Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-15 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , який зареєстрований 24 січня 2005 року виконавчим комітетом Гошівської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис № 2, неповнолітню [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] , стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що з 24.01.2005 вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . За час спільного подружнього життя у них народилась [PERSON] , [INFO] . Спочатку сімейні відносини складалися добре, вони разом дбали про добробут сім`ї, але згодом відносини погіршилися. Спільне життя не склалося, у них виявилися різні погляди на життя. На даний час жодних подружніх стосунків не підтимують, спільне господарство не ведуть. Фактично шлюб носить формальний характер, а тому його збереження суперечитиме їхнім інтересам. \~Позивачка та її представник - адвокат Білянський Н.С. в судове засідання не з`явилися, однак від останнього надійшла письмова заява (а.с. 23), в якій він просить розгляд справи здійснювати у їх відсутності, позовні вимоги задовольнити повністю та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. \~ Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, причин неявки не повідомив, хоча був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку шляхом направлення ухвали про відкриття провадження, позову та додатків до нього, а також повістки, про що свідчить розписка про отримання поштового відправлення та офіційні дані Укрпошти про вручення рекомендованих повідомлень (а.с. 19, 22, 24 - 25), відзиву на позов та будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань суду не подавав. Спір між сторонами не вирішений. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 04.08.2021 відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 09 вересня 2021 року представником позивачки подано заяву про розгляд справи без його участі, в якій він також не заперечив проти заочного розгляду справи (а.с. 26). Відповідно до положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач відзиву, будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань, жодних доказів на спростування обґрунтувань позивачки суду не надав. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також те, що відповідач клопотань про відкладення судового засідання на адресу суду не направляв, в силу положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за доцільне здійснити судовий розгляд за його відсутності. Ухвалою суду від 13.09.2021 постановлено провести заочний розгляд даної справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Приймаючи до уваги наведені положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, предмет спору, його значення для сторін, за письмової згоди представника позивачки, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про місце, день і час судового засідання, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України та ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: сторони по справі з 24 січня 2005 року перебувають у шлюбі, актовий запис № 2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 12 липня 2016 року Долинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області (а.с. 8). Як вбачається зі світлокопії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 15 вересня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, за час шлюбу у сторін народилася [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 6 (а.с. 7). Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та її дочка [PERSON] зареєстровані в [ADDRESS] (а.с. 9), про що свідчить витяг № 10783 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 28.07.2021 (а.с. 9). Як вбачається з акта обстеження № 19 від 28.07.2021, складеного старостою Гошівського старостинського округу Диндин І.В., [PERSON] та її дочка [PERSON] фактично проживають в м. Салерно Італія, спільного побуту з чоловіком [PERSON] не ведуть (а.с. 10). Згідно нотаріально посвідчених заяв, [PERSON] не заперечив щодо багаторазової поїздки неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , до Італійської Республіки на період з 01.09.2021 по 01.09.2022, а також дав згоду на її постійне місце проживання у Італійській Республіці (а.с. 11, 12). Позивачка зазначає, що сторони проживають окремо, не ведуть спільне господарство та не підтримують подружніх відносин. Заперечень з даного приводу від відповідача не поступало. Між сторонами виник спір з приводу розірвання шлюбу, який вони, враховуючи наявність неповнолітньої дитини, не можуть розірвати в позасудовому порядку. Оцінка суду: проаналізувавши доводи позивачки, викладені в позові, дослідивши письмові докази в їх сукупності, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з такого. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічне положення містить ч. 1 ст. 24 СК України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що подружнє життя у сторін не складається, вони припинили шлюбні відносини, позивачка не бажає зберігати сім`ю, відповідач заперечень з даного приводу чи будь-яких інших заяв та клопотань не заявляв, тому відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Крім того, позивачка просить неповнолітню [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з нею. Однак, остання досягла 16 років, тому вона сама вправі, в силу ч. 2 ст. 29 ЦК України, приймати рішення щодо свого місця проживання, тому в цій частині позову слід відмовити. Виходячи з цього, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, шлюб між сторонами розірвати, прізвище останньої не змінювати, що, відповідно до ст. 113 СК України, є її правом після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем, за неповнолітньою [PERSON] , [INFO] , залишити право визначатись самостійно з приводу місця проживання, відповідно в цій частині позовних вимог відмовити. Розподіл судових витрат: питання судових\~витрат суд\~вирішує за\~правилами ст.\~141\~ЦПК України. При цьому\~враховує,\~що до\~судових витрат,\~які позивачка\~понесла у\~зв`язку\~з розглядом\~справи,\~остання відносить\~оплату судового\~збору у\~розмірі 908\~грн, що підтверджується відповідною квитанцією (а.с 15), та підтягає стягненню на її користь з відповідача. На підставі\~викладеного,\~ст.ст.\~24,\~56,\~104,\~105,\~110,\~112,\~113,\~114\~СК України,

Outcome: partial