Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «РАНТЬЕ» (далі ТОВ «ФК «Рантье») звернулося до суду з позовом до відповідача, в якому просило стягнути заборгованість за кредитним договором № L01.188.31658 від 23.09.2014 року, яка утворилася станом на 11 лютого 2016 року на загальну суму 59\~314,47 грн., котра складається з: 47110 грн. - за тілом кредиту; 12204 грн. 47 коп. - за нарахованими та несплаченими відсотками та комісією, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 23.09.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» (далі Банк, або ПАТ «Ідея Банк») та [PERSON] був укладений кредитний договір № L01.188.31658 (далі - Договір) у розмірі 47910 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом - 6 % річних, строком на 76 місяців. 30.10.2015 року між ТОВ «ФК «РАНТЬЕ» та ПАТ «Ідея Банк» укладено договір факторингу № 30/10-1, за умовами якого ПАТ «Ідея Банк» відступив ТОВ «ФК «РАНТЬЕ» право вимоги за окремими договорами, у тому числі й за договором, укладеним з відповідачем. Відповідно до умов Договору позичальник зобов'язався \~погашати заборгованість по кредиту, процентах за його користування, згідно графіку, що є невідємною частиною договору. Однак, відповідач систематично порушувала свої зобовязання по поверненню кредиту та сплаті нарахованих відсотків за користування кредитом, у звязку з чим позивач був змушений звернутися до суду. Представник позивача, повідомлений належним чином, до суду не зявився, надав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав та просив розглядати справу у його відсутність. Відповідач у судовому засіданні позов визнала у повному обсязі, не заперечуючи проти його задоволення. При цьому пояснила, що дійсно укладала вищевказаний кредитний договір, спочатку сплачувала кошти своєчасно, але потім, у звязку зі скрутним матеріальним становищем, не мала можливості погашати заборгованість своєчасно. Судом встановлені наступні обставини. Як вбачається з матеріалів справи, 23.09.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № L01.188.31658 у розмірі 47910 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 6 % річних, строком на 76 місяців і погашенням кредиту та нарахованих відсотків згідно графіку, що є невідємною частиною договору. ПАТ «Ідея Банк» свої зобов'язання за Договором виконав у повному обсязі та надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Згідно п.2.1 Договору [PERSON] зобовязалася повертати кредит разом з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно частками у встановлені договором строки. 30.10.2015 року між ТОВ «ФК «РАНТЬЕ» та ПАТ «Ідея Банк» укладено договір факторингу № 30/10-1, за умовами якого ПАТ «Ідея Банк» відступив ТОВ «ФК «РАНТЬЕ», за умовами якого ПАТ «Ідея Банк» відступив ТОВ «ФК «РАНТЬЕ» право вимоги за окремими договорами, у тому числі й за договором, укладеним з відповідачем. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходи цих права. Таким чином, до позивача перейшли всі права банку щодо правової вимоги до відповідача за договором. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і вимог Цивільного кодексу, інших актів законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобовязаний виконувати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Однак, відповідач систематично порушувала свої зобовязання по поверненню кредиту та сплаті нарахованих відсотків за користування кредитом. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення стосовно позики, зокрема ст.1050 ЦК України. Згідно зі ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Згідно п.4.2.3 Договору у разі виникнення простроченої заборгованості з погашення кредиту, відсотків, плати за обслуговування згідно графіку, кредитор набуває право вимагати дострокового погашення кредиту та інших нарахувань. На виконання вимог ст. 1082 ЦК України відповідача письмово повідомлено про відступлення права вимога та запропоновано погасити заборгованості (а.с. 11), проте відповідач не виконав цю вимогу та до даного моменту заборгованість залишається непогашеною. Згідно ч.1 ст.1048 позикодавець має право на одержання процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. Таким чином, оскільки відповідач не повертала грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, то у відповідності до ст. ст. 509, 525, 526, 615, 1054 ЦК України, з відповідача підлягає стягненню кредитна заборгованість, відсотки за користування кредитом та заборгованість з комісії. Задовольняючи позовні вимоги позивача, відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивача судові витрати в розмірі 1378 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved