Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

ТОВ «КУА «Прімоколект-Капітал» звернулося до Подільського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що 13.03.2008 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 690010501, відповідно до умов якого Банк надав відповідачу у тимчасове користування кредит у вигляді грошових коштів, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором, з кінцевим терміном погашення не пізніше 13.03.2009 р. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав належним чином та у повному обсязі. Разом з тим, [PERSON] свої кредитні зобов`язання не виконував, у зв`язку з чим станом на 23.11.2017 року виникла заборгованість у загальному розмірі 63289 грн. 75 коп., яка складається з: заборгованості по тілу кредиту - 25266 грн. 27 коп.; заборгованості по відсоткам - 38023 грн. 48 коп. 18.12.2012 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено Договір про відступлення права вимоги № 2012-1-2/1, відповідно до якого новим кредитором у зобов`язанні з [PERSON] стає ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», у в`язку з переходом права грошової вимоги до останнього. В свою чергу, 27.12.2012 р. між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та ТОВ «КУА «Прімоколект-Капітал» було укладено Договір купівлі-продажу № 27/12/2012-01, згідно якого відбулося переуступлення прав вимоги. Відповідно до умов договору купівлі-продажу № 27/12/2012-01 від 27.12.2012 р. та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «КУА «Прімоколект-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлися боржниками ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», включно і до [PERSON] . Відтак, вказану суму боргу позивач просить суд стягнути з відповідача, а також судові витрати. Позивач свого права на участь у судовому засіданні не використав, представник позивача звернувся до суду із заявою про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Відповідач в судові засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином. Зважаючи на це та враховуючи ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, суд 29.11.19 р. постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, прийшов до таких висновків. Судом встановлено, що Судом встановлено, що 13.03.2008 р. між ЗАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено договір № 690010501 про відкриття та порядок ведення рахунку покриття особистої міжнародної платіжної картки Visa Альфа-Банк з відновлювальною кредитною лінією фізичної особи-резидента, за умов якого банк надав клієнту кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії для здійснення операцій із застосуванням платіжної картки, а клієнт прийняв його на наступних умовах: сума відновлювальної кредитної лінії становить 23 230,00 грн., з типом відсоткової ставки плаваюча, розмір відсоткової ставки за користування відновлювальною кредитною лінією по операціях з її використанням, визначений в Додатку № 1 до цього договору (а.с. 9-11). У зв`язку з неналежним виконанням взятих на себе зобов`язань [PERSON] у нього перед Банком виникла заборгованість, яка станом на 23.11.2017 року становить 63289 грн. 75 коп., яка складається з: заборгованості по тілу кредиту - 25266 грн. 27 коп.; заборгованості по відсоткам - 38023 грн. 48 коп. (а.с. 20). 18.12.2012 р. між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Кредит -Капітал» укладено договір відступлення права вимоги № 2012-1-2/1, а тому ТОВ «ФК «Кредит -Капітал» набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлися боржниками ПАТ «Альфа Банк» в тому числі і до [PERSON] (а.с. 21-30). Згідно Витягу з акту приймання-передачі реєстру боржників від 18.12.2012 р. до договору № 2012-1-2/1 ПАТ «Альфа-Банк» передав, а ТОВ «ФК «Кредит -Капітал» прийняло право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 690010501 від 13.03.2008р. (а.с. 50). 27.12.2012р. між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та ТОВ «КУА «Прімоколект-Капітал» було укладено договір купівлі-продажу (відступлення права) № 27/12/2012-01, згідно якого відступлення прав вимог, відповідно до умов якого ТОВ «КУА «Прімоколект-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги, зокрема до [PERSON] (а.с. 31-43). Згідно з акту приймання-передачі реєстру боржників від 27.12.2012 р. до договору №27/12/2012-01 ТОВ «ФК «Кредит -Капітал» передав, а ТОВ «КУА «Прімоколект-Капітал» прийняло право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 690010501 від 13.03.2008 р. (а.с. 51). 12.12.2017 року позивач звернувся до [PERSON] із заявою про погашення кредитної заборгованості, однак відповідачем не було виконано цю вимогу. (а.с. 48-49). Причиною спору стало неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України та умовами кредитного договору. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). П. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). У ст. 516 ЦК України зазначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Крім того, ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Суд приймає до уваги, що відповідач неналежним чином виконував умови кредитного договору, тому при таких обставинах позивач має право відповідно до ст. 526 ЦК України вимагати від іншої сторони по договору повернення належних йому грошей, обумовлених процентів за користування кредитом. Враховуючи, що відповідач не спростував обставини щодо невиконання умов договору із позивачем, суд вважає докази, надані позивачем достовірними, які є обґрунтуванням позовних вимог, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved