Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 вересня 1997 року, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, а саме: сина - [PERSON], [INFO], який вже повнолітній, та дочку - [PERSON], [INFO], яка ще не повнолітня, і які проживають з позивачкою і перебувають на її утриманні. У зв'язку з тим, що подружні стосунки у них з чоловіком не склалися через несумісність характерів і різні погляди на життя, відповідач не приділяє належної уваги сім'ї, через непорозуміння в сім'ї виникають часті сварки, все це призвело до того, що вони з чоловіком втратили почуття любові і поваги один до одного, припинили подружні стосунки, спільного господарства не ведуть, наміру примиритися немає, їх шлюб носить формальний характер, матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини відповідач не надає, позивачка звернулася з даним позовом до суду і просить шлюб розірвати і стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дочки у твердій грошовій сумі по 1000 гривень щомісячно. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча про місце, дату і час слухання справи повідомлялася належним чином і в установлений строк. Подала до суду заяву про зміну позовних вимог в частині стягнення аліментів і просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 500 грн. на дочку щомісячно. Просить позов задоволити, шлюб розірвати, а аліменти стягнути з врахуванням заяви про зміну позовних вимог, справу розглядати без її участі, в разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти розгляду справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином і в установлений строк повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи. Подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі. Також подав заперечення на позов, де вказує, що платити аліменти по 1000 гривень не може, так як за станом здоров'я не може важко працювати, погодився на сплату аліментів по 500 гривень щомісячно. Позов про розірвання шлюбу просить задоволити. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає за можливе справу слухати у відсутності сторін, на підставі наявних у справі документів. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що тривалий час сторони подружніх стосунків не підтримують, хоча проживають в одному будинку, але спільного господарства не ведуть, у них різні бюджети, на примирення не згідні, матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини (дочки), яка проживає з позивачкою, відповідач не надає. Суд, відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, прийшов до переконання, що дана сім'я існує формально, примирення подружжя неможливе, їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них та інтересам їх неповнолітніх дітей. Тому суд вважає за необхідне і доцільне розірвати шлюб між ними. Неповнолітню дитину, на думку суду, необхідно залишити з матір'ю, проти чого сторони не заперечили. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 184 Сімейного кодексу України передбачає, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач працездатний, інших утриманців не має, на даний час має прибуток від неофіційних заробітків, то суд вважає, що він може утримувати свою неповнолітню дитину, а тому позов підлягає до задоволення і стягненню підлягають аліменти на утримання неповнолітньої дочки в твердій грошовій сумі, а саме по 500 гривень щомісячно, як просить позивачка у заяві про зміну позовних вимог в частині стягнення аліментів і на що погоджується відповідач. При визначенні суми аліментів враховується як матеріальний стан відповідача, так і матеріальний стан позивачки і дитини, яка повністю перебуває на її утриманні, стан їх здоров'я, а також те, що ст.182 СК України встановлено мінімальний розмір аліментів на утримання однієї дитини. Суд також приймає до уваги і той факт, що фактично на утриманні позивачки перебуває і вже повнолітній син, якому у червні 2016 року виповнилося 18 років і який також ще потребує допомоги батьків. На думку суду, стягнення аліментів у вказаній сумі є реальним і відповідач зможе сплачувати таку суму аліментів. Відповідно до п.1 ч.1 і ч.2 ст.367 ЦПК України суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В зв'язку з задоволенням позову з відповідача належить стягнути і судовий збір по вимозі про стягнення аліментів, як це передбачено ст.88 ЦПК України, від сплати якого була звільнена позивачка при подачі позову до суду.

Outcome: approved