Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

ТОВ «Солум» звернулося до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] про розірвання договору найму та виселення. Позов мотивує тим, щоТовариство є власником житлового будинку №51 по вул. Оноківська в м. Ужгороді та земельної ділянки, площею 0,1000 га за тією ж адресою. На момент набуття позивачем у власність вищевказаного будинку, у ньому проживали та були зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 26.07.2016 року були визнані такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Вказує, що під час проведення виконавчих дій із примусового виконання виконавчого листа №308/756/16-ц від 08.09.2016 року про виселення [PERSON], [PERSON] та [PERSON] із житлового будинку №51 по вул. Оноківська в м. Ужгороді позивачу стало відомо, що за вказаною адресою на підставі Договору найму від 14.10.2003 року проживає [PERSON]. Позивач вважає даний Договір найму підробленим, оскільки [PERSON] та [PERSON] є колишнім подружжям, в ньому встановлена не обєктивно низька плата за користування житлом, підписи [PERSON] у даному Договорі найму та Іпотечному договорі відрізняються, під час укладення Іпотечного договору [PERSON] стверджувала, що предмет іпотеки не обтяжений іншими зобовязаннями, в тому числі не переданий в найм та те, що дата у Договорі найму вказана до набрання чинності редакції Цивільного кодексу України від 01.01.2004 року, який для такого договору передбачає обовязкове нотаріальне посвідчення. Крім того, [PERSON], достовірно знаючи, що змінився власник нерухомого майна, не здійснював плату за користування житлом за весь період проживання після зміни власника. У звязку з вищенаведеним, просить суд розірвати договір найму від 14.10.2003 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] та виселити [PERSON] з житлового будинку, що розташований за адресою м. Ужгород, вул. Оноківська, 51, Закарпатської області. Представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON], у судовому засіданні позов не визнав, надавши суду відзив на позов у якому зазначив про відсутність правових підстав для його задоволення. Вказав, що користується даним приміщенням на підставі договору найму житла від 14.10.2003 року та на повне виконання відповідачем умов договору найму. Зазначив, що висновки позивача щодо його недійсності є хибними та відсутність заборгованості по сплаті платежів за вищевказаним Договором найму житла. Одночасно, подав зустрічний позов до ТОВ «Солум», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON], про зобов'язання надати житло для проживання. В обґрунтування позову вказує, що Договір найму від 14.10.2003 року відповідає вимогам законодавства, та його дострокове розірвання можливе у разі завчасного повідомлення про розірвання договору за 12 місяців з обовязковим наданням йому іншого житла. Просив суд зобовязати ТОВ «Солум» надати житло для проживання позивачу за зустрічною позовною заявою. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 січня 2018 року зустрічний позов прийнято до розгляду з первісним. 06.02.2018 року представник позивача за первісною позовною заявою подав відзив на зустрічну позовну заяву та відповідь на відзив, у яких зазначено, що позивач за зустрічним позовом не надав доказів щодо укладення договору найму, не надав оригінал або належним чином засвідчену копію договору та не обґрунтував обєктивність причин неможливості ненадання такого. Представник позивача (представника відповідача за зустрічним позовом) [PERSON], у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Зустрічний позов не визнала з підстав його необґрунтованості та просила відмовити у його задоволенні. Одночасно, подала клопотання про витребування доказів, а саме нотаріально завіреної копії заяви [PERSON], якою вона підтверджує факт укладення вказаного договору найму житла між нею та [PERSON] Ухвалю Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 січня 2018 року у задоволенні даного клопотання відмовлено. Представник відповідача (представника позивача за зустрічним позовом) [PERSON] у судовому засіданні просив задовольнити зустрічну позовну заяву з підстав викладених у ній. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] не скористалася своїм правом на участь у судовому засіданні незважаючи на те, що неодноразово повідомлялась про час та місце розгляду справи, у звязку з чим, розгляд справи відбувся у її відсутності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. З дослідженого у судовому засіданні свідоцтва про придбання нерухомого майна від 13.03.2012 року встановлено, що ТОВ «Солум» є власником житлового будинку №51 по вул. Оноківська в м. Ужгороді та земельної ділянки, площею 0,1000 га, розміщеної за тією ж адресою. Право власності ТОВ «Солум» на вищевказане нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку, що підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав від 06.11.2012 року та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №99533839 від 06.10.2017 року.Дана обставина сторонами не оспорюється. За приписами ст. 41 Конституції України та ч.1 ст.319 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Положеннями статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст. ст.16, 386, 391 ЦК України. Виходячи з положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини які мають значення для справи і на які вона посилається на підставу своїх вимог, або заперечень. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.ч.1,2 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Представник відповідача за первісним позовом, заперечуючи позовні вимоги, як у своїх письмових заявах так і під час судового розгляду, обґрунтовуючи правомірність та підставу проживання відповідача у займаному приміщенні вказує на укладений між [PERSON] та [PERSON] договір найму від 14.10.2003 року. Зазначаючи, що договором найму визначено умови його дострокового розірвання, а відтак обовязок наймодавця у визначений договором строк повідомити наймача про його розірвання з наданням іншого житла. Водночас, вказав, що відповідно до вимог ст. 814 ЦК України, яка передбачає перехід прав та обовязків наймодавця до нового власника, до ТОВ «Солум», як нового власника займаного житлового приміщення перейшли права та обовязки попереднього наймодавця. Представником ТОВ «Солум» неодноразово заявлялось клопотання про витребування від відповідача оригіналу Договору найму від 14.10.2003 року, оскільки, як вважає остання такий відсутній. Враховуючи положення ст.ст. 12, 77, 78, 81 ЦПК України відповідач [PERSON] зобовязаний довести правомірність проживання у спірному приміщенні шляхом надання суду оригіналу договору найму від 14 жовтня 2003 року. З метою дотримання процесуальних прав та обовязків відповідача, [PERSON], судом неодноразово, а саме 14.02.2018 року, 01.03.2018 року оголошувалась перерва для надання можливості відповідачу або його представнику надати вищевказаний оригінал договору найму. Проте, всупереч наведеному, такий договір суду не надано, що свідчить про його відсутність. У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що відповідачем [PERSON] не надано належних доказів на підтвердження своїх тверджень, суд приходить до висновку, що вимога щодо виселення відповідача із займаного ним приміщення є обґрунтованою і підлягає до задоволення. Вирішуючи зустрічну позовну заяву [PERSON] до ТОВ «Солум», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] про зобов'язання надати житло для проживання, суд констатує, що його вимоги випливають із первісної позовної заяви. Оскільки відповідачем за первісним позовом та позивачем за зустрічним позов не доведено правомірність проживання у займаному житловому приміщенні, що розташоване за адресою: м. Ужгород, вул. Оноківська, 51, а саме відсутність договору найму, суд дійшов висновку, що вимоги за зустрічним позовом є безпідставними та до задоволення не підлягають. Питання про розподіл судових витрат слід вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial