Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

ТОВ «Служба швидкого кредитування» звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу, обґрунтовуючи вимоги тим, що 15.11.2011 р. [PERSON] уклав з ТОВ «Служба швидкого кредитування» кредитний договір № 1301 та отримав кредит в розмірі 500 грн., а також сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 140,00 грн., що разом складає 640,00 грн., у строк до 28.11.2011р. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд стягнути звідповідача вказану заборгованість та судові витрати. Представник ТОВ «Служба швидкого кредитування» просив справу розглядати за його відсутності в заочному порядку, позовні вимоги підтримав, відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду невідомі, заяв та клопотань від нього не надходило. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У звязку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи всі надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з таких підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 15.11.2011 р. [PERSON] уклав з ТОВ «Служба швидкого кредитування» кредитний договір № 1301 та отримав кредит в розмірі 500 грн. Відповідно до п.3.3 Договору Відповідач зобовязаний повернути отримані грошові кошти в розмірі 500 грн., а також сплатити проценти за користуванням кредитом у розмірі 140,00 грн., що разом складає 640,00 грн. у строк до 28.11.2011 р. Проте, в порушення договірних умов, відповідач не виконав свої зобовязання щодо повернення отриманих грошових коштів , а також сплати процентів за користування кредитом, що дало підстави позивачу звернутись до суду 15.02.2013 року з відповідним позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором що утворилась в період з 15.1.2011 р. по 14.02.2013 р. в загальній сумі 7921,40 грн. Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 19.04.2013 року по справі № 332/763/13, провадження № 2/332/415/13 вищевказана позовна заява була задоволена судом у повному обсязі, стягнуто суму заборгованості в розмірі 7692,00 грн. та судові витрати в сумі 229,40 грн. та видано виконавчий лист. Остаточно рішення суду було виконане відповідачем 06.06.2014 року шляхом перерахування суми боргу за рішенням суду на розрахунковий рахунок позивача з заробітної плати відповідача в примусовому порядку. Таким чином, свої зобовязання за кредитним договором відповідач по погашенню основного боргу суми кредиту виконав у повному обсязі саме 06.06.2014 року. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Між тим, згідно з п.6.1 договору у разі невиконання або несвоєчасного виконання позичальником зобовязання щодо повернення кредиту, позичальник продовжує сплачувати Кредитодавцю проценти за користування кредитом у розмірі, визначеному п.3.1 договору, а саме: 2% за кожен день користування кредитом, до повного виконання Позичальником своїх зобовязань щодо погашення кредиту. Таким чином, оскільки відповідач фактично користувався кредитними коштами до 06.06.2014 року, він виходячи з умов договору, має сплатити на користь позивача також і проценти за користування кредитом за період з 15.02.2013р. (остаточна дата розрахунку за рішенням суду від 19.04.2013 р.-14.02.2013 р.) по 06.06.2014 р. (включно) в сумі 7140,00 грн., з яких заборгованість за процентами за користування кредитом 4760,00 грн. та заборгованість за відсотками пені 2380,00 грн. Суд, аналізуючи і оцінюючи докази по справі, приходить до висновку, що вони достовірні, допустимі, повністю підтверджують обґрунтованість позовних вимог.

Outcome: approved