Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Енера Схід» звернулося до Кремінського районного суду з позовною заявою, в якій просило стягнути з [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ТОВ «Енера Схід» виконує функції постачальника універсальних послуг на закріпленій території з 14.06.2018 року, на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, виданої постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Правові основи постачання електричної енергії споживачу визначені у Правилах роздрібного ринку електричної енергії (ПРРЕЕ), затверджені постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312. Відповідно до зазначених Правил, [PERSON] був відкритий особовий рахунок № [NUMBER] та укладено публічний договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Позивач постачав боржнику електричну енергію до житлового будинку за адресою: [ADDRESS] за тарифами, затвердженими постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики з січня 2019 по квітень 2020. Відповідач спожив електричну енергію за відкритим особовим рахунком № [NUMBER] , але в повному обсязі оплату за отриману енергію не здійснив, внаслідок чого утворилась заборгованість за період з 01.01.2019 по 30.04.2020 в сумі 2186,65 грн, яку відповідач не сплачує. На підставі викладеного, просив суд стягнути з відповідача заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 2186,65 грн та судовий збір в сумі 2270,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду письмове клопотання, в якому просив розглядати справу без участі представника позивача, на позовних вимогах наполягає, проти заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у встановлений судом строк, на адресу суду будь-яких клопотань, заяв або відзиву на позовну заяву не надала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за наявності всіх наступних умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечував проти такого вирішення справи. 26 жовтня 2021 року була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, встановленими наступні фактичні обставини справи. В судовому засіданні встановлено, що позивач ТОВ «Енера Схід» являється енергопостачальником на закріпленій за ним територією, а саме на території Луганської області та має ліцензію на право проводження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, що підтверджується постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.06.2018 р. № 429 (а.с. 9-21). З виписки по рахунках споживача за спожиту та оплачену послугу електропостачання за період з 01.09.2019 року по 31.03.2021 року, № особового рахунку: [NUMBER] , встановлено, що [PERSON] має заборгованість в період з 01.2019 по 03.2021 у розмірі 2186,65 грн. (а.с.77). Листом-повідомленням ТОВ «ЛЕО» від 08.04.2021 року № 01-24/2/914 вбачається, що на запит щодо надання інформації фактичних обсягів електричної енергії за період з січня 2019 року по березень 2021 року включно, споживачем за адресою: [ADDRESS] , було спожито 2250 кВТ в годину, що також підтверджується додатком до листа від 08.04.2021 року № 01-24/2/914 (а.с. 22-23). Пунктом 2.1. типового договору про постачання електричної енергії передбачено, що за вказаним договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Пунктом 5.1. типового договору про постачання електричної енергії передбачено, що споживач розраховується з постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку) затвердженої Регулятором, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до вказаного договору. Пунктами 5.3., 5.4. та 5.5. Ціна на електричну енергію визначається постачальником у разі дотримання умов надання універсальних послуг, визначених у пункті 3.1 глави 3 вказаного договору та у відповідності до методики (порядку) розрахунку ціни на електричну енергію затвердженої Регулятором. Збільшення ціни на електричну енергію може бути здійснено лише у разі дотримання умов надання універсальних послуг, визначених у пункті 3.1 глави 3 цього договору. Ціна на електричну енергію встановлюється з дотриманням вимог, передбачених Законом України «Про ринок електричної енергії» і ПРРЕЕ. Частина 1 ст. 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно до положень ч. 4 ст. 63 Закону України «Про ринок електричної енергії» № 2019-VIII у редакції 01.07.2021, постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг. Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті. Суд дійшов висновку застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, і вважає що між ТОВ «Енера Схід» та [PERSON] укладено договір приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Згідно ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого законом режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків. Таким чином, суд враховуючи вищевикладене, встановив, що споживачем [PERSON] було спожиту електричну енергію однак не сплачено за її користування в період з січня 2019 по квітень 2020 року, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 2186,65 грн., яку добровільно відповідач не сплачує, а тому вважає доцільним задовольнити позов ТОВ «Енера Схід» до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. На підставі ч. 1 ст. 141 та п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 2270, 00 грн у зв`язку з їх документальним підтвердженням (а.с. 6, 32).

Outcome: approved