Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-24 00:00:00

ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» звернулось до суду із позовом в якому просить стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 56 859,11 грн. та судовий збір. Позовні вимоги мотивовано тим, що 05.09.2008 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 690019276. Банк свої зобов'язання перед відповідачем відповідно до укладеного договору виконав в повному обсязі, надавши останньому грошові кошти. Проте, [PERSON] взяті на себе зобов'язання за кредитним договором порушив, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 56 859,11 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 20 617,18 грн. та заборгованості по відсоткам у розмірі 36 241,93 грн. Між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» 18 грудня 2012 року було укладено договір про відступлення права вимоги № 2012-1-2/1. 27 грудня 2012 року між ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» та ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» було укладено договір купівлі-продажу (відступлення прав вимоги) № 27/12/2012-01, відповідно якого ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до [PERSON], як боржника за вищевказаним кредитним договором. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 14.12.2017 року відкрито провадження у справі (а.с. 50). 07 травня 2018 року Дніпровським районним судом м. Києва ухвалено заочне рішення яким позовні вимоги задоволено (а.с. 75-77). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 07.12.2018 року задоволено вимоги заяви представника відповідача [PERSON] [PERSON] про перегляд заочного рішення, скасовано заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 07.05.2018 року по цивільній справі № 755/18085/17 за позовом ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості, справа призначена до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання на 25.01.2019 року (а.с. 111-114). В судове засідання представник позивача не з'явився, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи (а.с. 118), про причини неявки суд повідомлено не було, попередньо представник ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» до суду подавав заяву, у якій просив провести розгляд справи без участі представника позивача (а.с. 71). З урахуванням зазначеного суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника позивача на підставі наявних у справі доказів. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову та застосувати строк позовної давності, посилаючись на безпідставність заявлених вимог. Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку. Як убачається із матеріалів справи, 05.09.2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено договір № 690019276 про відкриття і порядок ведення рахунку покриття особистої міжнародної платіжної картки VISA Альфа-Банк з відновлювальною кредитною лінією (надалі по тексту - кредитний договір, а.с. 12-16). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти ( ст. 1054 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно положень ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 4 кредитного договору визначено, що з моменту укладення Договору про Картку позичальник зобов'язаний в порядку та терміни, обумовлені Умовами по Карткам, що є невід'ємною частиною Договору про Картку сплачувати Банку комісії та інші платежі відповідно до діючих в Банку Тарифів по Карткам, а у випадку отримання кредиту в рамках Договору про Картку шляхом встановлення ліміту кредитної лінії зобов'язується повернути кредит по картці відповідно до Договору про Картку, а також сплатити Банку відсотки за користування кредитом та інші платежі, передбачені Договором про Картку. Умовами кредитного договору встановлено ліміт кредитної лінії в межах не менше 1 010 грн. та не більше 75 750 грн. з процентною ставкою за користування лімітом кредитної лінії не більше 36 відсотків річних (п. 1.4 договору). Додатком до договору про відкриття і порядок ведення рахунку покриття особистої міжнародної платіжної картки VISA Альфа-Банк з відновлювальною кредитною лінією № 690019276 від 05.09.2008 року є підписані відповідачем тарифи за ведення та обслуговування карткового рахунку (а.с. 15, 16). 18 грудня 2012 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Кредит Капітал» було укладено договір відступлення права вимоги № 2012-1-2/1 (а.с. 20-29). Відповідно Витягу з акту приймання-передачі реєстру боржників від 18.12.2012 року до договору № 2012-1-2/1 від 18 грудня 2012 року ПАТ «Альфа-Банк» передав ТОВ «ФК «Кредит Капітал» право вимоги за вищевказаним кредитним договором № 690019276 від 05.09.2008 р. укладеним з [PERSON] (а.с. 18). 27 грудня 2012 року між ТОВ «ФК «Кредит Капітал», як кредитором, та ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал», як новим кредитором, було укладено договір купівлі-продажу (відступлення прав вимоги) № 27/12/2012-01 (а.с. 30-42). Відповідно до п. 1.1. вищевказаного кредитного договору, на умовах, встановлених цим Договором, Кредитор передає (відступає) Новому Кредиторові за плату, а Новий кредитор приймає сукупність належних Кредиторові прав грошової вимоги (Права Вимоги) до Боржників (Портфель Заборгованості). Згідно акту приймання-передачі Реєстру боржників від 27 грудня 2012 року до Договору купівлі-продажу (відступлення прав вимоги) № 27/12/2012-01 від 27 грудня 2012 року до ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» від ТОВ «ФК «Кредит Капітал» перейшло право вимоги за кредитним договором № 690019276 від 05.09.2008 року укладеного між ЗАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] (а.с. 17). Положеннями ст. 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За нормою ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Судом встановлено, що відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконував, внаслідок чого станом на 23.11.2017 року позивачем нарахована заборгованість у розмірі 56 859,11 грн., що складається із: заборгованості по тілу кредиту у розмірі 20 617,18 грн. та заборгованості по відсоткам у розмірі 36 241,93 грн. (а.с. 19). Листом від 20.11.2017 року за вих. № 29 позивачем було повідомлено [PERSON] про відступлення права вимоги до ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» по кредитному договору та необхідності погасити наявну заборгованість (а.с. 6-7). Вказана вимога відповідачем виконана не була. Однак суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. Як роз'яснено у п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року за № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», установивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення. Позивач звертаючись до суду свої вимоги мотивував тим, що кінцевим терміном повернення кредитних коштів є 05.09.2009 року. При цьому пунктом 1.6 кредитного договору від 05.09.2008 року визначено, що строк дії договору про картку становить два роки з моменту отримання картки. Позивач звернувся з даним позовом до суду 25.11.2017 року (а.с. 46). Відповідач подав до суду заяву, в якій просить відмовити в задоволенні позову у зв'язку з пропуском позивачем строків позовної давності за вимогами позову. Згідно ст. 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За нормою ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно положень ч. 3, 4 ст. 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. У разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 18.06.2014р. у справі № 6-61цс14. Зважаючи на викладене, суд убачає передбачені законом підстави для застосування в межах даного спору позовної давності у зв'язку зі спливом її строку, оскільки останнім днем погашення заборгованості за кредитним договором та внесенням платежу для такого погашення, як зазначено самим позивачем, є 05.09.2009 року, строк дії картки до 05.09.2010 року, проте позивач звернувся до суду з позовом 25.11.2017 року, при цьому стороною відповідача подана заява про застосування строків позовної давності. У спростування вищезазначеного будь яких доказів позивачем суду не надано. З огляду на викладене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором не підлягає задоволенню у зв'язку зі спливом строків позовної давності. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору слід віднести за рахунок позивача у сплаченому при подачі позову розмірі.

Outcome: dismissed