Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» звернулось до суду з позовом до [PERSON], в якому просить на підставі договору факторингу винести рішення про стягнення з останнього заборгованості за кредитним договором в сумі 19249,08 грн., а також судові витрати в сумі 1218,00 грн. В обґрунтування вимог позивач зазначає, що 02.08.2011 року Публічне акціонерне товариство «Платинум Банк» та [PERSON] уклали Кредитний договір № 10/3359РL3. Відповідно до вищезазначеного Кредитного договору «Платинум Банк» зобовязувався надати позичальнику кредит на цільове використання у сумі: 30 553,60 грн. строком на 24 місяці з 02.07.2011 року до 02.08.2013 року (включно), за умовою повернення використаної суми кредиту щомісячно до конкретного числа календарного місяця, наступного за розрахунковим, згідно з графіком погашення суми кредиту. Відповідно до п.п. 1.2. Кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує процентну винагороду, щомісячно в розмірі 14,00% річних та 458,00 грн. за обслуговування кредиту, починаючи з дня списання коштів з позичкового рахунку позичальника, до моменту повного погашення заборгованості за цим договором. Згідно з п.2.5 - 2.9 Кредитного договору позичальник зобов'язувався в строки та на умовах, передбачених договором, погашати суму одержаного кредиту, сплачувати нараховані проценти. Банк свої зобов'язання за Кредитним договором перед [PERSON] виконав, надавши йому як позичальнику кредит в сумі 30553,60 грн., строком на 24 місяці. Проте [PERSON] до теперішнього часу не виконав своїх зобов'язань за кредитним договором, не повернув кредит, не сплатив процентну винагороду та комісію за обслуговування кредиту. Через порушення відповідачем умов кредитного договору станом на 20.10.2015р. прострочена заборгованість за кредитом складала суму в розмірі 19\~249,08 грн. 22.05.2013 р. між ТОВ «Фінансова компанія «Бізнесфінанс» та ТОВ «Кредекс Фінанс» було укладено Договір про відступлення права вимоги (факторингу) № 20130522, і згідно з даним договором ТОВ «Кредекс Фінанс» набуло право вимоги до боржника - [PERSON] У відповідності до вищезазначеного договору ТОВ «Кредекс Фінанс» має право звертатись до суду з цією позовною заявою з метою захисту своїх прав. Загальна сума заборгованості за кредитним договором №10/3359РLЗ від 02.08.2011р. складається з суми боргу, процентів та щомісячних платежів за обслуговування кредиту, нарахованих банком на суму заборгованості в порядку, передбаченому ст.1048 ЦК України. ТОВ «Кредекс Фінанс» намагалось в досудовому порядку врегулювати питання щодо повернення грошових коштів відповідачем, але відповідач не скористався такою можливістю. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства України. Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачем зобов'язання стосовно сплати заборгованості за договорами, позивач, який на підставі договору факторингу діє як кредитодавець, просить винести рішення про стягнення з позичальника суми боргу, зазначеного у позові, та судових витрат. Представник позивача в судове засідання з розгляду справи по суті заявлених вимог не з`явився. В письмовій заяві він просив провести розгляд справи без його участі і не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач, повідомлений у відповідності до положень ст.74 ЦПК України належним чином про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, з заявою про відкладення розгляду справи до суду не звертався. Враховуючи те, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, оскільки це узгоджується з положеннями\~ст.224 ЦПК України і проти чого не заперечує позивач. Проаналізувавши доводи позивача, перевіривши їх доказами, що долучені до справи, суд, з урахуванням положень ст.60 ЦПК України щодо обов`язку доказування і подання доказів кожною стороною, дійшов висновку, що позов є правомірним і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 02.08.2011 року Публічне акціонерне товариство «Платинум Банк» та [PERSON] уклали Кредитний договір №10/3359РL3. Відповідно до цього договору «Платинум Банк» зобовязувався надати позичальнику кредит на цільове використання у сумі: 30 553,60 грн. строком на 24 місяці з 02.07.2011 року до 02.08.2013 року (включно), за умовою повернення використаної суми кредиту щомісячно до конкретного числа календарного місяця, наступного за розрахунковим, згідно з графіком погашення суми кредиту. Банк свої зобов'язання за кредитним договором перед [PERSON] виконав, надавши йому як позичальнику кредит в сумі 30553,60 грн. строком на 24 місяці. Проте [PERSON] до теперішнього часу не виконав своїх зобов'язань за кредитним договором, не повернув кредит, не сплатив процентну винагороду та комісію за обслуговування кредиту. Через порушення відповідачем умов кредитного договору станом на 20.10.2015р. прострочена заборгованість за кредитом складала суму у розмірі 19\~249,08 грн. 26.07.2012 року між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Бізнесфінанс» був укладений договір про відступлення права вимоги. 22.05.2013 року між ТОВ «Фінансова компанія «Бізнесфінанс» та ТОВ «Кредекс Фінанс» було укладено договір про відступлення права вимоги (факторингу) № 20130522, а також договір про заміну сторони у зобов`язанні на підставі ст.520-522 ЦК України, згідно з яким ТОВ «Кредекс Фінанс» набуло право вимоги до боржника - [PERSON] Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до правил, визначених ст.625 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства України. Статтею 599 ЦК України, встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до п.1 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банка надані останнім грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором підлягають поверненню позичальником разом із сплатою процентів. З матеріалів справи вбачається, що факт сплати позивачем судових витрат, які він просить відшкодувати на підставі ст.88 ЦПК України шляхом стягнення їх з відповідача, а саме судового збору в розмірі 1218,00 грн. підтверджується платіжним дорученням. З огляду на встановлені факти суд оцінює вимоги позивача як правомірні і які підлягають задоволенню.

Outcome: approved