Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-08 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. Позивачка [PERSON] 28.04.2021 року звернулася у Стрийський міськрайонний суд Львівської області з позовною заявою, в якій просить ухвалити рішення про визнання за нею права власності на будинок садибного типу (позначений у технічній документації літерою «З-1») загальною площею 146,1 кв. м., житловою площею 61,1 кв. м., з приналежними до нього господарськими будівлями - гаражем (позначений у технічній документації літерою «Б»), чотирма сараями (позначені у технічній документації літерами «В», «Г», «Д», «Е»), убиральнею (позначена у технічній документації літерою «Ж»), та спорудами - воротами № 1, огорожею № 2, № 3, № 4, колонкою № 5, розташовані по [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] у м. Львів-Винники. Позов обґрунтовано тим, що [INFO] у с. Львів-Винники внаслідок захворювання у віці 75 років помер батько позивачки та відповідачок [PERSON] , [PERSON] , а чоловік відповідачки [PERSON] - [PERSON] , про що виконавчим комітетом Лисятицької сільської ради Стрийського району Львівської області за місцем його фактичного проживання було видано відповідне свідоцтво про смерть. Заповіту щодо розпорядження усіма своїми майновими правами на випадок смерті спадкодавець [PERSON] за життя не складав, за винятком заповіту, складеного ним й посвідченого у встановленому порядку посадовою особою орган місцевого самоврядування 20.08.2015 року у с. Волосянка Сколівського району Львівської області, реєстровий номер 41, згідно котрого він належне йому право на дві із усіх земельних ділянок, а саме площею 0,2012 га та площею 0,5161 га, із цільовим призначенням - ведення особистого селянського господарства, розташовані у с. Волосянка Стрийського району Львівської області, заповів позивачці і такі права на об`єкти нерухомого майна були успадковані нею за заповітом, вони не є предметами даного спору. Проте, після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилася також спадщина за законом на належне йому право на інші земельні ділянки, а також на житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями і спорудами, розташований у [ADDRESS] , котрий він прийняв у дар у 1984 році та у подальшому здійснив перебудову у 1989 році. На даний час позивачка є єдиною спадкоємицею за законом усіх прав та обов`язків, котрі залишились після смерті спадкодавця [PERSON] на майно, що є предметом спору, оскільки інші спадкоємці таких прав та обов`язків за законом - відповідачки у справі відповідних заяв про прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка (батька) у встановленому законом порядку до нотаріальної контори не подавали, а, навпаки, відмовились у встановленому законом порядку від спадщини за законом після його смерті на користь позивачки. Незважаючи на такий стан речей, оформити відповідне право на спадщину за законом після смерті батька позивачка не може у зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на спірне майно. З огляду на вказане, отримавши відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, пов`язаної із видачею свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця [PERSON] на спірне нерухоме майно, позивачка змушена була звертатися за захистом своїх спадкових прав до суду із даним позовом. Відповідачки у запропоновані судом строки та порядку відзиву на позовну заяву [PERSON] до них, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачок, про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом,не подали. Однак кожна з відповідачок у своїх поданих на адресу суду заявах про розгляд цієї справи по суті за їх відсутності, одночасно зазначили про те, що викладені позивачкою обставини не оспорюють, а проти задоволення її позовних вимог не заперечують. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачок, у запропоновані судом строк та порядку письмових пояснень на позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , за її участі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачок, не подала. Однак, її уповноваженою представницею у своїй заяві про розгляд цієї справи по суті без її участі, одночасно зазначено про те, що вона при ухваленні рішення у такій справі покладається на розсуд суду. Заяви та клопотання учасників справи. Від відповідачки 1 08.06.2021 року за вх. № 11170 через канцелярію суду із встановленням її особи надійшла заява про розгляд справи по суті без її участі. Одночасно у такій заяві зазначеною відповідачкою висловлено позицію про те, що вона проти задоволення позову не заперечує. Від відповідачки 2 08.06.2021 року за вх. № 11155 через канцелярію суду із встановленням її особи надійшла заява про розгляд справи по суті без її участі. Одночасно у такій заяві зазначеною відповідачкою висловлено позицію про те, що вона проти задоволення позову не заперечує. Від відповідачки 3 08.06.2021 року за вх. № 11171 через канцелярію суду із встановленням її особи надійшла заява про розгляд справи по суті без її участі. Одночасно у такій заяві зазначеною відповідачкою висловлено позицію про те, що вона проти задоволення позову не заперечує. Від уповноваженої представниці третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачок, - головного спеціаліста юридичного відділу Капко Н.Б. (довіреність від 24.11.2020 року за № 142/3.17, належно засвідчена копія мітиться у матеріалах справи) 05.07.2021 року за вх. № 12847через канцелярію суду (особа встановлена на стадії підготовчого провадження у справі) надійшла заява про розгляд справи по суті без її участі. Одночасно у такій заяві зазначеною представницею третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачок, висловлено позицію про те, що вона при ухваленні рішення у цій справі покладається на розсуд суду та просить ухвалити таке відповідно до вимог діючого законодавства. Від позивачки 09.07.2021 року за вх. № 13156 через канцелярію суду (особа встановлена на стадії підготовчого провадження у справі) надійшла заява про розгляд справи по сутібез їїучасті, на підставі наявних у суду матеріалів. Одночасно у такій заяві зазначено про те, що позивачкапозовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Інших заяв чи клопотань від учасників цієї справи до суду не надходило. Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали. Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Микитина В.Я. від 13.05.2021 року, після отримання у встановленому порядку інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідачко, які у цьому позові не мають статусу підприємця, вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 08.06.2021 року о 10.00 год.. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області (головуючий - суддя Микитин В.Я.) від 08.06.2021 року підготовче провадження у цій справі закрито та призначено її судовий розгляд по суті у судовому засіданні на 09.07.2021 року о 12 год. 00 хв..Витребувано від Сколівської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) належно засвідчену копію спадкової справи після смерті спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] у с. Волосянка Стрийського району Львівської області. Витребувані судом письмові докази від Сколівської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) надішли на адресу суду із супровідним листом 23.06.2021 року за вх. № 12025. Учасники справи належно та завчасно повідомлялись судом про місце, дату та час судового засідання по їх справі щодо її розгляду по суті, про що у справі наявні відповідні письмові підтвердження цьому. Судом також було задоволенозаяви усіх учасників цієї справи про розгляд справи за їх відсутності та, виходячи з положень ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, а також враховуючи неявку у судове засідання усіх учасників справи, суд вважав за доцільне та можливе здійснювати судовий розгляд даної справи за відсутності її учасників на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового засідання у цій справі технічними засобами. Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись. Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. У своєму рішеннівід 12 березня 2009 року у справі «Плахтєєва та Плахтєєв проти України» (заява № 20347/03) Європейський Суд з прав людини вкотре наголосив на гарантованому кожній особі праві на звернення до суду з позовом щодо її прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У свою чергую, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України. Дотримуючись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, а також виходячи із наведених вище норм національного процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав позивачки [PERSON] за пред`явленими позовними вимогами щодо спадкування, встановив наступне. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин із зазначенням відповідних доказів. Так, судом встановлено, що [PERSON] , після смерті якого позивачка має намір оформити спадщину за законом, помер [INFO] у віці 75 років у м. Львів-Винники, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 13.08.2020 року виконавчим комітетом Лисятицької сільської ради Стрийського району Львівської області (копія міститься у справі, а. с. 89). Вказаний день смерті [PERSON] є часом відкриття спадщини після його смерті. Покійний [PERSON] являється батьком позивачки, що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] , виданим 23.10.1969 року Сколівськимрайбюро ЗАГС Львівської області (копія міститься у справі, а с. 92). За життя, а саме 20.08.2015 року, спадкодавець [PERSON] у с. Волосянка Стрийського району Львівської області у приміщенні сільської ради склав заповіт (копія міститься у справі, а. с. 91), котрим належні йому права та обов`язки з приводу окремого нерухомого майна - двох земельних ділянок, а саме площею 0,2012 га та площею 0,5161 га, із цільовим призначенням - ведення особистого селянського господарства, розташованих у с. Волосянка Стрийського району Львівської області, заповів своїй дочці [PERSON] - позивачці по справі. Сторонами у своїх заява процесуального характеру, поданих на адресу суду у межах цієї справи, визнається та обставина, що позивачка прийняла спадщину за заповітом після смерті спадкодавця [PERSON] , а охоплене цим заповітом нерухоме майно, як інше майно у вигляді земельних ділянок, не є предметом даного спору. Враховуючи наявність у зазначеного спадкодавця інших прав та обов`язків з приводу об`єктів нерухомого майна та відсутність складених ним заповітів щодо розпорядження цими правами й обов`язками на випадок смерті, спадкування у такому випадку щодо нерухомого майна, не охопленого заповітом, здійснюється за законом. Спадкоємцями прав та обов`язків за законом після смерті спадкодавця [PERSON] є позивачка та відповідачки, як троє його дочок та дружина. Позивачка, яка бажає прийняти спадщину після смерті батька, у визначений законом строк, а саме 08.12.2020 року, подала у Сколівську державну нотаріальну контору Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) заяву про прийняття спадщини після смерті батька (копії містяться у справі, а. с. 88), у встановленому законом порядку та строки не відмовилася від спадщини після смерті батька. Отже, судом встановлено, що позивачка прийняла спадщину за заповітом та за законом після смерті свого батька. З матеріалів справи вбачається, що на підставі вказаної вище заяви Сколівською державною нотаріальною конторою Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 08.12.2020 року відкрито спадкову справу № 283/2020 після смерті [PERSON] , про що свідчить Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 62793643 від 08.12.2020 року, Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 62793555 від 08.12.2020 року (копія містяться у справі , а. с. 99). У свою чергу, у матеріалах справи наявні заяви усіх трьох відповідачок про відмову від прийняття спадщини після смерті батька (чоловіка), подані у Сколівську державну нотаріальну контору Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) та зареєстровані 08.12.2020 року за номерами 85, 687, 688 (копії містяться у справі, а. с. 95, 96, 97). Відтак, саме позивачка за законом вправі успадкувати усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві [PERSON] на момент відкриття спадщини після його смерті і не припинилися внаслідок його смерті, а також входили до складу спадщини та не охоплювалися складеним ним на користь позивачки вищевказаним заповітом. Так, детально перевіряючи відповідні права та обов`язки, які належали зазначеному спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а також входили до складу спадщини, зокрема прав на домоволодіння, розташоване у [ADDRESS] , котре є предметом спору у межах пред`явлених позовних вимог, судом встановлено наступне. Зокрема, розмежовуючи під час вирішення спору час і підстави виникнення права власності у спадкодавців, які кваліфікуються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень чинного ЦК України, судом з`ясовано, що відповідне свідоцтво про право власності на спірне домоволодіння відсутнє, реєстрація такого домоволодіння не здійснювалась в силу незнання спадкодавцем [PERSON] відповідних прав та обов`язків з вказаного приводу, а також з інших причин. Так судом встановлено, що домоволодіння є придатним до проживання та не є самочинним об`єктом будівнитцва. Житловий будинок позначений у технічній документації літерою З-1, має загальну площу146,1 кв. м., житлову площу 61,1 кв. м., до нього приналежні господарські будівлі - гараж (позначений у технічній документації літерою «Б»), чотири сараї (позначені у технічній документації літерами «В», «Г», «Д», «Е»), убиральня (позначена у технічній документації літерою «Ж»), та спорудами - ворота № 1, огорожа № 2, № 3, № 4, колонка № 5. Наведені вище обставини стверджуються інвентаризаційними матеріалами КП ЛОР «Стрийське МБТІ» (а. с. 32-38). Будинок прийнятий спадкодавцем [PERSON] у дар від громадянина [PERSON] у 1984 році, після чого за особисті кошти перебудований ним у 1989 році, з добудовою приналежних до нього господарських будівель і споруд у 1990 та 1992 роках. Належність правовстановлюючих документів у спадкодавця встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, відповідно до котрого, якщо право власності на спірне домоволодіння, незважаючи на відсутність свідоцтва про право власності, підтверджувалося належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, як про це стверджують сторони, то орган місцевого самоврядування в особі Лисятицької сільської ради Стрийського району Львівської області зобов`язаний був видати довідку про належність спірного житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві [PERSON] , а нотаріус зобов`язаний прийняти таку довідку разом із іншими правовстановлюючими документами для видачі свідоцтва про право на спадщину. При цьому суд наголошує, що має місце наявний не скасований та не визнаний недійсним договір дарування від 20.10.1984 року, реєстровий № 92 (копія міститься у справі, а. с. 8-9), на підставі котрого спадкодавець [PERSON] прийняв у дар від громадянина [PERSON] належний останньому житловий будинок, розташований у с. Кути Стрийського району Львівської області, після чого такий був перебудований у 1989 році із добудовою господарських будівель та споруд. Судом також встановлено, що, незважаючи на викладене вище, спадкодавець [PERSON] своє право власності в органах БТІ не зареєстрував (не оформив). Встановлено й те, що Лисятицька сільська рада Стрийського району Львівської області не видавала довідку про належність спірного житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві [PERSON] .. Тому, при вирішенні питання щодо визнання права власності на спірне домоволодіння у порядку спадкування за законом, суд оцінює наявність належних доказів на підтвердження правомірності його набуття у сукупності з іншими доказами, зібраними у матеріалах справи, у тому числі матеріалами технічної інвентаризації, де відсутні відмітки про самочинне будівництво, а також наявності документації на підтвердження правомірності забудови земельної ділянки попереднім власником - громадянином [PERSON] , переоформленої у подальшому на нового власника - [PERSON] .. Суд переконаний, що зібрані матеріали справи повністю підтверджують право спадкодавця [PERSON] на спірне домоволодіння, яке не залежало від його реєстрації на момент здійснення. Судом також встановлено, що позивачка, які прийняла спадщину у встановленому порядку, зверталася до Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак 05.02.2021 року одержала відмову у вчиненні зазначеної нотаріальної дії за вих. № 79/01-16, через відсутність усіх необхідних правовстановлюючих документів (копіямістяться у справі, а. с. 50). Як уже йшлося вище, після смерті спадкодавця [PERSON] Сколівською державною нотаріальною конторою Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) була заведена спадкова справа, згідно з котрою єдиною спадкоємицею, яка прийняла спадщину та подала заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, є позивачка. Більше того, як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 15.02.2021 року державним нотаріусом Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Батлюком В.І. та зареєстрованого у реєстрі за № 60 (копія мітиться у справі, а. с. 29) та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.02.2021 року, індексний номер: 244404490, номер запису про право власності: 40556049 (копія мітиться у справі, а. с. 31), позивачка у спадкувала та на даний час є власницею земельної ділянки площею 0,2500 га із цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), розташованої у с. Кути Стрийського району Львівської області, тобто є одноосібною власницею тієї земельної ділянки, на котрій розташоване спірне домоволодіння. Норми права та роз`яснення, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення. В силу ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 1220, ч. 1 ст. 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, які прийняли спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК Україниспадкоємець, якийбажаєприйнятиспадщину, але на час відкриттяспадщини не проживав постійноізспадкодавцем, має подати до нотаріальноїконторизаяву про прийняттяспадщини. Частина 1 ст. 1270 ЦК України встановлює строк для прийняття спадщини, який складає шість місяців і починається з часу відкриття спадщини. Висновок суду за результатами розгляду справи. Оскільки судом на підставі зібраних та перевірених у судовому засіданні письмових доказів у їх сукупності та взаємозв`язку встановлено, що спірне домоволодіння належало спадкодавцеві [PERSON] на праві особистої власності і таке його право не залежало від реєстрації в органах МБТ на момент виникнення, враховуючи також ту обставину, що дружина спадкодавця [PERSON] - [PERSON] , яка є однією із відповідачок у цій справі, не оспорює своє право на частину у такому домоволодінні як об`єкті права спільної сумісної власності подружжя, а, навпаки, визнає, що таке є виключно особистою власністю чоловіка в силу прийняття у дар на підставі договору дарування від 20.10.1984 року та подальшої перебудови за власні кошти, без її участі у цьому, при цьому оригінал правовстановлюючого документа на спірне домоволодіння відсутній, що, відповідно, унеможливлює здійснити спадкування позивачкою прав та обов`язків батька на це домоволодіння у нотаріуса, то у суду немає перешкод для можливості захисту зазначеного порушеного права позивачки як єдиної спадкоємиці, яка прийняла спадщину, після смерті спадкодавця [PERSON] , у спосіб визнання за нею відповідного права у порядку спадкування. Відтак, позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі. Зокрема, слід визнати за позивачкою право власності на будинок садибного типу (позначений у технічній документації літерою «З-1») загальною площею 146,1 кв. м., житловою площею 61,1 кв. м., з приналежними до нього господарськими будівлями - гаражем (позначений у технічній документації літерою «Б»), чотирма сараями (позначені у технічній документації літерами «В», «Г», «Д», «Е»), убиральнею (позначена у технічній документації літерою «Ж»), та спорудами - воротами № 1, огорожею № 2, № 3, № 4, колонкою № 5, розташовані по [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті свого батька [PERSON] , який помер [INFO] у м. Львів-Винники. При цьому суд також приймає до уваги, що земельна ділянка у с. Кути Стрийського району Львівської області площею 0,2500 га із цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), на котрій розміщене спірне домоволодіння, на даний час належить позивачці на праві власності одноосібно. Щодо розподілу судових витрат у справі. Розподіл судових витрат у справі, котрі полягають у сплаті позивачкою судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із вимогою майнового характеру, у розмірі 1 461 грн. 40 коп. і підтверджуються квитанцією № 4 від 23.04.2021 року (оригінал міститься у справі, а. с. 1), слід здійснити у порядку, визначеному ст. 141 ЦПК України, та, з урахуванням відповідної позиції позиваки з цього приводу, слід залишити за останньою, тобто покласти на неї. Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, окрім як сплати судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду, матеріали цієї справи не містять.

Outcome: approved