Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення грошових коштів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 26.04.2013 року між товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа - гарант» та [PERSON] був укладений договір доручення, відповідно до умов якого, відповідач має право від імені позивача укладати договори страхування з фізичними ми та юридичними особами, предметом якого є надання послуг страхування. Однак відповідач в супереч вимогам п.1.13 договору, було виписано поліс страхування, однак сума за поліс до позивача не надійшла, тому позивач був змушений звернутися до суду з відповідним позовом. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про час, місце та дату судового засідання був сповіщений належним чином, однак надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі,Ю позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, місце та дату судового засідання був сповіщений належним чином, на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі, з позовом згоден у повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 26.04.2013 року між товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (страховик) та фізичною особою [PERSON] було укладено договір доручення від 26 квітня 2013 року. Відповідно до розділу 1 вищезазначеного договору відповідач від імені, за рахунок та на користь позивача, в порядку і в терміни визначені договором, серед іншого, укладає договори страхування (з правом підпису відповідних документів, договорів, в межах лімітів вказаних у довіреності, виданій страховою компанією) з фізичними та юридичними особами (страхувальниками), предметом яких є надання страховою компанією послуг страхування визначених додатком №1, який є невід'ємною частиною цього договору, з використанням типових форм договорів страхування та бланків суворої звітності (страхових свідоцтв, страхових сертифікатів, страхових полісів та інших бланкових форм договорів страхування), наданих страховою компанією, з дотриманням інструкцій, правил, нормативів встановлених страховою компанією і наданих агентові для виконання та вимог чинного законодавства. Відповідно до п.1.7 договору, агент повинен виконати дане йому доручення особисто і не в праві передавати виконання доручення іншим особам без письмової згоди страхової компанії. Агент зобов'язаний вчиняти дії відповідно до змісту даного йому доручення і не вправі виходити за його а чи відступати від умов його виконання без письмового погодження страхової компанії. Відповідно до п.1.13 вищезазначеного договору, агент не має права одержувати по укладених договорах страхування страхові платежі від страхувальників. Згідно п.2.4.4. договору доручення від 26.04.2013 року, агент зобов'язується видавати страхуальнику договір страхування в кожному випадку тільки після сплати ним страхового платежу: виключно на поточний рахунок страхової компанії, але не пізніше одного робочого дня з моменту такої оплати. При оформленні договорів страхування виконувати у всіх випадках наступні вимоги: - не допускається оформлення договору страхування, строк (час, дата) дії якого починається до моменту (час, дата): сплати по ньому на поточний рахунок страхової компанії страхового платежу (першої частини страхового платежу у договорах страхування де допускається розстрочення платежу). 29 квітня 2013 року в рамках укладеного договору доручення від 26.04.2013 року позивачем, згідно акту прийому-передачі бланків суворої звітності, було передано відповідачу, поліс та стікер до нього серії АС/0875917. 20 травня 2013 року відповідачем було виписано вищезазначений поліс та видано його страхувальнику [PERSON]. В полісі АС/08759178 в розділі 10 відповідачем [PERSON] було зазначено, що страховий платіж у сумі 230 грн., що підтверджується квитанцією про сплату. Проте, вищезазначений страховий платіж фактично не було сплачено і відповідно він не надійшов на рахунок позивача. 27 листопада 2013 року позивач отримав від [PERSON] повідомлення особи, відповідальність якої застраховано про ДТП, що сталася 26.11.2013 року о 11 годині 00 хвилин по вул. Космонавта Комарова, 2 в, м. Одеса за участю автомобіля ВАЗ 2104, д/н. [NUMBER] та автомобіля Мітсубіші, д/н. [NUMBER]. 28.11.2013 року до позивача звернувся і власник пошкодженого автомобіля Мітсубіші, д/н [NUMBER] [PERSON], з повідомленням про ДТП від потерпілого. Після отримання всіх необхідних документів, передбачених Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач сплатив суму страхового відшкодування за полісом АС/0875917 у розмірі 1164,51грн. Згідно зі ст.ст.525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, становлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Відповідно до ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п.6.4. договору доручення від 26 квітня 2013 року у випадку порушення агентом умов укладення договорів обов'язкових видів страхування, а саме укладення договору страхування, строк (дата, час) дії якого почався до моменту (час, дата) сплати страхувальником страхового платежу по ньому і поточний рахунок страхової компанії, в такому випадку агент зобов'язується відшкодувати страховій компанії суми страхового відшкодування виплаченого по факту страхового випадку, що настав в період з моменту укладення договору страхування до моменту сплати страхувальником страхового платежу по ньому на поточний рахунок страхової компанії. Таким чином, враховуючи вищевикладене, відповідач [PERSON] зобов'язаний відшкодувати позивачу суму у розмірі 1164,51 грн., сплачених як сума страхового відшкодування виплаченого по факту страхового випадку, що настав в період з моменту укладення договору страхування до моменту сплати страхувальником страхового платежу по ньому на поточний рахунок страхової компанії. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» до [PERSON] про стягнення грошових коштів обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Суд вважає відповідно до ст.88 ЦПК України за необхідне стягнути з відповідача на користь ПАТ «ВТБ Банк» судовий збір у розмірі 243,60 гривень.

Outcome: approved