Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі з 25 листопада 2005 року. Шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 330. Від шлюбу мають спільних дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що, спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з постійними скарками та різними поглядами на життя й сімейні цінності. З лютого 2013 року сторони проживають окремо, спільне господарство сторонами не ведеться, позивачка проживає з іншим чоловіком. Вважаючи збереження родини неможливим, просить шлюб розірвати, заходи щодо примирення подружжя не застосовувати. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги і просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду клопотання про розгляд справи без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи та наведені у позовній заяві доводи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони з 25 листопада 2005 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області під актовим записом № 330. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Дітей віком до одного року не мають. Сторони припинили шлюбні відносини та разом не проживають з лютого 2013 року, спільного господарства не ведуть. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Статтею 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Враховуючи досліджені доказами обставини справи, суд прийшов до висновку, що сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинені з лютого 2013 року, сім'я розпалася, позивачка проживає з іншим чоловіком. За таких умов подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Післяшлюбне прізвище відповідачки слід визначити як «[PERSON]». Враховуючи викладене, на підставі статтей 104, 105, 112-114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved