Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

ТОВ Інвест - Фінанс звернулося до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, в якому просить стягнути з відповідачки на користь ТОВ Інвест - Фінанс заборгованість у розмірі 7225,00 грн. за договором позики № IF00000017 від 26.05.2016 року, яка складається з: -2500,00 грн.- заборгованість за основною сумою позики, -3725,00 грн. - заборгованість по процентам за користування позикою, -1000,00 грн.- штраф. Представником Позивача в позовній заяві зазначено, що він не заперечує проти розгляду справи у відсутності уповноваженого представника та винесення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про причини неявки суду не сповістила, про дату та час судового засідання повідомлена належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, який повернувся на адресу суду з відміткою поштового органу вручено особисто. Частиною 4 статті 169 ЦПК України визначено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до частини 1 статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відтак, виходячи зі змісту частини 4 статті 169 та частини1 статті 224 ЦПК України, а також того, що відповідачка про причини неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не подано, зважаючи на заяву позивача, в якій він не заперечував проти винесення заочного рішення, з огляду на подання позивачем достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши викладені в позовній заяві пояснення Позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне. Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України (надалі «ЦК України») за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно копії Договору позики № IF00000017 від 26.05.2016 року, укладеним між ТОВ «Інвест-Фінанс» (далі - Позикодавець) та [PERSON] (далі - Позичальник), Позикодавець надав валсні грошові кошти (далі - позика) у строкове, платне користування Позичальнику, які останній зобовязується повернути та сплатити відсотки за користування позикою у розмірі, порядку та строки, визначені цим Договором. Сума позики складає 2500,00 грн. Позика надається на строк до 25.06.2016 року включно. Процентна ставка за користування позикою складає 1% в день від суми позики. Період нарахування відсотків починається з моменту отримання Позичальником у касі Позикодавця і закінчується в день надходження всієї суми позики в касу Позикодавця.У разі порушення термінів повернення позики та сплати відсотків за користування позикою, Позичальник зобовязується сплатити Позикодавцю неустойку у вигляді штрафу в розмірі 1000,00 грн. (а.с. 4-5). Як підтверджується матеріалами справи, ТОВ «Інвест-Фінанс» в повному обсязі виконав зобовязання, визначені в договорі позики № IF00000017 від 26.05.2016 року та надав [PERSON] позику в сумі 2500,00 грн., що підтверджується розпискою від 26.05.2016 року (а.с. 21). Відповідно до частини 1 статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Загальні умови виконання зобовязань визначено статтею 526 ЦК України. Так, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (частина 1 статті 527 ЦК України). Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (частина 1, 2 статті 612 ЦК України). Як встановлено судом, [PERSON] неналежно виконувала взяті на себе за договором позики зобовязання. Вищевказана обставина підтверджується наявним в матеріалах справи Розрахунком заборгованості за договором позики № IF00000017 від 26.05.2016 року (а.с. 7). Доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за вищевказаним договором відповідачкою суду не надано, як і не надано доказів виконання зобовязань за договором позики № IF00000017 від 26.05.2016 року належним чином та у встановлені строки. Відповідно до частини 1, 2 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Враховуючи вищезазначене, судом встановлено, що станом на 05.01.2017 року по кредиту позичальника [PERSON] існує заборгованість за договором позики № IF00000017 від 26.05.2016 року в розмірі 7225,00 грн., яка складається з: -2500,00 грн.- заборгованість за основною сумою позики, -3725,00 грн. - заборгованість по процентам за користування позикою, -1000,00 грн.- штраф. Відповідно до частини 1 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України (надалі «ЦПК України») стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищезазначене, Суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідачки на користь ТОВ «Інвест-Фінанс» витрат по сплаті судового збору в розмірі 1378,00 грн. На підставі вищевикладеного, відповідно до статей 16, 20, 526, 527 ч. 1, 530, 548 ч. 1, 549, 551 ч.3, 611, 612, 1054 ЦК України,

Outcome: approved