Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-20 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (по тексту - ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», позивач) звернулося до Ізяславського районного суду Хмельницької області з позовною заявою до [PERSON] (по тексту - [PERSON] ) про стягнення 62 919, 98 гривень заборгованості за кредитним договором №340485443 від 24.02.2014 року. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 24.02.2014 року між первісним кредитором - ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] укладено кредитний договір №340485443 від 24.02.2014 року. У подальшому 14.07.2017 року первісний кредитор на підставі договору відступлення права вимоги №20170714 передав (відступив) позивачу за плату право вимоги до боржників вказаних у відповідному реєстрі, в тому числі і [PERSON] в сумі 62919, 98 грн. Позивач у справі акцентує увагу, що [PERSON] на виконання п. 6.6 договору відступлення права вимоги та ст.ст. 512-514, 516 ЦК України було направлено відповідне про це повідомлення. Крім цього, як вказує позивач за умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки та на умовах, передбачених таким договором. За покликанням ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у зв`язку з істотними порушеннями [PERSON] умов кредитного договору на його адресу направлено повідомлення про порядок погашення заборгованості по кредитному договору та включення його персональних даних до бази персональних даних разом з вимогою про погашення загальної суми боргу. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, [PERSON] не виконав свого зобов`язання. При цьому після відступлення права вимоги боржник не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попереднього кредитора. З урахуванням приписів ст.ст. 530, 610, 611 ЦК України, на думку позивача наявні правові підстави для стягнення з боржника заборгованості, яка становить 62919 (шістдесят дві тисячі дев`ятсот дев`ятнадцять) гривень 98 копійок. На позовну заяву представником [PERSON] подано відзив (вх. №257/19 від 09.01.2019 року). Згідно такого відзиву просить звернути увагу на ряд правових позицій Верховного Суду України та врахувати, що кредитна спілка як кредитодавець, з огляду на правові особливості правового статусу, не має права відступати право вимоги за кредитним договором, оскільки такі повноваження законом не встановлені. Також в обгрунтування заперечень на позов покликався на незрозумілість наданого позивачем розрахунку. Позивачем подано відповідь на відзив (вх.№710/19 від 18.01.2019 року), згідно якого вказує на суперечливість та недостовірність тих доводів, які викладені у відзиві на позовну заяву. Зазначає, що матеріали справи містять достатньо доказів підтвердження отримання кредитних коштів та вручення повідомлень про відступлення права вимоги по кредитному договору. У частині доводів представника відповідача про незрозумілість наданого розрахунку акцентує увагу, що відповідач не позбавлений права надати власний розрахунок суми заборгованості або ж замовити спеціальну експертизу для отримання відповідного висновку з метою подальшої подачі його на розгляд суду. З огляду на отримання даних про настання смерті [PERSON] та їх перевірки, судом було вирішено питання про витребування з компетентного органу відповідних відомостей. На виконання ухвали суду від 12.02.2019 року про витребування з Ізяславського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області копії актового запису про смерть [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в м. Ізяслав Хмельницької області надійшов відповідний актовий запис №28 від 05.02.2019 року. Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від від 28.02.2019 року провадження у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором зупинено до залучення до участі в справі правонаступників [PERSON] . За повідомленням [PERSON] - приватного нотаріуса Ізяславського районного нотаріального округу Хмельницької області №380/01-16 від 21.08.2019 року, після смерті [PERSON] , заведена спадкова справа № 33-2019, на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини ( [ADDRESS] ). Ухвалою суду від 28.08.2019 року залучено [PERSON] (по тексту - [PERSON] , відповідач) до участі у справі, як правонаступника [PERSON] . З огляду на вступ [PERSON] як правонаступника відповідача [PERSON] було прийнято клопотання позивача (вх.№ 2329 від 18.02.2020 року) щодо пред`явлення первісних позовних вимог саме до неї з долученням направленої останній претензії №1832059/1 від 07.02.2020 року. У судовому засіданні 21.08.2020 року представник позивача вказала на повну обґрунтованість позову і необхідність його задоволення на підставах, викладених у позовній заяві, відповіді на відзив шляхом стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №340485443 від 24.02.2014 року в розмірі 62 919, 98 гривень. У судове засідання відповідач не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася в установленому порядку, відзиву та клопотань про відкладення судового розгляду не подавала. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, встановивши фактичні обставини справи, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню зважаючи на таке. Так, судом встановлено, що між первісним кредитором - ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] укладено кредитний договір №340485443 від 24.02.2014 року. 14.07.2017 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (по тексту - ТОВ «ФК «ЦФР») та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення права вимоги №20170714, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЦФР» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а останнє приймає належні ТОВ «ФК «ЦФР» права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (портфель заборгованості) (т. 1, а.с. 17-19). Згідно п. 1.2. Договору відступлення права вимоги, внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим Договором, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заміняє ТОВ «ФК «ЦФР» у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказані у Реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог ТОВ «ФК «ЦФР» за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами. Відповідно до Реєстру боржників, як додатку №1 до договору відступлення права вимоги №20170714 від 14.07.2017 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до [PERSON] в сумі 62919, 98 грн., в тому числі: 16689, 15 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 4, 23 грн. - заборгованість за відсотками, 32875, 60 грн. заборгованість за платою за управління кредитом, 13351, 00 грн. - заборгованість за пенею. Згідно п. 6.2.3. договору відступлення права вимоги, права вимоги переходять до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» з моменту підписання сторонами цього договору, після чого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості. При цьому виконання ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «ФК» «ЦФР» умов, що визначені цим пунктом, є необхідною та достатньою підставою для відступлення права вимоги. Додаткового оформлення відступлення права вимоги у цих випадках не вимагається. Згідно п. 3.1. Договору відступлення права вимоги, ТОВ «ФК «ЦФР» гарантує, що йому належить право вимоги за портфелем заборгованості до боржників, зазначених у Реєстрі боржників. На виконання п. 6.6. договору відступлення права вимоги, згідно вимог ст. ст. 512 - 514, 516 ЦК України, на адресу [PERSON] , зазначену в кредитному договорі від імені ТОВ «ФК «ЦФР» направлено повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Як вбачається з кредитного договору №340485443 від 24.02.2014 року позичальник - [PERSON] зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки та на умовах, передбачені таким договором. Згідно п. 1 кредитного договору №340485443 від 24.02.2014 року кридитодавець зобов`язується надати кредит позичальнику в розмірі та на умовах, визначені цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та внести плату за кредитом. Відповідно до умов вказаного кредитного договору, надання кредиту здійснюється на наступних умовах: 1)Сума та валюта кредиту - 26702,00 гривень; 2)Річна відсоткова ставка - 0,01 % річних; 3)Строк, на який надається кредит - 24 місяців; 4)Цілі використання - без обмежень; 5)Порядок надання кредиту - перерахування на paxунок позичальника; перерахування на оплату страхових або інших послуг - у разі укладення договору страхування або договору про надання інших послуг; 6)Повернення кредиту, внесення плати за ним - щомісячно за графіком платежів (додаток до кредитного договору №340485443 від 24.02.2014 року); 7)Разова плата за кредитом - 1000, 00 грн.; 8)Щомісячна плата за кредитом - 4 % від суми кредиту, що складає 1068, 08 грн.; 9)Пеня за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань - 0, 3% від суми прострочення за кожен день прострочення; сплачується позичальником за повне або часткове прострочення повернення кредиту та/або внесення плати за кредитом. Судом встановлено, що 24.02.2014 року [PERSON] подано власноруч підписану заяву первісному кредитору, згідно якої просить перерахувати кредитні кошти у розмірі 25000, 00 грн. та утримати з суми наданого кредиту плату у розмірі 1000, 00 грн. за його надання згідно п. 4.7 кредитного договору №340485443 від 24.02.2014 року (т. 1, а.с. 6). З огляду на зазначені вище обставини та дані платіжного доручення №138331590 від 24.02.2014 року про зарахування для [PERSON] грошових коштів у сумі 25000, 00 грн. згідно кредитного договору №340485443 від 24.02.2014 року, заяви [PERSON] від 24.02.2014 року, довідки ТОВ «ФК «ЦФР» №1154558-SG від 14.07.2017 року, відсутні будь-які підстави вважати, що позичальник таких коштів не отримував. При цьому, як вбачається з довідки ТОВ «ФК «ЦФР» №1154558-SG від 14.07.2017 року [PERSON] неодноразово здійснював платежі по погашенню заборгованості по кредитному договору №340485443 від 24.02.2014 року. Відповідно до ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Також слід зазначити, що відповідно до п. 7 кредитного договору №340485443 від 24.02.2014 року загальні умови ТОВ «ФК «ЦФР» з надання фізичним особам кредитів засвідчуються наказом керівника ТОВ «ФК «ЦФР» та оприлюднюються на веб-сайті www.kreditmarket.ua. Підписанням кредитного договору №340485443 від 24.02.2014 року позичальник засвідчив (підтвердив) прийняття загальних умов з надання кредитів - в якості невід`ємних умов цього договору. Згідно з п. 10 кредитного договору №340485443 від 24.02.2014 року вбачається, що підписанням цього договору позичальник засвідчує, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, передбачені ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», та їх змістом, а також про всі інші умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Статтею 629 ЦК України зазначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Незважаючи на це, [PERSON] не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором №340485443 від 24.02.2014 року. Згідно наданого позивачем розрахунку [PERSON] станом на 14.07.2017 року перед останнім має заборгованість за договором №340485443 від 24.02.2014 року в загальній сумі 62919, 98 грн., в тому числі: 16689, 15 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 4, 23 грн. - заборгованість за відсотками, 32875, 60 грн. заборгованість за платою за управління кредитом, 13351, 00 грн. - заборгованість за пенею. Матеріали справи не містять доказів, що вказували б на ту обставину, що поданий позивачем розрахунок суми заборгованості не відповідає розміру та умовам кредитного договору №340485443 від 24.02.2014 року. При цьому, попри покликання представника відповідача у відзиві на незрозумілість наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором, суд вказує, що відповідач не був позбавлений права надати власний розрахунок суми заборгованості або ж замовити спеціальну експертизу для отримання відповідного висновку з метою подальшої подачі його на розгляд суду. Також суд погоджується з доводами позивача, що навіть при умові, що [PERSON] з будь-яких підстав не отримав повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким останній не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України. Крім цього, суд встановив і те, що [PERSON] помер [INFO] в м. Ізяслав Хмельницької області, що підтверджує відповідний актовий запис №28 від 05.02.2019 року, наданий Ізяславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області. За повідомленням [PERSON] - приватного нотаріуса Ізяславського районного нотаріального округу Хмельницької області №380/01-16 від 21.08.2019 року, після смерті [PERSON] , заведена спадкова справа № 33-2019, на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини (т. 1, а.с. 128-130). Ухвалою суду від 28.08.2019 року залучено [PERSON] до участі у справі, як правонаступника [PERSON] . ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 07.02.2020 року за №1832059/1 направлено претензію з вимогою до [PERSON] , як правонаступника [PERSON] , сплатити суму заборгованості за кредитним договором №340485443 від 24.02.2014 року в загальній сумі 62919, 98 грн., в тому числі: 16689, 15 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 4, 23 грн. - заборгованість за відсотками, 32875, 60 грн. заборгованість за платою за управління кредитом, 13351, 00 грн. - заборгованість за пенею. Як свідчить розрахунок позивача заборгованість за кредитним договором №340485443 від 24.02.2014 року станом на 05.02.2019 року не змінилася, позаяк в рахунок погашення заборгованості жодні суми не вносилися. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. Згідно із статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Таким чином, правовідносини, що виникли між позивачем по даній справі та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень статті 1282 ЦК України. Судом встановлено, що єдиним спадкоємцем майна [PERSON] являється саме [PERSON] , якій видано свідоцтва про право на спадщину на 2/3 частки двокімнатної квартири від 04.11.2019 року (зареєстровано в реєстрі за №2423), на житловий дерев`яний будинок від 04.11.2019 року (зареєстровано в реєстрі за №2424), на земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд від 04.11.2019 року (зареєстровано в реєстрі за №2425, №2426, №2427) (т. 1, а.с. 227, 230, 233, 236, 239). Як свідчать матеріали справи та відомості претензії від 07.02.2020 року за №1832059/1, у суду не має підстав вважати, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» позбавлене право вимоги до спадкоємця, яка прийняла спадщину. З огляду на матеріали спадкової справи (т. 1, а.с. 190-241) вимоги кредитора з урахуванням обсягу спадкового майна та його вартості по своїй суті є співрозмірними відповідальності спадкоємця [PERSON] за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України. Відповідачем не спростовано вказаної обставини. Суд вказує, що в разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину, не відмовились від її прийняття, замінюють його особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця. Як визначає ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, частина шоста вказаної статті чітко регламентує, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи принцип змагальності цивільного процесу, який закріплений у ч. 1 ст. 81 ЦПК України, доводити обсяг спадкового майна та його вартість повинен спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна. З такою позицією погодився і Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в своїй постанові від 18.09.2019 року по справі №640/6274/16-ц. Отже, відповідно до встановлених обставин справи, суд дійшов до висновку, що для задоволення позовних вимог наявні правові підстави, передбачені законом та договором, а відтак до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за кредитним договором №340485443 від 24.02.2014 року у розмірі 62919 (шістдесят дві тисячі дев`ятсот дев`ятнадцять) гривень 98 копійок. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним документально підтверджені судові витрати у сумі 1762, 00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved