Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

ТОВ «Інвестмент Проперті Протектед» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 04.02.2012 року трапилася дорожньо-транспортна за участі транспортного засобу марки «Lexus GX460» державний номерний знак «[NUMBER]», що належить [PERSON], під керуванням [PERSON] та транспортного засобу марки «Chevrolet Aveo» державний номерний знак «[NUMBER]» під керуванням відповідача [PERSON], якого постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 21.02.2012 року визнано винним у скоєнні даного ДТП. Згідно договору добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу № 3893 від 21.11.2011 року, автомобіль марки «Lexus GX460» державний номерний знак «[NUMBER]» був застрахований в АТ «СК «Нова». Вартість відновлювального ремонту пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля марки «Lexus GX460» становить 15 415, 44 грн., і дана сума страхового відшкодування була виплачена АТ «СК «Нова» страхувальнику у повному розмірі. 25.10.2012 року та 30.10.2013 року АТ «СК «НОВА» надсилала відповідачу вимогу про необхідність виплати страхового відшкодування, однак вимоги виконані не були. На підставі договору купівлі-продажу боргових зобов'язань від 02.01.2014 року ПАТ «СК «Нова» передало право стягнення боргових зобов'язань ТОВ «Інвестмент Проперті Протектед», яке у свою чергу 13.01.2015 року також надсилало відповідачу претензію про виплату страхового відшкодування, однак борг сплачено не було. Враховуючи те, що страхове відшкодування відповідачем не сплачене, тому просить стягнути з нього в порядку регресу на користь ТОВ «Інвестмент Проперті Протектед» 15 415, 44 грн. та сплачені по справі судові витрати. Представник позивача ТОВ «Інвестмент Проперті Протектед» - Боронило І.М. в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує та просить проводити розгляд справи без її участі /а.с. 72, 75/. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заявлений позов визнав, однак посилаючись на своє тяжке матеріальне становище просив суд зменшити розмір стягнення страхового відшкодування. Заслухавши пояснення відповідача, проаналізувавши обставини справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно постанови судді Солом'янського районного суду м. Києва від 21.02.2012 року, [PERSON] є винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 04.02.2012 року, за участю автомобілів марок «Chevrolet» державний номерний знак «[NUMBER]» та «Lexus» державний номерний знак «[NUMBER]», внаслідок якої автомобілі отримали механічні пошкодження /а.с. 15/. Власником автомобіля марки «Lexus GX460» державний номерний знак «[NUMBER]» є [PERSON], про що свідчить технічний паспорт серії [NUMBER], виданий ВРЕР-9 УДАІ в м. Києві /а.с. 18/. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля [PERSON] на момент скоєння відповідачем ДТП була застрахована за Договором добровільного страхування ризиків, пов'язаних із експлуатацією наземного транспортного засобу № 3893 від 21.11.2011 року у ВАТ «Страхова компанія «НОВА» /а.с. 5-13/. Згідно звіту з визначення вартості відновлюваного ремонту з урахуванням фізичного зносу КТЗ від 15.02.2012 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Lexus GX460» державний номерний знак «[NUMBER]» складає 15 724, 30 грн. Відповідно до рахунку-фактури № АС-00000355 від 06.02.2012 року, фактичні витрати на відновлювальний ремонт, пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля марки «Lexus GX460» державний номерний знак «[NUMBER]», склали 15 415, 44 грн. /а.с. 21-22/. Сума страхового відшкодування до виплати страхувальнику на підставі страхового акту № 343 від 01.03.2012 року складає 15 415, 44 грн. /а.с. 29-30/, і зазначена сума відшкодована страхувальнику [PERSON] у повному розмірі, про що свідчать платіжні доручення № 1693 від 03.03.2012 року та № 2911 від 18.04.2012 року /а.с. 33-34/. Як вбачається з договору купівлі-продажу боргових зобов'язань від 02.01.2014 року та додаткової угоди № 24 від 21.01.2015 року, ПАТ «Страхова компанія «НОВА» передала право на регресивні вимоги ТОВ «Інвестмент Проперті Протектед», в тому числі по договору страхування № 3893 від 21.11.2011 року автомобіля «Lexus GX460» державний номерний знак «[NUMBER]», що належить [PERSON] /а.с. 56-62/. Відповідачу були надіслані вимоги про відшкодування шкоди від 25.10.2012 року, 30.10.2013 року та досудове попередження від 13.01.2015 року, однак сума страхового відшкодування [PERSON] сплачена не була /а.с. 52-55, 63-64/. Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. З наведеного вбачається, що позивач перебував в страхових відносинах з страхувальником [PERSON], та у виконання взятих на себе договірних обов'язків, при настанні вказаних вище подій, виплатив страхове відшкодування за шкоду, спричинену автомобілю, що належить страхувальнику, при цьому це страхове відшкодування не перевищило суму наданою експертною оцінкою збитків. Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних виплат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Тобто, за цивільним кодексом після виплати страхового відшкодування, фактично продовжує існувати основне зобов'язання між страхувальником, з одного боку, і особою, відповідальною за збитки, - з іншого, при відбуванні зміни осіб у зобов'язанні шляхом переходу прав кредитора до іншої особи, на підставі закону: страховик заміняє собою страхувальника в його вимогах до особи, відповідальної за збитки. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. З аналізу цієї норми вбачається, що на боржника (особу, яка завдала шкоди) покладається обов'язок відшкодувати кредитору сплачений ним третій особі платіж в повному обсязі. Право зворотної вимоги до особи, яка завдала шкоди виникає з моменту відшкодування потерпілому шкоди і з цього часу починається перебіг строку позовної давності. Таким чином, право зворотної вимоги у ТОВ «Інвестмент Проперті Протектед» виникло після відшкодування страхувальнику матеріальної шкоди. Встановивши матеріально-процесуальну конструкцію переходу прав страхувальника - [PERSON] до страховика - ТОВ «Інвестмент Проперті Протектед» після виплати страхового відшкодування, суд зазначає підстави для реалізації позивачем набутих прав зворотної вимоги. Главою 82 ЦК України встановлені положення, що виникають не з договорів, а із завдання шкоди. У статі 1166 ЦК України міститься законодавче визначення деліктної відповідальності за шкоду, завдану майну та підстави її виникнення. Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З урахуванням наявності підстав для відшкодування майнової шкоди, а саме: встановлення вини [PERSON] у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди 04.02.2012 року, наявність шкоди, безпосередній причинний зв'язок між майновою шкодою та протиправною поведінкою відповідача, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для стягнення з [PERSON] суми страхового відшкодування у заявленому розмірі, як таке, що служить реалізації принципів невідворотності відповідальності та повноти відшкодування шкоди. Разом з тим, судом встановлено, що відповідач [PERSON] має на утриманні двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], які навчаються /а.с. 84/; немає власного житла /а.с. 80-81/; його місячна заробітна плата складає 600 грн. /а.с. 82/, а заробітна плата його дружини - [PERSON] становить мінімальний рівень: 1220 грн. /а.с. 83/. Відповідно до ч. 4 ст. 1193 ЦК України суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З огляду на викладене та з урахуванням тяжкого матеріального становища відповідача, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та стягнути [PERSON] на користь позивача ТОВ «Інвестмент Проперті Протектед» витрати страхового відшкодування до 7 700 грн., а також судові витрати по справі пропорційно до задоволених позовних вимог. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. На підставі ст.ст. 1166, 1191, 1193 ЦК України, ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: partial