Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська мікрофінансова мережа» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту №ХР01-00018 від 28.04.2014 року, яка становить 8039,25 грн. Позивач посилається на те, що відповідач [PERSON] відповідно до укладеного договору №ХР01-00018 від 28.04.2014 року отримав кредитні кошти, в національній валюті, на умовах строковості, платності та поворотності у розмірі 4800 грн., строком на 24 місяці до квітня 2016 року, зі сплатою 8 відсотків за кожен день від залишкової суми кредиту. Прийняті на себе зобов'язання [PERSON] не виконує, що є підставою для стягнення заборгованості по кредиту. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.04.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська мікрофінансова мережа» та [PERSON] був укладений договір фінансового кредиту, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредитні кошти, в національній валюті, на умовах строковості, платності та поворотності у розмірі 4800 грн., строком на 24 місяці до квітня 2016 року, зі сплатою 8 відсотків за кожен день від залишкової суми кредиту. На час звернення до суду відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконав. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного стану. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України). Відповідно до положень ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов'язань. Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, суд вважає, що належними та допустимими доказами було доведено те, що відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання та не сплатив борг за кредитним договором, а тому позовні вимоги є обґрунтованими. Відповідач станом на 29.01.2015 року має заборгованість в сумі 8039,25 грн., яка складається з наступного: заборгованість за фінансовим кредитом в сумі 4799,33 грн., заборгованості по процентом за користування фінансовим кредитом в сумі 226,20 грн., заборгованість по комісії в сумі 2712,72 грн., а також штраф в сумі 301,00 грн. Крім того, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved