Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі 20 квітня 1994 року. Від шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, оскільки мають різні погляди на життя, втратили довіру та порозуміння. Причиною того, стало те, що відповідач зловживає спиртними напоями,в результаті чого в них постійно виникали сварки та скандали, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Зазначає, що подальше спільне проживання, відновлення сімейних стосунків або збереження шлюбу є неможливим та суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей. Шлюб існує лише формально, а тому просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак подала заяву, згідно якої просила розглянути справу без її участі та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, однак також подав заяву в якій просить розглянути справу без її участі, позов визнав та надав згоду на розірвання шлюбу між ним та позивачем. Разом з тим, зазначив, що обставини на які посилалася позивачка не відповідають дійсності, жодними доказами не підтверджені та є видумками позивачки. Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилалася, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER], сторони зареєстрували шлюб 23.04.1994 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Берегівського районного управління юстиції Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис за №43. Від шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Судом встановлено, що між сторонами припинилися шлюбні відносини, і сім'я фактично перестала існувати, що дає для суду підстави вважати, що припинення шлюбних відносин між сторонами носить не тимчасовий, а постійний характер, що унеможливлює їх примирення. За таких обставин, у суду немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам одного з подружжя, а тому відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України такий шлюб розривається судом.

Outcome: approved