Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що 20.09.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СС ЛОУН» та відповідачем у справі було укладено договір про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №372255-А (надалі договір). Згідно з зазначеним договором відповідач взяв споживчий кредит у розмірі 6 000.00 грн. для власних потреб на строк до 18.10.2018 року та з фіксованою процентною ставкою 1,33% в день. Згодом, до зазначеного договору були укладені додаткові угоди, так додатковою угодою №4 від 20.09.2018 року термін повернення кредиту було продовжено до 02.11.2018 року. Підписання даного договору відповідачем було прямою та безумовною згодою з умовами договору та правилами надання споживчих кредитів ТОВ «СС ЛОУН».При реєстрації на сайті ТОВ «СС ЛОУН» 20.09.2018 року було згенеровано особисто для відповідача цифровий підпис. Надалі сторони підписували всі документи в тому числі і договір виключно цифровим підписом. Тому, саме підписання документів цифровим підписом і є в даному випадку волевиявленням відповідача на отримання кредиту. 27.02.2019 року ТОВ «СС ЛОУН» уклало договір факторингу №40071779-9 з ТОВ «ФІНФОРС». Предметом даного договору є передача грошових коштів в розпорядження ТОВ «СС ЛОУН» відступити факторові право грошової вимог, основного зобов`язання, відсотків, комісії, неустойку, штрафи, пені та інші платежі. Згідно з договором та реєстрами до даного договору, які оформлені у вигляді додатків до договору за №2-6 грошове зобов`язання відповідача в тому числі передано позивачу. Таким чином відповідно до ЦК України позивач викупив у ТОВ «СС ЛОУН» всі грошові вимоги вказані у додатках №2-6 до договору та набув право стягувати їх з боржників. Ухвалою від 08.05.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Відповідачу надано право у 15-денний строк з дня вручення ухвали суду про відкриття провадження подати відзив на позов. Від відповідача [PERSON] до суду відзиву не надходило. Ухвалою суду від 20.06.2019 року уточнену позовну заяву позивача повернуто позивачу. 17.07.2019 року до суду надійшла заява про збільшення вимог позову. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також з метою дотримання розумних строків її розгляду суд вважає за можливе справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження за відсутності заперечень проти такого розгляду справи з боку сторін, що відповідає вимогам ст.279 ЦПК України. Дослідивши подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд в межах заявлених позовних вимог (стаття 13 ЦПК України) та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини. 20.09.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СС ЛОУН» та відповідачем у справі було укладено договір про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №372255-А (надалі договір). Згідно з зазначеним договором відповідач взяв споживчий кредит у розмірі 6 000.00 грн. для власних потреб на строк до 18.10.2018 року та з фіксованою процентною ставкою 1,33% в день. Згодом, до зазначеного договору були укладені додаткові угоди, так додатковою угодою №4 від 20.09.2018 року термін повернення кредиту було продовжено до 02.11.2018 року. Підписання даного договору відповідачем було прямою та безумовною згодою з умовами договору та правилами надання споживчих кредитів ТОВ «СС ЛОУН». Правилами надання споживчих кредиті передбачено, що сторони в даних правовідносинах керуються Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі і щодо підписання документів електронним підписом. При реєстрації на сайті ТОВ «СС ЛОУН» 20.09.2018 року було згенеровано особисто для відповідача цифровий підпис. Надалі сторони підписували всі документи в тому числі і договір виключно цифровим підписом. Тому, саме підписання документів цифровим підписом і є в даному випадку волевиявленням відповідача на отримання кредиту. 27.02.2019 року ТОВ «СС ЛОУН» уклало договір факторингу №40071779-9 з ТОВ «ФІНФОРС». Предметом даного договору є передача грошових коштів в розпорядження ТОВ «СС ЛОУН» відступити факторові право грошової вимог, основного зобов`язання, відсотків, комісії, неустойку, штрафи, пені та інші платежі. Згідно з договором та реєстрами до даного договору, які оформлені у вигляді додатків до договору за №2-6 грошове зобов`язання відповідача в тому числі передано позивачу. Таким чином відповідно до ЦК України позивач викупив у ТОВ «СС ЛОУН» всі грошові вимоги вказані у додатках №2-6 до договору та набув право стягувати їх з боржників. Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або закон» зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. В ч. 1 ст. 1050 ЦК України зазначено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст 1048 цього Кодексу. Згідно з ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможлив виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язання за вказаним договором не виконав. Згідно зі статтями 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Враховуючи, що відповідачем умови договору не були виконані, взяті на себе за договором зобов`язання ним не виконуються, будь-яких доказів на спростування вказаних обставин суду не надав, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а тому з відповідача підлягає стягненню на користь ТОВ «ФІНФОРС» заборгованість в сумі 13 062 грн. Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 921.00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved