Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся до суду з позовом до [PERSON] у якому вказав, що 02.07.2013 р. між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк», та відповідачем був укладений Договір про надання споживчого кредиту № 2004484421, згідно умов якого відповідач отримав кредит в сумі 20519 грн., з яких: на споживчі цілі 20319 грн., на придбання послуг у продавця ПАТ «Страхова компанія «СК УНІКА Життя» 3628,80 грн., на придбання послуг у продавця ТОВ майСейфеті 200 грн. Кредит надається строком на 36 місяців, з 02 липня 2013 р. по 02 липня 2016 р., розмір процентної ставки складає 0,01 % річних. Відповідно до умов Договору факторингу від 22 грудня 2014 р. Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № 2004484421 від 02.07.2013 року. У зв'язку з невиконанням позичальником зобов'язань за кредитним договором № 2004484421 від 02.07.2013 p., станом на 16.11.2017 р. за відповідачем існує заборгованість перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна», що складає 25422,1 грн., а саме: залишок заборгованості за кредитом 17667,41 грн.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом 1,71 грн.; комісія 7752,98 грн. Посилаючись на норми ст. 509, 525-527, 530, 610, 612, 625, 1049, 1054 ЦК України, просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 25422,1 грн., та судові витрати у розмірі 1762 грн. як сплачений судовий збір. 03.04.2018 року відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення(викликом) сторін. Ухвалою від 23.05.2018 року, судом ухвалено продовжити подальший розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням(викликом) сторін. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з'явився, відзив на позов не надав, від отримання судової повістки відмовився не з'явившись до органів пошти за її отриманням. Судові повістки надсилались на останню відому адресу зареєстрованого місця проживання відповідача, та поверталися у зв'язку із закінченням встановленого строку зберігання. Відповідно до ст. 130 ч.9 ЦПК України, у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Відповідно до ст. 131 ч.1 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідно до ст. 280 ч.1 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У суду є підстави для ухвалення заочного рішення. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідно до наданих суду документів, між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк», 02.07.2013 року був укладений договір про надання споживчого кредиту № 2004484421, відповідно до якого банк надає споживчий кредит на загальну суму 20519 грн., строком до 02.07.2016 року зі сплатою 0,01% річних(а.с.4-8). Відповідач [PERSON] підписав договір, та тим самим виявив свою згоду з усіма його пунктами та зобов'язувався їх виконувати. Згідно із ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується заявою про видачу готівки № 4 від 02.07.2013 року (а.с.9). Частиною першою статті 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до умов Договору факторингу № 22/12/14/1-1 від 22.12.2014 року та витягу додатку № 1 до реєстру боржників № 1 до зазначеного договору, ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором [PERSON] (а.с.22-26). Відповідно до наданого розрахунку заборгованості станом на 16.11.2017 року існує заборгованість відповідача перед позивачем у розмірі 25422,1 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту 17667,41 грн., комісії 7752,98 грн., відсотки 1,71 грн. (а.с.13). За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підтвердження заявлених позовних вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна» надано письмове повідомлення, яке направлено на адресу відповідача, про відступлення права грошової вимоги факторові, і в повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж (а.с.12). Відповідно до ст. 1080, 1082 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. Боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов'язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов'язку перед ним. Приймаючи до уваги встановлені судом обставини, оцінивши зібрані у справі докази, які свідчать про наявність підстав для задоволення позовної заяви, суд вважає позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved