Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-18 00:00:00

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача 3% річних у сумі 112934 грн. 40 коп. та судові витрати. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 16.04.2008 [PERSON] укладений Кредитний договір №ML 700/1143/2008, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 60700,00 швейцарських франків строком до 16 квітня 2036 року у порядку та розмірах, встановлених у Кредитному договорі. На підставі договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 18.03.2011 року Банк відступив Товариству з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» право вимоги за Кредитним договором. На підставі рішення Апеляційного суду Харківської області від 30.09.2015 року з відповідача стягнуто заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 1253681,86 грн. На теперішній час [PERSON] своїх зобов`язань не виконав, тому позивач на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України просить стягнути з відповідача 3% річних. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Також зазначив, у разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений. Відповідно до ч.3 ст. 131 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про таке. Судом встановлено, що 16.04.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №ML700/1143/2008, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 60700,00 швейцарських франків строком до 16.04.2036 року. 18.03.2011 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю б/н, до якого серед іншого входив кредитний договір № ML700/1143/2008. Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.08.2012 року позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено. Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 30.09.2015 року вказане рішення Дзержинського районного суду м. Харкова змінено, стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість в розмірі 1253681,86 грн., пеню і відсотки за несвоєчасне погашення заборгованості - 626840,93 грн. Згідно із ч. 1 ст. 599 ЦК зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняться від відповідальності за не виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України божник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Прострочення відповідачем виконання зобов`язання за договором підтверджується рішенням Апеляційного суду Харківської області від 30.09.2015 року, у справі за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 700/1143/2008 від 16.04.2008 року. Вказане рішення набрало законної сили 30.09.2015 року. Прийняття судом рішення за позовом кредитора про стягнення з позичальника всієї суми заборгованості за кредитним договором достроково змінює зобов`язання позичальника щодо повернення кредиту частинами до певної дати на обв`язок по виконанню судового рішення та повернення достроково всієї суми заборгованості за кредитним договором. Внаслідок такого рішення залишаються зобов`язання зі сплати боргу, визначеного судовим рішенням, та право кредитора на нарахування, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України за час невиконання такого рішення. Зазначена позиція викладена в Ухвалі Верховного Суду від 04 квітня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц. Частиною 1 ст. 1050 ЦК України визначено, що у тому разі, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Згідно зі ст. 1046 ЦК України предметом договору позики можуть бути як грошові кошти, так і інші речі, визначені родовими ознаками. Оскільки відповідно до положень ст. 1054 та ст. 1058 ЦК України предметом кредитного договору та договору банківського вкладу можуть бути лише грошові кошти, до спірних правовідносин, які пов`язані з неналежним виконанням зобов`язань, що випливають із кредитного договору, підлягає застосуванню ч. 2 ст. 625 ЦК України. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з [PERSON] трьох відсотків річних у сумі 112934,41 грн. Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved