Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська мікрофінансова мережа» (далі-позивач) звернувшись до суду з позовом, просить стягнути з [PERSON] (далі-відповідач) на користь позивача [PERSON] відшкодування збитків у сумі 2284,14 грн. та судові витрати у розмірі 243,60 грн., посилаючись на те, що 01.04.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № 1ФО1-01491 про надання фінансового кредиту (далі договір), згідно умов якого позивач надає відповідачу кредит у розмірі 600 грн., а відповідач зобовязується в строк 14 днів, тобто до 15.04.2014 року повернути позивачу кредит та сплатити плату в розмірі 2 проценти від суми кредиту за кожен день користування ним. Таким чином сукупна процентна ставка складає 28 процентів. У разі несвоєчасного повернення кредиту та процентів, відповідач зобовязаний сплатити штраф у розмірі 100 грн. та пеню в розмірі 4% за кожен день прострочення, але не більше ніж за 30 календарних днів. Позивач свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Проте, відповідач належним чином не виконав свої зобовязання передбачені договором, тому у відповідності до ст.625 ЦК України необхідно стягнути з відповідача борг з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення повернення кредиту. Сума основного боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за період з травня 2014 року по травень 2015 року становить (103,8% х 101,0% х 100,4% х 100,8% х 102,9% х 102,4% х 101,9% х 103,0% х 103,1% х105,3% 110,8% х 114,0% ї 102,2%) х 100%) х 768 грн. (сума основного боргу) = 1262,54 грн. Таким чином, з відповідача підлягають відшкодуванню збитків у розмірі 2284,14 грн., що складається: з суми основного боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції 1262,54 грн., пені 921,60 грн. та штрафу 100 грн. Оскільки відповідач не виконав свої зобовязання, передбачені договором, що завдало позивачу збитки в сумі 2284,14 грн., які підлягають стягненню в судовому порядку. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявивсь, натомість звернулась із заявами, в яких просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує повність в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 61, 74, 75, 81, 86, 91). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, не дивлячись на те, що був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, шляхом направлення судових повісток та через оголошення надруковане в газеті «Урядовий Курєр» № 229 від 08.12.2015 року (а.с. 64, 66, 69, 72, 77, 82, 88, 89). Про причини неявки відповідач не повідомив, не звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи без його участі, тому відсутні поважні причини неявки в судове засідання. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Беручи до уваги те, що явка до суду є правом, а не обовязком сторони у справі, суд враховуючи положення ч.4 ст.169 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно анкети від 01.04.2014 року (а.с. 48, 49), договору про надання фінансового кредиту від 01.04.2014 року (а.с. 43, 44) та видаткового касового ордеру від 01.04.2014 року (а.с.46) позивач надав, а відповідач отримав кредит у сумі 600 грн. Згідно графіку платежів (а.с.47) та довідки від 08.01.2014 року вбачається, що відповідач не виконав свої зобовязання перед позивачем, передбачені договором про надання фінансового кредиту від 01.04.2014 року. Відповідно до ст.ст. 629, 525, 526, 612, 1054, ч.2 ст. 625 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи вищевказані положення норми матеріального права та те, що відповідач [PERSON] належним чином не виконав договірні зобовязання перед позивачем, суд вважає, що є всі законні підстави для задоволення позовних вимог, а саме: стягнути з відповідача на користь позивача борг з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у сумі 2284,14 грн., оскільки ці вимоги є законними та обґрунтованими. Згідно платіжного доручення від 04.06.2015 року (а.с.1) вбачається, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 243,60 грн. Згідно рахунку № 16515 від 30.11.2015 року (а.с.87) вбачається, що позивач витратив 420 гривень за публікацію оголошення в газеті «Урядовий курєр» № 229 від 08.12.2015 року. Враховуючи положення ст. 88 ЦПК України та те, що вимоги позивача задоволені на його користь, судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved