Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

ТОВ «Інтеркеш україна» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позовній заяві представник зазначив, що згідно кредитного договору №9-12473 від 03 серпня 2017 року відповідачу [PERSON] було надано кредит в розмірі 1500,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,00 % від суми кредиту щоденно. Кредит надано на 14 календарних днів, з кінцевим поверненням кредиту 17 серпня 2017 року. Банк свої зобовязання виконав видав позичальнику кредитні кошти в повному обсязі. В порушення укладених умов кредитного договору №9-12473 від 03 серпня 2017 року відповідачка [PERSON] ухиляється від взятих на себе зобовязань, і станом на день звернення позову до суду 13.03.2018 року її заборгованість перед банком становить 10 740,00 гривень, з яких 1500,00 гривень сума по тілу кредиту, 6300,00 гривень сума заборгованості за відсотками, 2940,00 гривень сума по пені. Просить суд стягнути з відповідачки [PERSON] на користь ТОВ «Інтеркеш Україна» 10740,00 гривень заборгованості за кредитним договором №9-12473 від 03 серпня 2017 року. Представник позивача в судове засідання не зявився, але надав суду заяву в якій просить суд справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, а тому суд на підставі ст. 223 ЦПК України справу розглянув у його відсутності. Відповідачка в судове засідання не зявилася, причини своєї неявки суду не повідомила, а тому суд на підставі ст. 223 ЦПК України справу розглянув у її відсутності. У звязку з неявкою сторін, на підставі ст. 247 ч. 2 ЦПК України, фіксація судового засідання технічними засобами не проводилась. Дослідивши обставини справи, суд вважає, що позов підставний і в судовому засіданні доведений. В судовому засіданні встановлено, що 03 серпня 2017 року між ТОВ «Інтеркеш Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір №9-12473, та надано кредит в розмірі 1500,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,00 % від суми кредиту щоденно. Кредит надано на 14 календарних днів, з кінцевим поверненням кредиту 17 серпня 2017 року. Відповідно до видаткового касового ордеру від 03 серпня 2007 року про видачу кредиту [PERSON] отримала кредитні кошти в сумі 1500,00 гривень. Згідно до ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором і згідно до ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від позичальника від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. А згідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як вбачається, станом на 13.03.2017 р. заборгованість за відповідачем перед ТОВ «Інтеркеш Україна» складає 10 740,00 гривень, з яких 1500,00 гривень сума по тілу кредиту, 6300,00 гривень сума заборгованості за відсотками, 2940,00 гривень сума по пені. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, стягнувши з [PERSON] на користь ТОВ «Інтеркеш Україна» заборгованість за кредитним договором складає 10 740,00 гривень, з яких 1500,00 гривень сума по тілу кредиту, 6300,00 гривень сума заборгованості за відсотками, 2940,00 гривень сума по пені та судові витрати в розмірі 1762,00 гривень.

Outcome: approved