Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось до суду із позовом у якому просить стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 2 859 грн. 78 коп. та судовий збір. Вимоги мотивує тим, що 26.02.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого в свою чергу є ПАТ «ОТП Банк», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 005/448/08/1, відповідно до якого банк надав позичальнику овердрафт шляхом кредитування поточного рахунку в розмірі ліміту овердрафта у сумі 2 700,00 грн. 27 січня 2012 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу, відповідно до якого банк передав, а фактор прийняв право вимоги до позичальника, що випливають із умов кредитного договору. Банк свої зобов'язання перед відповідачем відповідно до укладеного договору виконав в повному обсязі. Проте [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 02.06.2014 року у відповідача утворилася заборгованість у розмірі 2 859,78 грн., з яких: залишок заборгованості за кредитом у сумі 1 757,39 грн. та сума несплачених відсотків за користування кредитом у розмірі 1 102,39 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, до суду подав заяву у якій просить суд провести розгляд справи у його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, у зв'язку з чим суд з урахуванням заяви представника позивача, вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та відповідно ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як убачається із матеріалів справи, 26.02.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та [PERSON] було укладено договір № 005/448/08/1 про кредитування поточного рахунку (овердрафт), відповідно до умов якого банк надав позичальнику овердрафт шляхом кредитування поточного рахунку № 2620 2 501792781 в розмірі ліміту овердрафта у сумі 2 700,00 грн. (надалі по тексту - кредитний договір, а.с. 5, 6). Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 4.1. кредитного договору передбачено, що позичальник за користування кредитом зобов'язаний сплатити банку відповідну плату в порядку та на умовах передбачених п.п. 4.1.1. - 4.1.5. договору, при цьому обумовлено нарахування відсотків за користування непростроченим кредитом у розмірі 26 % річних та за користування простроченим до повернення кредитом у розмірі 36 % річних. Згідно пункту 10.1. кредитного договору, усі платежі для повернення кредиту, сплати відсотків та комісій за користування кредитом повинні здійснюватися у валюті кредиту - гривні, в строки та на умовах, встановлених Договором. 27 січня 2012 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу № 27/01/12, відповідно до умов якого банк передав, а позивач прийняв право вимоги до позичальника, що випливають із умов кредитного договору укладеного з відповідачем (а.с. 13-16). Відповідно до п. 1.1. договору факторингу, клієнт (Первісний Кредитор) передає, а фактор (Новий Кредитор) приймає право грошової вимоги, що належить клієнту, і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між клієнтом і боржниками, в розмірі портфеля заборгованості. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи(боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Судом встановлено, що відповідач свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 02.06.2014 року утворилася заборгованість у розмірі 2 859,78 грн., з яких: залишок заборгованості за кредитом у сумі 1 757,39 грн. та сума несплачених відсотків за користування кредитом у розмірі 1 102,39 грн. Отже, за викладених вище обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим підлягають задоволенню. Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений останнім судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved