Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Мігфінанс» (Далі ТОВ - «Мігфінанс») звернулося до суду з зазначеною позовною заявою до [PERSON] в якій просить суд стягнути з відповідача борг за договором позики на загальну суму 4438,60 грн., а також судовий збір у розмірі 243,60 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ТОВ - «Мігфінанс» і [PERSON] 23.04.2014р. був укладений договір позики № 2014-01-00622 на суму 500,00 грн. у вигляді готівкових грошових коштів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2 % за кожен день користування грошовими коштами (732 % річних). Відповідно до умов зазначеного договору ТОВ «Мігфінанс» надав, а [PERSON] отримав кредит в сумі 500,00 грн. про що свідчить видатковий касовий ордер від 23.04.2014р. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок чого на момент звернення до суду перед позивачем виникла заборгованість, яка складає загальну суму по основному боргу, відсоткам, пені, штрафам 4438,60 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, оскільки останній ухиляється від добровільного погашення заборгованості. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, у разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання також не з'явився, про дату час та місце розгляду справи двічі повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення йому судових повісток про виклик до суду, однак до суду не з'являвся, клопотання про розгляд справи у його відсутність не подавав, про причини неявки також не повідомляв. Враховуючи вказані факти, згоду представника позивача, що викладена у його письмовій заяві, суд вважає за можливе у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України ухвалити рішення у справі при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, судом, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та підлягаючою задоволенню із наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із зобов'язального права, пов'язані з ухиленням боржника від виконання своїх обов'язків по поверненню кредитних коштів кредитору, тому, при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися Цивільним Кодексом України. В судовому засіданні судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Між ТОВ «Мігфінанс» (а.с. 13) та [PERSON] (а.с. 11-12) 23 квітня 2014 року на підставі анкети-заяви укладений договір позики № 2014-01-00622 на підставі якого позивач надав відповідачу позику у розмірі 500,00 грн. у вигляді готівкових грошових коштів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2 % за кожен день користування грошовими коштами (732%) (а.с. 7). Відповідно до п. 3.1 договору позики позичальник 29.04.2014р. зобов'язався повернути отриману позику та сплавити позикодавцю відсотки за користування позикою 570,00 грн. Згідно п. 7.2 зазначеного договору у разі невиконання позичальником зобов'язань по погашенню позики у терміни, вказані в п. 3.1 договору позики, позичальник сплачує позикодавцю пеню з розрахунку 2 % за кожен день від суми заборгованості, що накопичилася. Відповідно до п. 7.1. договору при прострочені сплати відсотків більше ніж на три дні, позичальник сплачує позикодавцю штраф у розмірі 250 грн. Відповідно до п. 9.3 договору позики договір діє до погашення виданої позики і нарахованих відсотків. Позивач свої зобов'язання за вищевказаним договором позики виконав в повному обсязі, що підтверджується видатковим касовим ордером від 23 квітня 2014 року згідно якого відповідач отримав обумовлену договором суму грошей (а.с. 8). В порушення умов договору позики відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, внаслідок чого в нього виникла заборгованість перед ТОВ «Мігфінанс», яка, згідно розрахунку, наданого позивачем на момент звернення до суду з урахуванням заборгованості по основному боргу, відсоткам, пені, штрафам склала загальну суму 4438,60 грн. (а.с. 4-6). Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимогою закону. В силу ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України по кредитному договору банк чи інший фінансовий заклад зобов'язані видати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит, та сплатити проценти. Судом встановлено, що позивачем був наданий кредит в розмірі та на умовах, передбачених договором позики, однак, відповідач всупереч вимогам чинного законодавства та умов договору позики належним чином свої зобов'язання по поверненню позики та сплаті відсотків за користування грошовими коштами не виконав та не здійснив повернення позики та сплати відсотків у повному обсязі у встановлені договором позики строки. Ці обставини не підлягають доказуванню, оскільки про них зазначено в позовній заяві та вони не спростовані відповідачем. Згідно з розрахунком, наданим позивачем, правильність якого перевірена судом, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем станом на момент звернення до суду становить 4438,60 грн., у тому числі: сума основного боргу - 500,00 грн., заборгованість по відсоткам - 1180,00 грн., пеня - 2508,60 грн., штраф - 250,00 грн. (а.с. 4-6). Доказів, в розумінні ст. ст. 58, 59 ЦПК України, щодо неправильності розрахунку заборгованості відповідачем не надано, відтак, розрахунок приймається судом як доказ у вирішенні спору. Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Судом не встановлено, що боржник не виконав зобов'язання в повному обсязі по поверненню кредиту внаслідок випадку або непереборної сили, тому відповідач має сплатити штрафні санкції по кредиту. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову ТОВ «Мігфінанс» про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором позики на загальну суму 4438,60 грн. Суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки викладені позивачем в позові обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до ст. 88 ЦПК України вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат підлягають задоволенню, оскільки його позов задоволено та понесені витрати підтверджені відповідним платіжним дорученням (а.с. 1). На підставі ст. ст. 525, 526, 527, 530, 549, 550, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved