Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-24 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Рембудсервіс ЛТД» (надалі - позивач) звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (надалі - відповідач), про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 5537,98 грн., з яких: 5423,59 грн. - заборгованість за житлово-комунальні послуги; 114,39 грн. - індекс інфляції. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] . Спірні правовідносини виникли з укладеного 20 жовтня 2010 року між позивачем та відповідачем договору на утримання житлового будинку, підземного паркінгу і прибудинкової території №24/20-7-2/20.10.10 (надалі - договір), який було направлено відповідачу. Однак, відповідач належним чином свої зобов`язання за договором не виконує, внаслідок чого станом на 01.07.2019 утворилась заборгованість, яка складає 5423,59 грн., а з урахуванням індексу інфляції становить 5537,98 грн. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.08.2019 вказана справа передана на розгляд судді Піхур О.В. (а.с. 92). Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 17 вересня 2019 року відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті справи (а.с. 98-99). Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2019 року відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рембудменрвіс» до [PERSON] про стягнення заборгованості (а.с. 113-114). Протокольною ухвалою від 27 листопада 2019 року прийнято до розгляду заяву про збільшення позовних вимог (а.с. 163-164). З урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, предметом позову є стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги в розмірі 5533,78 грн., з яких: 5090,75 грн. - заборгованість за житлово-комунальні послуги; 433,03 грн. - індекс інфляції. На підставі розпорядження щодо повторного автоматизованого розподілу справи № 01-08-302 від 14 січня 2020 року, протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали справи передані на розгляд судді Саадулаєва А.І. (а.с. 173-174). Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 20.01.2020 р. справу прийнято до провадження судді Саадулаєва А.І. (а.с. 175). Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 27 лютого 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження та про витребування доказів. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 18 серпня 2020 року відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача про зупинення провадження у справі. 16 жовтня 2019 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 116-154). Відповідач не погодився із підставами позову, вважає його безпідставним і необґрунтованим. Відповідач зазначає про те, що договір про надання житлово-комунальних послуг набирає чинності з моменту його укладення. Істотними умовами договору про надання житлово-комунальних послуг є в тому числі тарифи та їх складові на кожну з цих послуг. Звертає увагу суду на відсутність доказів направлення договору відповідачу. Крім цього, відповідач не погодився із ціною позову, оскільки ціна позову (4437,98 грн.) відрізняється від виставлених рахунків станом на 01.08.2019 (5088,75 грн.) Крім цього, зазначено про те, що відповідачем окремо укладено договір на поставку електричної енергії, за яку сплачується на рахунки ДТЄК. У квитанції щомісяця TOB «Рембудсервіс ЛТД» зазначає лише воду та водовідведення гарячої та холодної води, платіж за утримання будинку та прибудинкової території, а починаючи з жовтня 2018 року - опалення. Тариф, встановлений на гарячу воду та водовідведення, не відповідає тарифам встановленим Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Опалення Позивач надає безпосередньо у будинку шляхом придбання газу та нагрівання води у власних котельнях, у зв`язку із цим TOB «Рембудсервіс ЛТД» зобов`язаний затверджувати тариф на опалення у органах місцевого самоврядування, однак цього не зроблено. Зменшення або відсутність оплат з вересня 2018 року обумовлено тим, що Позивач в осторонньому порядку без надання будь-яких документів Відповідачу збільшував тарифи на утримання будинку та прибудинкової території, який з 2014 року складав 4,05 гривень за 1 м. Так, з початку опалювального сезону позивач почав додавати у квитанції вартість опалення по тарифу жовтень - грудень 2018 року - 1302,88 гривень за 1 Гкал, січень - квітень 2019 року - 1528,67 гривень за 1 Гкал. Однак вказані тарифи не узгоджено із Відповідачем. 15 червня 2020 року від представника позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив (а.с. 202-248). Позивач не погодився із аргументами відповідача та зазначив про те, що незважаючи на відсутність укладеного договору, відповідачем послуги споживалися, що підтверджується також їх частковою оплатою. Крім цього, зазначено про те, що заборгованість за житлово-комунальні послуги включає: заборгованість за послугу з утримання будинку та прибудинкової території, опалення, постачання гарячої води, холодне водопостачання та водовідведення, опалення. Нарахування, об`єм, тариф визначені в рахунках на оплату комунальних послуг. Нарахування відбувалося за тарифами, затвердженими органами місцевого самоврядування відповідно до визначеного законодавством порядку. Також позивачем зазначено про те, що відповідачем не надано доказів того, що він викликав позивача для фіксування будь-яких порушень, тоді як надані акти-претензії відповідача не відповідають вимогам ч.6 ст. 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Також, позивачем надано копії актів виконаних робіт, якими підтверджується надання відповідних послуг. В судовому засідання, яке відбулось 25 вересня 2020 року, представник позивача не з`явився, просив розгляд справи проводити без його участі. Представник відповідача позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Заслухавши вступне слово, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (інформаційна довідка №174006925) відповідач є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 25-26). Позивачем заявлені позовні вимоги зі стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з жовтня 2018 р. по серпень 2019 р. у розмірі 5533,78 грн., з яких: 5090,75 грн. - заборгованість за житлово-комунальні послуги; 433,03 грн. - індекс інфляції. Заборгованість за житлово-комунальні послуги включає: заборгованість за послугу з утримання будинку та прибудинкової території, опалення, постачання гарячої води, холодне водопостачання та водовідведення, опалення. Нарахування, об`єм, тариф визначені в рахунках на оплату комунальних послуг. Нарахування відбувалося за тарифами, затвердженими органами місцевого самоврядування. Зокрема розпорядженням КМДА № 937 від 01.06.2018 р. затверджено тариф на послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для ТОВ «Рембудсервіс ЛТД» у розмірі 8,91 грн./м2 (за умови оплати після 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим); 8,10 грн. (за умови оплати не пізніше 20-го числа місяця, що настає за - розрахунковим). Розпорядженням КМДА №248 від 20.02.2018 р. затверджено тариф на централізоване постачання зрячої води за умови підключення рушникосушильників до системи гарячого водопостачання для населення у розмірі 71,77 грн./1 куб.м; тариф на централізоване :палення у разі наявності квартирного та/або будинкового засобів обліку теплової енергії, яка використовується на опалення для населення у розмірі: 1302,88/1Гкал. Розпорядженням КМДА №291 від 20.02.2019 р. затверджено тариф на централізоване постачання гарячої води за умови підключення рушникосушильників до системи гарячого водопостачання для населення у розмірі 85,01 грн./1 куб. м; тариф на централізоване палення у разі наявності квартирного та/або будинкового засобів обліку теплової енергії, яка використовується на опалення для населення у розмірі: 1528,67/1 Гкал. Згідно наданих рахунків на сплату комунальних послуг нарахування за послугу гарячого водопостачання та гарячого водовідведення не здійснювалось. За холодне водовідведення та водопостачання нарахування відбувалося за тарифами ПрАТ «АК «Київводоканал». Постановою НКРЕКП № 1169 від 04.10.2018 р. встановлені для ПрАТ «АК «Київводоканал» тарифи на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) у розмірі 19,596 грн. (у т. ч. ПДВ 3,266 грн) за 1 куб. м, з них: -10,092 грн (у т. ч. ПДВ 1,682 грн) за 1 куб. м водопостачання (без ПДВ - 8,41); -9,504 грн (у т. ч. ПДВ 1,584 грн) за 1 куб. м водовідведення (без ПДВ - 7,92). Постановою НКРЕКП №59 від 25.01.2019 р. встановлений тариф на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) у розмірі 21,756 грн. (у т. ч. ПДВ 3,626 грн), з них: -11,544 грн (у т. ч. ПДВ 1,924 грн) за 1 куб. м водопостачання (без ПДВ - 9,62); -10,212 грн (у т. ч. ПДВ 1,702 грн) за 1 куб. м водовідведення (без ПДВ - 8,51). Таким чином, твердження Відповідача про те, що Позивачем здійснювалося нарахування за тарифами, які не затверджені органом місцевого самоврядування, не відповідають дійсним обставинам справи. Крім цього, позивачем зазначено про порядок доведення до споживача інформації про тарифи. Оцінка обставин, встановлених судом. Відповідач стверджує про відсутність укладеного договору на утримання житлового будинку, підземного паркінгу і прибудинкової території. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки. Згідно зі статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Відповідно до частини 1 статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Пунктом першим частини 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Аналогічно статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» встановлено обов`язок споживача оплатити надані послуги. Аналіз вищенаведених положень свідчить про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічний висновок про застосування норми права викладено у постанові Верховного Суду від 10 грудня 2018 року у справі № 638/11034/15-ц. Крім цього, абз. 2 ч.1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», унормовано положення про те, що споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Судом встановлено, що позивачем надано послуги відповідачу з утримання будинку та прибудинкової території, опалення, постачання гарячої води, холодне водопостачання та водовідведення, опалення. Позивач належно виконував свої обов`язки і вчасно здійснював ремонт дверей, ліфтів, прибирання снігу про що свідчать Акт №04-12/2018 прийому-здачі наданих послуг від 13.12.2018 р. про ремонт дверей згідно специфікації, Акт № 01-10/2018 прийому-здачі наданих послуг від 08.10.2018 р. про ремонт дверей згідно специфікації; Акт наданих послуг №392 від 13.07.2018 р. про ремонт, встановлення, підключення та налагодження табло МЛЗ на першому поверсі (ліфт зав №161298 на 26 зуп.в/п 400 кг); Акт наданих послуг №327 від 29.06.2018 р. про ремонт, встановлення, програмування центральної плати управління ЦПУ поверсі (ліфт зав №161298 на 26 зуп. в/п 400 кг), встановлення, підключення, налагодження електромагнітного пускача; Акт надання послуг №205 від 30.04.2018 р. про ремонт кріплення троса узгодження стулок дверей кабіни ліфта; Акт надання послуг №206 від 30.04.2018, про демонтаж, встановлення, випробування обмежувача швидкості (лфіт зав №108715...); Акт надання послуг №452 від 31.08.2018 р. про встановлення, підключення, налагодження електромагнітного пускача; Акти про прибирання та вивезення снігу №9 від 03.01.2019, №10 від 04.01.2019, №26 від 15.03.2019, №23 від 19.02.2019, №21 від 25.01.2019, №18 від 24.01.2019, №15 від 21.01.2019, №12 від 16.01.2019 (а.с. 235-247). Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Рембудсервіс ЛТД» здійснювало надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, опалення, постачання гарячої води, холодне водопостачання та водовідведення, опалення, а тому, дійшов висновку, що [PERSON] , як власник квартири [ADDRESS] , зобов`язана утримувати майно, що їй належить, у тому числі оплачувати зазначені послуги. Крім того, стаття 322 ЦК України покладає на власника майна тягар його утримання. Зокрема власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки належна на праві власності [PERSON] квартира розташована у багатоквартирному будинку, під`єднана до єдиної централізованої системи теплопостачання, від користування якою відповідач не відмовився, він зобов`язаний нести витрати по її утриманню, в тому числі з надання послуг по її обігріву, а відтак надання таких послуг та їх оплата не залежить від того, проживає власник у цій квартирі чи ні. Із приписів статті 322 ЦК України також випливає й обов`язок з утримання будинку та прибудинкової території, постачання гарячої води, холодне водопостачання та водовідведення. При цьому згідно ст.27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг споживач має право викликати виконавця комунальних послуг (його представника) для перевірки кількості та/або якості наданих послуг. За результатами перевірки якості надання комунальних послуг або якості послуг з управління багатоквартирним будинком складається акт-претензія, який підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком). Акт-претензія складається виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) та споживачем і повинен містити інформацію про те, в чому полягало ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальної послуги або послуги з управління багатоквартирним будинком, дату (строк) її ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості, а також іншу інформацію, що характеризує ненадання послуг, надання їх не в повному обсязі або неналежної якості. Порядок перевірки якості надання комунальних послуг та якості послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. За результатами перевірки якості надання комунальних послуг або якості послуг з управління багатоквартирним будинком складається акт-претензія, який підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком). Виконавець комунальної послуги або управитель (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) зобов`язаний прибути на виклик споживача у строки, визначені в договорі про надання послуги, але не пізніше ніж протягом однієї доби з моменту отримання повідомлення споживача. Акт-претензія складається виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) та споживачем і повинен містити інформацію про те, в чому полягало ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальної послуги або послуги з управління багатоквартирним будинком, дату строк) її ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості, а також іншу інформацію, що характеризує ненадання послуг, надання їх не в повному обсязі або неналежної якості. У разі неприбуття виконавця комунальної послуги або управителя (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) в установлений строк або необгрунтованої відмови підписати акт-претензію такий акт підписується споживачем, а також не менш як двома споживачами відповідної послуги, які проживають (розташовані) в сусідніх будівлях (у приміщеннях - якщо послуга надається у багатоквартирному будинку), і надсилається виконавцю комунальної послуги або управителю (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) рекомендованим листом. Таким чином, законом визначено порядок підтвердження факту ненадання або неналежного надання комунальних послуг. Однак в матеріалах справи відсутні такі акти-претензії, які відповідають вимогам ч.6 ст. 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Висновки суду. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, згідно з ч.1 ст. 76, ч. 1 ст. 77 та ст. 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідач від надання послуг не відмовлялася, а тому, неукладення договору не звільняє його від обов`язку оплатити за фактично надані послуги. Вказаний висновок також узгоджується із висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 10 грудня 2018 року у справі № 638/11034/15-ц (провадження № 61-30699 св 18). Як вбачається із змісту позовної заяви, однією із підстав заперечення на позов є незгода відповідача із зміною тарифів, однак судом встановлено, що надані позивачем послуги здійснено згідно тарифів, встановлених органом місцевого самоврядування, а надані відповідачем акти-претензії не спростовують вказаних обставин, оскільки не відповідають встановленим вимогам. Враховуючи зазначене, відповідачем не спростовано доводів позовної заяви, а судом не виявлено на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, відтак вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Тому, позовні вимоги про стягнення з відповідача 5533,78 грн. є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат. Відповідно до платіжного доручення №8284 від 17.07.2020, позивачем за подання позову сплачено 1921,00 грн. судового збору (а.с. 7). Позовні вимоги задоволені повністю, а тому судовий збір потрібно покласти на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved