливості з моменту ДТП по теперішній час використовувати напівпричіп за призначенням, порушенням нормальних життєвих зв`язків позивача, а саме отримувати дохід від своєї власності, адже основний вид діяльності ТОВ «Логігрейн» - вантажний автомобільний транспорт, який використовується для перевезень. Позивач, з урахуванням душевних страждань, втрати доходу у період з 21.10.2018 по теперішній час та, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, свої моральні страждання оцінює в сумі 50\~000,00 грн. Представник позивача Манзар Т.В. позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, з підстав зазначених в позові. 01.03.2021 від [PERSON] надійшли письмові судові дебати, в яких остання просить: стягнути солідарно з [PERSON] та Приватного підприємства «Богдан» на користь позивача матеріальні збитки у сумі 130001,36 грн, моральну шкоду у сумі 50000,00 грн, витрати пов`язанні зі сплатою судового збору та витрат за правничу допомогу у сумі 7000,00 грн. Представник відповідача-2 Чуприна С.П. заперечував щодо задоволення позову та просив відмовити у задоволенні, з підстав викладених у відзиві на позов. 08.07.2019 від відповідача Приватного підприємства «Богдан» надійшов відзив на позов, який обґрунтовано тим, що автомобіль MAN, державний номер [NUMBER] , яким 21 жовтня 2018 року керував [PERSON] , та на якому було скоєно ДТП належить на праві приватної власності [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . На підставі договору оренди транспортного засобу №1 від 02.01.2018 укладеного між фізичною особою - підприємцем [PERSON] та орендарем приватним підприємством «Богдан», в строкове платне користування були передані ряд транспортних засобів, в тому числі автомобіль MAN, державний номер [NUMBER] , з причепом KRONE, державний номер [NUMBER] , що підтверджується відповідним договором. Відповідач [PERSON] починаючи з 02.06.2015 працює на посаді водія автотранспортних засобів ПП « [PERSON] », що підтверджується письмовою заявою [PERSON] від 02.06.2015 та витягом з наказу директора ПП «Богдан» №74-к від 02.06.2015 про прийняття на роботу [PERSON] Наказом директора ПП «Богдан» №18 від 04.09.2018 автомобіль MAN, державний номер [NUMBER] , з причепом KRONE, державний номер [NUMBER] , закріплені за водієм автотранспортних засобів [PERSON] . Відповідно до наказу директора ПП «Богдан» №508-К від 19.10.2018, водій автотранспортних засобів [PERSON] був відряджений до ТОВ «Кернел-Трейд» для перевезення насіння соняшнику з села Велика Вісь Ріпкінського району Чернігівської області до ТОВ «Придніпровський ОЕЗ» в місті Кропивницький з 20.10. по 21.10.2018 - 2 календарних дні. Отже, дорожня транспортна пригода, яка мала місце 21.10.2018, сталася з вини водія ПП «Богдан» [PERSON] , який в той час перебував у службовому відрядженні. Таким чином, шкода завдана позивачеві працівником ПП «Богдан» [PERSON] під час виконання останнім своїх трудових обов`язків у випадку належного підтвердження сум такої шкоди підлягає відшкодуванню безпосередньо приватним підприємством «Богдан», а не солідарно [PERSON] та ПП «Богдан». Вказані обставини свідчать про відсутність предмету спору між позивачем та відповідачем [PERSON] , а також на порушення позивачем правил підсудності при зверненні до суду із позовом про стягнення шкоди, оскільки вимоги ТОВ ««Логігрейн» до ПП «Богдан» про відшкодування завданої шкоди мають бути заявлені виключно до роботодавця, тобто до ПП «Богдан» та підлягають розгляду в порядку господарського судочинства. Також,\~представник відповідача\~зазначає,\~що у\~разі,\~якщо суд\~не дійде\~до переконання\~щодо наявності\~підстав для\~закриття провадження\~по справі,\~останній заявляє\~про недоведеність\~позивачем належними\~та допустимими\~доказами розміру\~матеріальних збитків\~завданих внаслідок\~ДТП з\~огляду на\~наступне.\~Автомобіль MAN,\~державний номер\~ [NUMBER] ,\~яким 21\~жовтня 2018\~року керував\~ [PERSON] \~та на\~якому було\~скоєно ДТП\~належить на\~праві оренди\~ПП «Богдан».\~Цивільно-правова\~відповідальність водія\~ПП «Богдан»\~ [PERSON] \~була застрахована,\~що підтверджується\~полісом №АК/9009047\~від 04.05.2018\~виданого ПрАТ\~«УПСК».\~Позивач визнає\~факт отримання\~від ПрАТ\~«УПСК» страхової\~виплати в\~сумі 99000,00\~грн.\~На підтвердження\~загальної суми\~збитку завданого\~внаслідок ДТП,\~позивачем до\~суду надано\~звіт №2018\~від 08.11.2018\~про оцінку\~напівпричепа,\~що складений\~оцінювачем [PERSON] ,\~який знаходиться\~в трудових\~відносинах з\~ФОП [PERSON] \~на підставі\~трудового договору\~№22774\~від 06.09.2006.\~Однак,\~зазначений звіт\~не є\~висновком судового\~експерта,\~як наслідок\~є неналежним\~доказом по\~справі,\~що вказує\~на недоведеність\~позивачем розміру\~збитку про\~стягнення якого\~ним заявлено\~у позові. Щодо солідарного стягнення із відповідачів моральної шкоди в сумі 50000 гривен, представник відповідача зазначає, що спір між ТОВ ««Логігрейн» та ПП «Богдан» існує щодо втрат майнового характеру, а вимоги позивача про стягнення моральної шкоди є безпідставними, та не підлягають задоволенню через невідповідність нормам матеріального закону. Відповідач [PERSON] на неодноразові виклики суду, в призначені судові засідання жодного разу не з`явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. Допитаний в судовому засіданні судовий експерт [PERSON] зазначив, що експертиза проводилась станом на 21.10.2018, тобто на момент ДТП. Але при складені ним висновку допущено технічну помилку і вказано не правильну дату, а саме «станом на 21.10.2020», хоча правильним є «станом на 21.10.2018». Також пояснив, що експертиза ним проводилась на підставі ухвали суду, всі матеріали та інформаційні джерела, які ним використовувались під час проведення експертизи, відображенні у висновку експерта. Заслухавши представників сторін, експерта та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Логігрейн», в частині позовних вимог до [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ч.3 ст.259 ЦПК України якщо в одному провадженні об`єднані кілька взаємопов`язаних самостійних вимог, суд може ухвалити щодо будь-якої вимоги часткове рішення та продовжити провадження в частині невирішених вимог. Судом встановлено, що 21.10.2018 о 01 год. 20 хв., [PERSON] , по а/д Олександрівка - Миколаїв на 37 км, керуючи автомобілем MAN, державний номер [NUMBER] , з причепом KRONE, державний номер [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, особливостей вантажу, що перевозив, не дотримався безпечного інтервалу, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з зустрічним вантажним транспортним засобом DAF, державний номер [NUMBER] , з напівпричепом KOGEL, державний номер [NUMBER] , внаслідок ДТП транспортні засоби отримала механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.12.1, п.13.1, п.13.3 Правил дорожнього руху України. Постановою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 09.11.2018 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340.00 грн. Вирішено питання щодо судового збору. Вказана постанова не оскаржувалась та набрала законної сили 20.11.2018 (том 1, а.с.19). Транспортний засіб DAF, державний номер [NUMBER] , з напівпричепом KOGEL, державний номер [NUMBER] , належать позивачу ТОВ «Логігрейн», що підтверджується копіями свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , [NUMBER] (том 1, а.с.18). Транспортний засіб MAN, державний номер [NUMBER] , належить [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] (том 1, а.с.72). 04.05.2018 між ПрАТ «УПСК» та [PERSON] укладено поліс №АК/9009047 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, об`єктом страхування визначено транспортний засіб MAN\~TGA\~26.413, державний номер [NUMBER] . Строк дії полісу з 12.05.2018 до 11.05.2019 (том 1, а.с.81). Відповідно до копії договору оренди транспортного засобу у фізичної особи підприємця №1 від 02.01.2018, фізична особа-підприємець [PERSON] та приватне підприємство « [PERSON] » уклади договір оренди транспортних засобів, згідно якого, окрім інших, до ПП «Богдан» перейшли в строкове платне користування автомобіль MAN, державний номер [NUMBER] , та причеп KRONE, державний номер [NUMBER] (том 1, а.с.73-76). [PERSON] з 02.06.2015 прийнятий на посаду водія автотранспортних засобів в ПП « [PERSON] » (том 1, а.с.77,78). 04.09.2018 за [PERSON] , як водієм автотранспортних засобів, закріплено вантажний бортовий - тентований автомобіль марки MAN, державний номер [NUMBER] , та причеп KRONE, державний номер [NUMBER] (том 1, а.с.79). Відповідно до наказу №508-К ПП «Богдан» від 19.10.2018, водія транспортних засобів [PERSON] направлено у відрядження до ТОВ «Кернел-Трейд» для перевезення насіння соняшнику з села Велика Вісь Ріпкінського району Чернігівської області до ТОВ «Придніпровський ОЕЗ» в місті Кропивницький з 20.10. по 21.10.2018 2 календарні дні (том 1, а.с.80). Крім того,\~представник відповідача\~ПП «Богдан»,\~в судовому\~засідання просив\~врахувати суд,\~що в\~наказі про\~відрядження [PERSON] \~допущено помилку\~в написанні\~року,\~а саме\~зазначено 2019\~рік,\~хоча правильним\~є 2018\~рік.\~Наголосив на\~тому,\~що ПП\~« [PERSON] » визнає\~факт того,\~що на\~момент ДТП,\~яка сталась\~21.10.2018,\~з вини\~водія [PERSON] ,\~останній перебував\~з ПП\~«Богдан» в\~трудових відносинах\~та знаходився\~у відрядженні,\~тобто в\~момент ДТП\~ [PERSON] виконував свої трудові обов`язки. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до звіту №2018 про оцінку напівпричепа KOGEL SNCO24, реєстраційний номер [NUMBER] , складеного 08.11.2018 ФОП [PERSON] , вартість матеріального збитку, завданого власнику напівпричепа KOGEL SNCO24, реєстраційний номер [NUMBER] , ТОВ «Логігрейн» унаслідок ДТП на 08.11.2018 складає 229001,36 грн (том 1, а.с.20-28). Згідно платіжного доручення №11 від 19.03.2019 ПрАТ «УПСК» виплачено ТОВ «Логігрейн» страхове відшкодування згідно акту №ОЦ/173/003/19/0006 від 19.03.19 без ПДВ на суму 99000,00 грн (том 1, а.с.29). Позивачем на підтвердження понесених витрат на ремонт напівпричепа KOGEL SNCO24, реєстраційний номер [NUMBER] , надано товарний чек №002/1 від 04.01.2019 на суму 229001,36 грн та акт №ОУ-0000002 здачі-прийняття робіт (надання послуг) на суму 229001,36 грн, видані ФОП [PERSON] (том 1, а.с.121,122). На виконання ухвали про витребування доказів, ПрАТ «УПСК» надано звіт №208/11-18 про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу, складеного 28.11.2018 ФОП [PERSON] , згідно якого вартість (розмір) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу KOGEL SNCO24, реєстраційний номер [NUMBER] , в результаті його пошкодження, станом на дату оцінки 23.10.2018, становить 103173,50 грн (враховуючи ПДВ на запасні частини, матеріали, краски) (а.с. том 1, а.с.203-213). Також, надано ремонтну калькуляцію №208/11-18 (том 1, а.с. 217) та дефектну відомість №2018 огляду транспортного засобу складену 30.10.2018 (том 1, а.с.218). Згідно висновку експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи №630/20-27 від 03.11.2020, вартість відновлювального ремонту КТЗ напівпричепа KOGEL SNCO24, реєстраційний номер [NUMBER] , станом на 21.10.2018 (дата уточнена експертом в засіданні), складає: 103720,05 грн (том 1, а.с. 243-246). Таким чином, під час розгляду справи судом встановлено та представниками сторін не заперечується, факт того, що володільцем джерела підвищеної небезпеки автомобіля MAN,\~державний номер\~ [NUMBER] ,\~з причепом\~KRONE,\~державний номер\~ [NUMBER] , на момент вчинення ДТП, а саме: 21.10.2018, було ПП «Богдан», а [PERSON] в цей момент, перебував у трудових відносинах з ПП «Богдан», працював на посаді водія та виконував свої трудові обов`язки. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Тобто нормами ч.2 ст.1187 ЦК України визначено особливого суб`єкта, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, це є його законний володілець. Під володільцем джерела підвищеної небезпеки слід розуміти юридичну особу або громадянина, які здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, повного господарського відання, оперативного відання або з інших підстав (договір оренди, довіреність тощо). Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки на підставі трудових відносин із володільцем цього джерела. Покласти відповідальність на особу, яка заподіяла шкоду внаслідок користування джерелом підвищеної небезпеки підприємства, з яким перебувала у трудових відносинах на підставі трудового договору (договору підряду), можливо лише в тому разі, якщо буде доведено, що ця особа заволоділа транспортним засобом неправомірно (ч.ч.3, 4 ст. 1187 ЦК України). Вказане узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним в постанові від 19 вересня 2018 року у справі № 910/20622/17. Частина 1\~ст.\~1172\~ЦК України\~передбачає,\~що юридична\~або фізична\~особа відшкодовує\~шкоду,\~завдану їхнім\~працівником під\~час виконання\~ним своїх\~трудових (службових)\~обов`язків. Аналіз норм статей 1187 та 1172 ЦК України дає підстави стверджувати, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки роботодавець. Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм. Виняток із загального правила, визначеного ч.2 ст. 1187 ЦК України, викладено\~у частинах третій та четвертій цієї статті, відповідно до яких особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов`язана відшкодувати її на загальних підставах. Якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода, завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Зі свого боку, фізична чи юридична особа, яка відшкодувала шкоду, завдану її працівником при виконанні трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) чи цивільно-правового договору, має право зворотної вимоги (регресу) до такого працівника фактичного завдавача шкоди у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (частина перша статті 1191 ЦК України). Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року (справа № 6-108цс13) та постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018 по справі № 426/16825/16-ц. Також, судом приймається до уваги, що відповідно до висновку Верховного Суду, який викладено в постанові від 05.09.2018 у справі №534/872/16-ц, шкода (в тому числі моральна), завдана внаслідок ДТП з вини водія, який виконував трудові обов`язки та на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм. Разом з тим, позивач ТОВ «Логігрейн» пред`явив вимогу щодо солідарного стягнення з відповідачів [PERSON] та Приватного підприємства «Богдан» шкоди, завданої внаслідок ДТП. Суд приймає до уваги, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. У цій справі позивач вважає, що у відповідачів є солідарний обов`язок щодо відшкодування йому матеріальних збитків та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, а тому пред`являє до відповідачів однакові вимоги. Проте суд не погоджується з вказаним у зв`язку з наступним. Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Законодавство України, чинне як на момент виникнення спірних правовідносин, так і на час розгляду справи, не передбачає солідарного обов`язку працівника (водія, фактичного завдавача шкоди) та роботодавця (володільця джерела підвищеної\~небезпеки),\~ щодо відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП майну потерпілого. Натомість ст.1172 ЦК України чітко встановлено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Вказане узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеній в постанові від 20 червня 2018 року по справі № 308/3162/15-ц. З огляду на викладене, особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець. Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм, як наслідок солідарне стягнення з відповідачів шкоди (матеріальних збитків та моральної шкоди), завданої внаслідок ДТП є неможливим. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Логігрейн» до [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, слід відмовити, оскільки [PERSON] не є належним відповідачем у справі, адже він керував транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових обов`язків, а тому саме ПП «Богдан» як володілець транспортного засобу має нести обов`язок з відшкодування шкоди, завданої її працівником. Вирішуючи питання щодо судових витрат суд вважає, що понесені позивачем судові витрати не підлягають стягненню з відповідача, зважаючи на рішення прийняте судом, що відповідає вимогам ст.141 ЦПК України. Правовідносини між\~сторонами регулюються ст.ст. 541, 1172, 1187 ЦК України.

Outcome: dismissed