overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 7 лютого 1988 року і від спільного подружнього життя мають двох повнолітній дітей. Позивачка звернулася з позовом у суд про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, покликаючись що спільне життя у них не склалось, так як між ними немає взаєморозуміння, вони виявилися людьми з різними характерами і поглядами на життя, відповідач байдуже ставився до сім'ї, свої інтереси ставив вище сімейних та що відповідач покинув сім'ю і вже близько чотирьох років вони проживають окремо, не підтримують подружніх відносин, чому їх сім'я розпалася остаточно і примирення між ними неможливе. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, покликаючись на мотиви такого та доповнила, що з вересня 2010 року вони проживають окремо один від одного і не підтримують сімейних відносин, вона втратила до відповідача хороші почуття і примирення між ними неможливе. Просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча належно був повідомлений про час та місце розгляду справи, причину неявки не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, оскільки матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Заслухавши пояснення позивачки та розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки між ними вже довгий час немає взаєморозуміння, з вересня 2010 року вони проживають окремо один від одного, не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, що свідчить про стійкість і тривалість конфлікту між ними. Суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, оскільки вони не проживають разом і не підтримують сімейних відносин вже довгий час та що позивачка втратила до відповідача хороші почуття і помиритися з ним не бажає, а тому такий шлюб слід розірвати. На підставі ст.ст. 10, 60, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 7 серпня 2003 року і від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивач у березні 2018 року звернувся з позовом в суд про розірвання шлюбу між ним та відповідачкою, покликаючись, що спільне життя у них не склалось, так як між ними не було взаєморозуміння, відповідачка тривалий час предявляла йому безпідставні претензій з будь-якого приводу, у звязку з чим постійно виникали сварки, в процесі яких вони не знаходили порозуміння, а навпаки віддалялися одне від одного. У звязку з тим, що відповідачка не бажала змінити свою поведінку, чотири роки назад вони розійшлися і з того часу проживають окремо. За весь час окремого проживання вони не порозумілися, відповідачка не хоче налагоджувати стосунків, ставиться до нього вороже, між ними немає поваги, розуміння та любові, чому він переконаний, що їх сімя розпалася остаточно і примирення між ним неможливе. Позивач в судове засідання не зявився, проте подав до суду заяву, в якій просить позов задовольнити та розглядати справу без його участі, що суд вважає за можливе. Відповідачка в судове засідання не зявилася, проте подала до суду письмовий відзив, в якому позов визнала та просить справу розглядати без її участі, що суд вважає за можливе. У відзиві зазначила, що подружнє життя з позивачем не склалося, позивач не цікавився інтересами сімї, безпідставно вчиняв сварки і вже три з половиною роки вони проживають окремо та не підтримують сімейних відносин, чому їх сімя розпалася. Просить позов задовольнити. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки між ними вже довгий час немає взаєморозуміння, виникали сварки, більше трьох років вони проживають окремо один від одного і не підтримують сімейних відносин, що свідчить про стійкість і тривалість конфлікту між ними. Суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, оскільки вони не проживають разом і не підтримують сімейних відносин вже довгий час, втратили один до одного хороші почуття і помиритися не бажають, а тому цей шлюб слід розірвати. На утриманні сторін залишається неповнолітня дитина. На підставі ст.ст.12, 89, 264, 265 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 7 червня 2003 року, про що у книзі реєстрації актів про одруження відділу реєстрації актів громадянського стану Хмельницького міського управління юстиції зроблено актовий запис №582, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим 07.04.2003 року. З початку 2011 року сторони перестали проживати однією сім'єю, припинили сімейні стосунки. Сімейне життя не склалось, у зв'язку із різними поглядами на життя, несумісністю характерів. Мають дочку [PERSON], [INFO]. Угода про утримання дитини досягнута. Позивач просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 07 червня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Хмельницького міського управління юстиції, актовий запис №582. Позивач у судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, пояснивши, що сім'я розпалась, зберегти її неможливо. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки. Суд приходить до висновку ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 7 червня 2003 року, про що у книзі реєстрації актів про одруження відділу реєстрації актів громадянського стану Хмельницького міського управління юстиції зроблено актовий запис №582, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим 07.04.2003 року. Мають дочку [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки припинені. Суд приходить до висновку, що подальше сумісне сімейне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При таких обставинах позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 8 вересня 2007 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину. Позивач, посилаючись на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося у звязку з різними поглядами на сімейне життя, звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу. Сторони в судове засідання не зявилися, надавши заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі. Позивач позовні вимоги підтримала, відповідач їх визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають близько двох років, згоди щодо подальшого спільного проживання не дійшли, миритися та відновлювати подружні стосунки не бажають, а тому суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сімї стало неможливим. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 9 вересня 1995 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину. Позивач, посилаючись на те, що відповідач постійно влаштовує сварки на побутовому грунті, принижує її морально перед дітьми, звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу. Відповідач проти задоволення позову заперечив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони згоди щодо подальшого спільного проживання не дійшли, миритися та відновлювати подружні стосунки позивач не бажає, а тому суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сімї стало неможливим. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 9 жовтня 2010 року. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що спільне життя у них не склалось через нерозуміння один одного, постійні конфлікти. Сторони не ведуть спільного господарства. Позивачка вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу між сторонами неможливе. Позивачка вважає, що примирення між ними неможливе. У суд позивачка направила заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність. У судове засідання відповідач не з'явився, заперечень відносно позову до суду не подав. Відповідно до ст.224 ЦПК України проводився заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Спільне життя у сторін не склалось через нерозуміння один одного, постійні конфлікти. Сторони не ведуть спільного господарства, позивачка заперечує надання строку для примирення. Суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу між сторонами не-можливе, шлюб носить формальний характер, а тому його необхідно розірвати. Неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] на подальше проживання і виховання залишити з [PERSON]. Після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище - [PERSON]. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 9 липня 2015 року, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №1104. Мають сина [PERSON] [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов'язки. 3 грудня 2017 року сімейні стосунки припинилось: спільне господарство не ведеться, спору про спільне майно немає. Можливості зберегти сім'ю немає. Вирішено питання щодо утримання дитини. Просить розірвати шлюб, укладений між ними 09 липня 2015 року, зареєстрованому Хмельницьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №1104. Позивач у судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, пояснивши, що сімя розпалась, зберегти її неможливо. Відповідач позов визнав, вказавши сімя розпалась, просить шлюб розірвати. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що перебувають у зареєстрованому шлюбі з 9 липня 2015 року, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №1104. Мають сина [PERSON] [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов'язки. 3 грудня 2017 року сімейні стосунки припинились: спільне господарство не ведеться, спільний бюджет відсутній, спору про майно немає. Вирішено питання щодо утримання дитини. Суд приходить до висновку, що подальше сумісне сімейне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При таких обставинах позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 9 серпня 2012 року, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції, актовий запис №1188, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Мають сина [PERSON] [INFO]. [PERSON] посилається на те, що її сім'я розпалась, зберегти її неможливо. З лютого 2014 р. подружжя проживає окремо, спільного господарства не ведуть, спору про майно немає. Просить шлюб розірвати. Позивач у судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, пояснивши, що сім'я розпалась, зберегти її неможливо. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки. Суд приходить до висновку ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 9 серпня 2012 року, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції, актовий запис №1188, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Мають сина [PERSON] [INFO]. З лютого 2014 р. подружжя проживає окремо, спільного господарства не ведуть, спору про майно немає. Суд приходить до висновку, що подальше сумісне сімейне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При таких обставинах позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 9 серпня 2013 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивач, посилаючись на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя, звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу. Сторони в судове засідання не з'явилися, надавши заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі. Позивач позовні вимоги підтримала, відповідач їх визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, згоди щодо подальшого спільного проживання не дійшли, миритися та відновлювати подружні стосунки не бажають, а тому суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сім'ї стало неможливим. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з [INFO] р. [INFO] року від подружнього життя народився син [PERSON], батьком якого у свідоцтві про народження записано [PERSON]. Подружжя на даний час не проживають однією сім'єю, дитина перебуває на утриманні матері. Відповідач [PERSON] добровільно кошти на утримання дитини не надає, хоча має стабільний заробіток, працює робітником в Немирівському спиртовому заводі м. Немирів та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Інших утриманців у нього немає. Позивачка [PERSON] звернулася з даним позовом про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/3 частини заробітку, всіх видів доходів щомісячно але не менше 30% від прожиткового мінімуму, починаючи з часу подання заяви, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги змінила. Просить суд стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку, всіх видів доходів щомісячно але не менше 30% від прожиткового мінімуму, починаючи з часу подання заяви, до досягнення дитиною повноліття, та стягнути з нього понесені нею судові витрати на правову допомогу в сумі 150 грн. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю, погоджується платити аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку, всіх видів доходів щомісячно але не менше 30% від прожиткового мінімуму. Суд, заслухавши сторони, дослідивши інші докази по справі, прийшов до висновку про задоволення позову частково за слідуючих підстав: сторони не проживають однією сім»єю, дитина знаходиться на утриманні матері; відповідач добровільно кошти на утримання сина не надає, являючись його батьком, хоча має стабільний заробіток, працює робітником в Немирівському спиртовому заводі м. Немирів та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини ,дитину утримує мати [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 07 вересня 2013 року. У шлюбі сторони дітей не мають. Важаючи, що фактично шлюб існує формально і не бажаючи підтримувати подружні стосунки, позивач з позовом про розірвання шлюбу звернулася до суду. Позивач у судове засідання не зявилася, у позовній заяві (зворот а.с. 2) просила справу слухати у її відсутності, оскільки перебуває поза межами району. Відповідач подав заяву, у якій позов визнав, не заперечив, щоб шлюб між ним та [PERSON] було розірвано, справу просив слухати у його відсутності (а.с. 14). Із позовної заяви та заяви відповідача слідує, що подружнє життя у сторін не склалось через різні характери та різні погляди на життя, у звязку з чим три місяці тому подружні стосунки були припинені. Розглянувши справу в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити. Так, свідоцтвом про укладення шлюбу (повторне на а.с. 4) стверджується, що сторони із 07 вересня 2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Позивач у позовній заяві обґрунтувала свою вимогу про розірвання шлюбу, а відповідач визнав позов та не заперечив проти розірвання шлюбу. Підтримання та визнання позову сторонами, на думку суду, свідчить про байдужість подружжя до існування їх шлюбу. З огляду на це суд не вбачає підстав для надання сторонам строку на примирення, оскільки вважає, що цей шлюб вичерпав своє значення для сторін, він не відповідає принципам, встановленим законом і суспільством для такого союзу, а тому його необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про шлюб (а.с. 4), позивач при реєстрації шлюбу своє прізвище Тріколіч змінила на прізвище чоловіка [PERSON]. У позовній заяві позивач просила після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 07 червня 2011 року і мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вважаючи, що шлюб зберігати є недоцільним, позивач з позовом про розірвання шлюбу звернулася до суду. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що відповідач не хотів мати дітей, а тому своє поведінкою довів її до того, що 15 липня 2012 року вона його залишила і виїхала жити в с. Володимирівка. З тих пір вони не підтримують подружні стосунки, відповідач не забрав її з пологового будинку, жодного разу не бачив свого сина, не надає допомоги на утримання сина та не цікавиться його життям та вихованням. Вважає, що подальше зберігання шлюбу є недоцільним та просить розірвати шлюб без надання строку на примирення, відновивши її дошлюбне прізвище. У судове засідання на 17 липня 2014 року відповідач не з'явився, про причину своєї неявки суд не повідомив та не просив розглянути справу у його відсутності. Відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення в пресі. У судове засідання на 07 серпня 2014 року відповідач викликався через оголошення в газеті «Вінничина» № 57 від 25 липня 2014 року (а.с. 15). Відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Судом на підставі ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України ухвалено провести заочний розгляд справи. Розглянувши справу в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити. Так, свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 4) стверджується, що сторони з 07 червня 2011 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, а свідоцтвом про народження (а.с. 6), - що мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позивач обґрунтувала свою вимогу про розірвання шлюбу, а відповідач своєю безпичинною неявкою проявив байдужість до існування шлюбу. З огляду на це, а також на тривале припинення подружніх стосунків між сторонами, суд не вбачає підстав для надання строку на примирення. Суд вважає, що цей шлюб вичерпав своє значення для сторін, він не відповідає принципам, встановленим законом і суспільством для такого союзу, а тому його необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про шлюб (а.с. 4), позивач при реєстрації шлюбу своє прізвище [PERSON] змінила на прізвище чоловіка [PERSON]. У позовній заяві та судовому засіданні позивач просила після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище.

Outcome: approved