Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 22571,41 гривень за кредитним договором №2002478286 від 30.01.2013 року, вказавши в позовній заяві, що 30 січня 2013 року між сторонами було укладено договір про надання споживчого кредиту №2002478286, за умовами якого позивачем відповідачу було надано кредит в національній валюті у сумі 24676,00 гривень для придбання товару зі сплатою 0,01% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення до 30.01.2015 року (п.1.4.1 Договору). Факт видачі авансового платежу підтверджено накладною №1 та факт придбання товару підтверджено накладною №2 від 30.01.2013 року на ім'я відповідача. Відповідно до п.1.2.1 Кредитного договору для придбання товару банк надає позичальнику споживчий кредит у відповідності до умов договору, а позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним договором та графіком платежів, що є невід'ємною частиною, а також виконувати інші умови договору. Порядок виконання боргових зобов'язань за кредитним договором встановлений п. 1.4 кредитного договору. Належний порядок погашення заборгованості боржником не виконується. Станом на 19.05.2014 року за відповідачем рахується заборгованість в сумі 22571,41 гривень, що складається із: заборгованості по кредиту в сумі 17810,83 гривень, відсотки за користування кредитом в сумі 1,62 гривень, та комісія за обслуговування кредитом - 4758,96 гривень. Просить стягнути з відповідача вказану заборгованість разом з витратами по справі, праву розглянути за відсутності представника позивача. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, суду пояснив, що до розгляду справи по суті сплатив заборгованість в загальному розмірі 10000,00 гривень, на підтвердження чого надав квитанції №03112014083827 від 03.11.2014 року, №N12XA33799 від 02.12.2014 року, та №N05W831046 від 06.01.2015 року. Заслухавши показання відповідача, дослідивши письмові матеріали по справі, та оцінивши отримані докази, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 30.01.2013 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2002478286 строком на 2 роки. Відповідно до умов кредитного договору позивач надав відповідачеві кредит у сумі 24676,00 гривень для придбання товару зі сплатою 0,01% річних на суму залишку заборгованості за кредитом строком повернення 30.01.2015 року, що передбачено п 1.4.1 Договору. Порядок виконання боргових зобов'язань за кредитним договором встановлений п. 1.4 кредитного договору. Факт видачі авансового платежу підтверджено накладною №1 та факт придбання товару підтверджено накладною №2 від 30.01.2013 року на ім'я [PERSON] (а.с.13). Відповідно до п. 1.2.1 Кредитного договору для придбання товару банк надає позичальнику споживчий кредит у відповідності до умов договору, а позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним договором та графіком платежів, що є невід'ємною частиною, а також виконувати інші умови договору. Відповідач зобов'язання не виконав, допустив утворення заборгованості у розмірі 22571,41 гривень, розмір якої підтверджено документально та правильність нарахування судом перевірено. Заборгованість згідно наданого позивачем розрахунку складається з заборгованості по основному кредиту в сумі 17810,83 гривень, відсотків за користування кредитом в сумі 1,62 гривень, та комісії за обслуговування кредитом у розмірі 4758,96 гривень. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з положеннями ст.ст.1046-1050 вказаного Кодексу договір позики повинен у відповідних випадках укладатися у письмовій формі; позикодавець має право у відповідних випадках на одержання від позичальника процентів від суми позики; позичальник зобов'язаний повернути позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст.1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення позики, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач порушив взяте на себе зобов'язання за кредитним договором щодо повернення кредиту та процентів за його користування, тому відповідно до умов договору позивач має право на стягнення з відповідача всієї заборгованості разом із непогашеними процентами. Проте, оскільки на час розгляду справи по суті відповідачем будо сплачено 10000,00 гривень, що підтверджено оригіналами наданих квитанцій, тому заявлений позов підлягає частковому задоволенню у сумі 12571,41 гривень за відрахуванням частково сплачених сум і з покладенням на відповідача витрат по оплаті судового збору в сумі 243,60 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: partial