Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ромашка-2014» звернулось до суду з позовом, подавши до початку розгляду справи по суті заяву про зміну предмету позову, позивач просить усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом виселення [PERSON] , [PERSON] та його неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] з житлового будинку літ. «А-1» з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] без надання іншого житлового приміщення. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що Товариству з обмеженою відповідальністю «Ромашка-2014 року» належить на праві приватної власності житловий будинок по [ADDRESS]. Попереднім власником вказаного будинку є колишній чоловік та батько відповідачів - [PERSON], який на теперішній час є лише засновником ТОВ «Ромашка -2014». З боку відповідачів здійснюються перешкоди ТОВ «Ромашка -2014» в доступі до помешкання, оскільки відповідачі поміняли замки та не бажають виходити на зв'язок. Окрім того, позивачеві після звернення до суду з позовом, стало відомо, що онуки колишнього власника вказаного нерухомого майна, а саме неповнолітні діти відповідача [PERSON] - [PERSON] , [PERSON] також як і відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані у будинку по [ADDRESS]. Неповнолітні діти [PERSON] були зареєстровані за вказаною адресою в період, коли власником цього будинку був [PERSON], який не давав згоди на їх реєстрацію. Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що у зв'язку з припиненням права власності [PERSON] на вказаний будинок припиняється відповідно до вимог діючого законодавства і право членів його сім'ї на користування цим майном. Внаслідок чого, ТОВ «Ромашка -2014» просить суд захистити його право власності на зазначений будинок шляхом виселення відповідачів з вказаного нерухомого майна. Окрім того, позивач вказує, що достатньою підставою для зняття з реєстрації відповідачів з місця проживання, згідно ст..7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» , є судове рішення про виселення після набрання ним законної сили. В судовому засіданні представник позивача підтримала позов, посилаючись на вказані вище підстави, при цьому зазначила, що ТОВ «Ромашка -2014» як власник будинку [ADDRESS] згоди на проживання в належному йому будинку відповідачам не надавало , між ними будь-яких договорів про право відповідачів на користування спірним будинком не укладалось. У зв'язку із цим вважає, що право [PERSON], [PERSON] разом з його неповнолітніми дітьми на користування будинком літ. «А-1» по [ADDRESS] припинилось на підставі закону, та вважає , що належним способом захисту прав позивача буде задоволення позову про захист права власності шляхом виселення відповідачів зі спірного будинку. Відповідачі та представник відповідачів [PERSON] проти позову заперечували, посилаючись на його безпідставність. При цьому зазначили, що відповідач [PERSON] був зареєстрований у спірному будинку в січні 2006 року зі згоди колишнього його власника [PERSON], а [PERSON] та неповнолітні онуки [PERSON] , [PERSON] зі згоди колишнього власника спірного будинку по [ADDRESS] [PERSON], які іншого житлового приміщення для проживання не мають, у зв'язку з чим , відповідачі вважають, що мають право користуватися цим нерухомим майном і після зміни його власника, яким став позивач. Належним чином повідомлені треті особи у судове засідання не з'явились, подали заяву про розгляд справи за їх відсутності. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідачів, їх представника, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах цивільної справи, приходить до висновку щодо наявності правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст.ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права , свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Згідно ч.2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 4 ст. 334 ЦК України передбачено, що право на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України , обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.03.2012 року, яке набрало законної сили, встановлено, що домоволодіння [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.09.2007 року на праві власності належало [PERSON]. У вказаному домоволодінні [PERSON] зареєстрований 04.10.2007 року, його колишня дружина [PERSON] та їх син [PERSON] зареєстровані у спірному будинку за згодою [PERSON] як члени сім'ї , відповідно [PERSON] - з 13.12.2007 року, а [PERSON] з 17.01.2006 року ( а.с. 27). З пояснень у судовому засіданні відповідача [PERSON] та з будинкової книги, дослідженої у судовому засіданні вбачається , що відповідач [PERSON] був зареєстрований у спірному будинку в січні 2006 року за згодою власника на той час вказаного будинку [PERSON]( а.с.30-31). Неповнолітні діти [PERSON] були зареєстровані згідно його заяви , а саме [PERSON] 18.05.2011 року, а [PERSON] 13.04.2012 року (а.с. 14-15).Вказані обставини визнала і відповідач [PERSON]. Судом встановлено, що відповідно свідоцтву про право власності на нерухоме майно від 26.01.2015 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Ромашка-2014» ( код ЄДРПОУ 32238180) належить на праві приватної власності житловий будинок літ. «А-1» з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS], загальною площею 57,4 кв.м., житловою площею 37,5 кв.м., що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ( а.с. 4-5). Вказане нерухоме майно позивач отримав у власність від [PERSON], який є колишнім чоловіком відповідача [PERSON] та батьком відповідача [PERSON] ( а.с. 84, 27-28). На час реєстрації відповідачів в спірному будинку позивач своєї згоди на їх реєстрацію в будинку не надавав у зв'язку із тим, що власником спірного будинку на той час не був. Представником позивача не доведено у судовому засіданні належними доказами здійснення відповідачами перешкод ТОВ «Ромашка -2014» в доступі до спірного нерухомого майна шляхом заміни замків. Одночасно суд погоджується з доводами представника позивача про те, що передбачаючи право власника жилого будинку ( квартири) на відчуження цих об'єктів, закон не передбачив при цьому перехід прав і обов'язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом (житлового сервітуту) у зареєстрованих в них осіб, у випадку зміни власника будинку (квартири), оскільки вони ґрунтуються на вимогах закону. Відповідно до ст. 156 ЖК УРСР, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. Відповідно до ст. 64 ЖК Української РСР до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Право відповідачів на користування будинком [ADDRESS] припинилось на підставі закону у зв'язку із зміною власника будинку, яким після [PERSON] став позивач ТОВ «Ромашка-2014», що є підставою для задоволення позову. Задовольняючи позов суд виходить з наступного. У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним. Відповідно до вимог ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.Згідно статті 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. На підставі ст. 383 Цивільного кодексу України та ст. 150 ЖК Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності квартиру (будинок), користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші, не заборонені законом угоди. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику будинку право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були пов'язані з позбавленням володіння. Відповідно до 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Чинним законодавством України не передбачено перехід прав та обов'язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сім'ї колишнього власника у випадку зміни власника. У судовому засіданні відповідачі визнали, що власником спірного будинку на теперішній час дійсно є ТОВ «Ромашка -2014», однак вважали , що за ними зберігається право користування спірним будинком, оскільки на їх реєстрацію в ньому було дано згоду колишнім власником та вони не мають іншого житла. З огляду на вищевикладене суд вважає безпідставними посилання відповідачів на обов'язок позивача щодо збереження за відповідачами права користування вказаним нерухомим майном. Виникнення права членів сім'ї власника будинку на користування будинком та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника будинку права власності на цей будинок, а отже, припинення права власності на будинок припиняє право членів його сім'ї на користування цим будинком. Оскільки ТОВ «Ромашка-2014» є власником вказаного вище житлового будинку , а відповідачі вселилися до цього будинку та проживають в ньому зі згоди колишніх власників будинку, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо усунення перешкод у користуванні належним йому нерухомим майном шляхом виселення [PERSON] , [PERSON] та його неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] з житлового будинку літ. «А-1» з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У відповідності до положень ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вибір вільного місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, про виселення. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином суд стягує з відповідачів на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі по 121 грн.80 коп. з кожного.

Outcome: approved