Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТзОВ) «Європа-Транс ЛТД» в жовтні 2015 року звернулося до Галицького районного суду з позовом і просить стягнути в користь товариства з відповідача [PERSON] 23606 грн. нанесених збитків та 1218 грн. сплаченого судового збору. В позовній заяві посилається на ті обставини, що відповідач [PERSON] з працював в ТзОВ«Європа-Транс ЛТД» водієм і з 01 січня 2015 року по 31 липня 2015 року здійснював перевезення автомобілем MAN, реєстраційний номер [NUMBER], який належить товариству за маршрутами Україна - Європа (Угорщина, Словенія, Італія) - Україна, згідно подорожніх листів за № 316020 від 23.03.2015 року та за № 345070 від 14.05.2015 року. Згідно наказів за № 7464 від 14.05.2015 року та № 7165 від 23.03.2015 року відповідач направлявся у відрядження, перетинаючи кордон з такими країнами, як Угорщина та Словенія, де є багато платних доріг. Для того, щоб водії під час відряджень не сплачували за автомобільні дороги готівковими коштами, ТзОВ «Європа-Транс ЛТД» було укладено договір за № 4800043 від 15.12.2010 року з фірмою «ТІМЕКС С.А. (Польща) щодо користування сервісними картками UТА для сплати безготівковими коштами за платні автомобільні дороги. За допомогою такої картки, водії безготівково сплачують певну суму коштів за відповідну відстань дороги шляхом виконання однієї транзакції з урахуванням сервісного збору, який нараховується «ТІМЕКС С.А.». Відповідно до умов договору «ТІМЕКС С.А.» два рази в місяць виставляє ТзОВ «Європа-Транс ЛТД» акти виконаних робіт за пересування автотранспорту останнього платними дорогами. Після отримання актів виконаних робіт за період з 01.01.2015 року по 31.07.2015 року ТзОВ «Європа-Транс ЛТД» сплатило «ТІМЕКС С.А.» виставлену суму. В свою чергу, відповідач після повернення з відряджень здав звіти за вказаний вище період перебування у відрядження. При звірці отриманих від «ТІМЕКС С.А» актів виконаних робіт з розшифровками транзакцій, які виконувались відповідачем, було встановлено, що під час сплати за певний відрізок платної дороги, відповідач в один і той же день сплачував карткою UТА декілька разів за один і той самий відрізок платної дороги. Таким чином, під час виконання рейсів за період з 01.01.2015 року по 31.07.2015 року відповідач за допомогою картки UТА виконував декілька транзакцій, а саме, одна транзакція, сплата за платну дорогу для проїзду транспортного засобу АТ 9348 АО, під керуванням відповідача, а кошти на інші транзакції за один і той же відрізок дороги, останній сплачував не зрозуміло за що. Відповідач [PERSON] був прийнятий на роботу водієм з виконанням функцій експедитора згідно наказу за № 375-к від 26 липня 2011 року і відповідно до п.4 договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність прийняв на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення збереження ввірених йому матеріальних цінностей, виявлення нестачі переданих під звіт матеріальних цінностей, грошових засобів. Згідно розрахунку заборгованість відповідача перед ТзОВ «Європа-Транс ЛТД» складає 23606 грн. Просила позов задовольнити повністю, не заперечує щодо винесення заочного рішення суду, про що подала суду письмову заяву. Відповідач, будучи у встановленому законом порядку повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. При цьому, він надіслав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, оскільки він перебуває за межами України, просив взяти до уваги письмове заперечення щодо позову. Із змісту поданого [PERSON] заперечення вбачається, що під час здачі останнього звіту від 31.07.2015 року ТзОВ «Європа-Транс ЛТД» повинно були виплатити йому 850 грн. за 56 днів відрядження, за два місяці мінімальну заробітну плату та кошти за 48 днів невикористаної відпустки. Однак, ці та інші кошти протягом усієї його роботи в ТзОВ «Європа-Транс ЛТД» виплачувались йому неофіційно, тому і на підтвердження своїх заперечень він не може надати жодних доказів. Після отримання актів виконаних робіт за період з 01.01.2015 року по 31.07.2015 року, ТзОВ «Європа-Транс ЛТД» сплачує встановлені суми. Дане товариство приймало його звіти за вказаний період після кожного повернення з відрядження. При здачі звітів від 14.05.2015 року за № 316020 та від 08.07.2015 року за № 345070 жодних претензій про будь-які збитки не заявляли. Не заперечує щодо часткового задоволення позову, який він визнає в сумі 5606 грн. Перевіривши матеріали справи та дослідивши надані позивачем письмові докази суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] працював в ТзОВ «Європа-Транс ЛТД» водієм з виконанням функцій експедитора, що стверджується копією наказу за № 375-к від 26 липня 2011 року і з ним було укладено договір про повну матеріальну відповідальність. Згідно наказів за № 7464 від 14.05.2015 року та № 7165 від 23.03.2015 року [PERSON] був направлений у відрядження за кордон і відповідно до подорожніх листів вантажного автомобільного сполучення за № 316020 та № 345070 від 23.03.2015 року, № 345070 від 14.05.2015 року, здійснював перевезення автомобілем MAN, реєстраційний номер [NUMBER], який належить товариству, за маршрутами Україна - Європа (Угорщина, Словенія, Італія) - Україна. З копії договору за № 4800043 від 15 грудня 2010 року вбачається, що ТОВ «Європа-Транс ЛТД» уклало договір з фірмою «ТІМЕКС С.А.» (Польща) щодо користування сервісними картками UТА для сплати безготівковими коштами за платні автомобільні дороги. За допомогою такої картки, водії безготівково сплачують певну суму коштів за певну відстань дороги. Відповідно до умов договору «ТІМЕКС С.А.» два рази в місяць виставляє ТзОВ «Європа-Транс ЛТД» акти виконаних робіт за пересування автотранспорту останнього платними дорогами. Після отримання актів виконаних робіт за період з 01.01.2015 року по 31.07.2015 року ТзОВ «Європа-Транс ЛТД» сплатило «ТІМЕКС С.А.» виставлену суму. В свою чергу, відповідач після повернення з відряджень здав звіти за вказаний вище період перебування у відрядження. При звірці отриманих від «ТІМЕКС С.А» актів виконаних робіт з розшифровками транзакцій, які ним виконувались, було встановлено, що під час сплати за певний відрізок платної дороги, він в один і той же день сплачував карткою UТА декілька разів за один і той самий відрізок платної дороги. Таким чином, під час виконання рейсів за період з 01.01.2015 року по 31.07.2015 року відповідач за допомогою картки UТА виконував декілька транзакцій, а саме, одна транзакція, сплата за платну дорогу для проїзду транспортного засобу АТ 9348 АО, під керуванням відповідача, а кошти на інші транзакції за один і той же відрізок дороги, останній сплачував не зрозуміло за що. Згідно розрахунку, наведеного в позовній заяві і який суд приймає до уваги, відповідачем зайво сплачено за проїзд платними дорогами суму в 23606 грн. і тим самим завдано ТзОВ «Європа-Транс ЛТД» матеріальної шкоди на вказану суму. 22 липня 2015 року [PERSON] з роботи звільнився за власним бажанням. Відповідно до ст. 131 КЗпП України працівники зобов'язані бережливо ставитись до майна підприємства, установи, організації і вживати заходів до запобігання шкоді. Працівники несуть повну матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до ст. 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей. За змістом ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини Частиною 1 ст. 60 ЦПК України на сторін покладено обов'язок доказування і подання доказів, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому зсіданні дослідити кожен доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»). Разом з тим судом не враховуються заперечення відповідача, оскільки на підтвердження своїх заперечень, останній не подав жодних належних доказів. В зв'язку з вищевикладеним суд вважає обґрунтованими позовні вимоги ТзОВ «Європа-Транс ЛТД», оскільки вони підтверджуються сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача повинно бути стягнуто в користь ТзОВ «Європа-Транс ЛТД» судові витрати в розмірі 1218 грн. На підставі вищенаведеного ст.1166 ЦК України, ст.ст. 130, 131, 134, 135-1, 136 КЗпП України,

Outcome: approved