Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-01 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. 02.06.2020 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що 17.06.2016 року близько 23 год. 10 хв. [PERSON] , керуючи транспортним засобом «ЗАЗ», д.н.з. [NUMBER] , допустив зіткнення з транспортним засобом «Volkswagen», д.н.з. « [NUMBER] », в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Малинського районного суду Житомирської області від 27.06.2017 року по справі №283/110/17 відповідача визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ст.122-4 КУпАП. Згідно звіту №1822 вартість транспортного засобу марки «Volkswagen», д.н.з. « [NUMBER] », після дорожньо-транспортної пригоди становить 31949,59 грн., розмір регламентної виплати - 87233, 32 грн. та сума витрат на збір документів - 1320 грн. Представник МТСБУ просить стягнути з відповідача в порядку регресу 88553,32 грн. та сплачений при поданні позовної заяви судовий збір. Представник позивача Проц А.В. в судове засідання не з`явився, згідно позовної заяви просив справу розглядати без його участі та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] . в судове засідання не з`явився, подав заяву про визнання позову. Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Встановлено, що 27.06.2017 року постановою Малинського районного суду Житомирської області по справі №283/1100/17, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124 КУпАП. Так, 17.06.2017 року близько 23 год. 10 хв. [PERSON] в с. Пиріжки Малинського району Житомирської області по вул. Гагаріна, керуючи автомобілем «ЗАЗ-110207», д.н.з. [NUMBER] , проявивши неуважність, не вибравши безпечної швидкості руху, не впоравшись з керуванням, виїхав на зустрічну смугу для руху, де скоїв зіткнення з автомобілем «Volkswagen», реєстраційний номер « [NUMBER] », в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження (а.с.6). Згідно повідомлення 21.06.2017 року, власник пошкодженого автомобіля [PERSON] надав інформацію до МТСБУ щодо дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 17.06.2017 року (а.с.7). Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «ЗАЗ-11207», на момент дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована, що підтверджується інформаційною довідкою (а.с.11). Відповідно до висновку №1731/1 судового експерта [PERSON] , вартість пошкодженого автомобіля «Volkswagen», реєстраційний номер « [NUMBER] » на дату оцінки може становити 31949,59 грн. (а.с.12-43). Згідно заяви від 14.07.2017 року, [PERSON] звернувся до МТСБУ з проханням виплатити страхове відшкодування внаслідок пошкодження транспортного засобу при дорожньо-транспортній пригоді, що сталася 17.06.2017 року та перерахувати суму на його розрахунковий рахунок (а.с.48). Довідкою №1 від 02.10.2017 року визначено розмір відшкодування [PERSON] шкоди з фонду захисту потерпілих, що становить 87233,32 грн. (а.с.51). Згідно наказу МТСБУ №9198 від 05.10.2017 року, фінансовому управління доручено сплатити на рахунок [PERSON] 87233,32 грн. та на підставі платіжного доручення №1260344 від 06.10.2017 року вказані грошові кошти виплачено (а.с.52,55). Платіжним дорученням №1259598 від 14.09.2017 року МТСБУ перераховано Укравтоекспертизі 1070 грн. в рахунок оплати послуг аваркома (експерта). Мотиви та застосовані норми права. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст.12, ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно пп.39.2.1 п.39.2 ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» основним завданням МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом. Підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 вказаного Закону визначено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її завдання транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Сторонами підтверджено, що на момент настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] в порушення вимог п.21.1 ст. 21 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не була застрахована. Відповідно до п.22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п.38.2, п.38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону, до яких відповідач не належить. Такі ж положення закріплені у статті 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Як роз`яснено в п.26 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 Цивільного кодексу України. Надані позивачем докази свідчать про наявність у нього права вимагати від відповідача відшкодування 87233,32 грн. регламентної виплати та 1070 грн. витрат на послуги аваркома, а разом 88303,32 грн. На підставі наведеного, вважаючи доведеним факт сплати позивачем страхового відшкодування у зазначеному в позові розмірі та наявність у позивача права на звернення до суду з позовом про відшкодування шкоди в порядку регресу, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у порядку регресу витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування, а тому позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню на суму 88303,32 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню витрати позивача по оплаті судового збору у розмірі 2102,00 грн.

Outcome: partial