Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 27303,82 грн., посилаючись на те, що між ПАТ «Платинум Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № 1130/5016ЕS5D11від 10 вересня 2013 року на суму 27303,82 грн. Між ПАТ «Платинум Банк» та ТзОВ «ФК» «Бізнесфінанс» було укладено договір про відступлення права вимоги, за яким право вимоги по вищезазначеному Кредитному договору було відступлене на користь ТОВ «ФК» «Бізнесфінанс». 17.06.2015 року між ТОВ «ФК» «Бізнесфінанс» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 1706/1 у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК» «Бізнесфінанс» відступило своє право вимоги ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Так як відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання належним чином, за нею утворилась заборгованість за кредитним договором № 1130/5016ЕS5D11 від 10 вересня 2013 року в сумі 27303,82 грн., з яких 15738,84 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 1260 грн. заборгованість за процентами та комісією, 10304,98 грн. пеня за порушення графіку погашення заборгованості, яку просить стягнути позивач на свою користь. 16 серпня 2016 року [PERSON] звернулась до суду із зустрічним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк», третя особа ПАТ «Ренесанс Життя» про визнання кредитного договору зі страхуванням життя укладеного між [PERSON] та ПАТ «Платинум Банк» і ПАТ «Ренесанс Життя» недійсним. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між ПАТ «Платинум Банк» та нею, [PERSON] та Приватним акціонерним товариством «Ренесанс Життя» було укладено кредитний договір зі страхування життя позичальника № 1130/5016ЕS5D11 від 10 вересня 2013 року. Між ПАТ «Платинум Банк» та ТзОВ «ФК» «Бізнесфінанс» було укладено договір про відступлення права вимоги, за яким право вимоги по вищезазначеному Кредитному договору було відступлене на користь ТОВ «ФК» «Бізнесфінанс». 17.06.2015 року між ТОВ «ФК» «Бізнесфінанс» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 1706/1 у відповідності до умов якого, ТзОВ «ФК» «Бізнесфінанс» відступило своє право вимоги ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Проте, позивач вказує, що вищезазначеного кредитного договору та інших документів не укладала і не підписувала, коштів згідно умов кредитного договору не отримувала. Просить суд, в задоволенні первісного позову відмовити, а зустрічний позов задовольнити, визнати недійсним кредитний договір зі страхування життя позичальника № 1130/5016ЕS5D11, укладений 10 вересня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк», [PERSON] та Приватним акціонерним товариством «Ренесанс Життя». Ухвалою суду від 06.09.2016 року зустрічну позовну заяву прийнято до спільного розгляду з первісною. В судове засідання представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не з'явився, надавши письмову заяву, в якій просить розглянути справу без його участі. Позовні вимоги за первісним позовом підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не зявились, проте подали письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності. Просили суд, зустрічний позов задовольнити та відмовити в задоволенні первісного позову. Представники ПАТ «Платинум Банк» та ПАТ «Ренесанс життя» в судове засідання не зявились з невідомих суду причин, проте, належним чином повідомлені про розгляд справи. Представник ПАТ «Платинум Банк» надав заяву з якої вбачається, що останній визнає зустрічні вимоги. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що в задоволенні первісного позову слід відмовити, а зустрічний позов задовольнити. Згідно із ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та закону і одностороння відмова від зобов'язання чи зміна його умов не допускається, ст. 1054 ЦК України, передбачає обов'язок позичальника за кредитним договором повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 та 2 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. З матеріалів справи вбачається, що між ПАТ «Платинум Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № 1130/5016ЕS5D11 від 10 вересня 2013 року на суму 15738,84 грн. (а.с. 6 ). Між ПАТ «Платинум Банк» та ТзОВ «ФК» «Бізнесфінанс» було укладено договір про відступлення права вимоги, за яким право вимоги по вищезазначеному Кредитному договору було відступлене на користь ТОВ «ФК» «Бізнесфінанс». 17.06.2015 року між ТОВ «ФК» «Бізнесфінанс» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 1706/1 у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК» «Бізнесфінанс» відступило своє право вимоги ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Судом встановлено, що спірний кредитний договір № 1130/5016ЕS5D11 від 10 вересня 2013 рокуза формою та змістом відповідає вимогам закону. Із заяви від 21.10.2016 р. № 110-02/12869 надісланої ПАТ «Платинум Банк» судом встановлено, що ПАТ «Платинум Банк» було проведено внутрішнє службове розслідування, за результатами якого було виявлено, що кредитний договір зі страхування життя позичальника №1130/5016ЕS5D11 від 10 вересня 2013 року [PERSON] не підписувався. Також, було виявлено ознаки кримінального правопорушення у звязку з чим банк буде звертатись до правоохоронних органів із відповідною заявою. Вважають, що необхідність у проведенні почеркознавчої експертизи у даній справі відсутня та проти задоволення зустрічної позовної заяви [PERSON] про визнання кредитного договору недійсним не заперечують. Частиною 4 ст. 174 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст.11 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Належною формою кредитного договору на підставі ч. 1 ст. 1055 ЦК України є письмова форма. Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою б однієї сторони має бути досягнуто згоди.. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частина 3 ст. 215 ЦК України передбачає, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до положень ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Із змісту статті 203 ЦК України вбачається, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Таким чином, враховуючи, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»не надало належних доказів укладення кредитного договору з [PERSON], суд вважає, що кредитний договір № 1130/5016ЕS5D11 від 10 вересня 2013 року[PERSON] не укладала та не підписувала, її волевиявлення щодо взяття на себе кредитного зобовязання відсутнє, а сам оспорюваний правочин не спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Частиною 1 ст. 236 Цивільного кодексу України встановлено, що нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. За таких обставин, суд вважає, що в задоволенні первісного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором слід відмовити, а зустрічний позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк», третя особа ПАТ «Ренесанс Життя» про визнання кредитного договору зі страхуванням життя укладеного між [PERSON] та ПАТ «Платинум Банк» і ПАТ «Ренесанс Життя» недійсним слід задовольнити. Суд критично відноситься до заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про залишення первісного позову без розгляду, яка надійшла до суду за допомогою електронної пошти, оскільки, доручення представника Довбня Є,І. не засвідчено мокрою печаткою юридичної особи, крім того, сам позов та всі зави надходили до суду від представника [PERSON], довіреність якого належно завірена. Крім того, суд вважає, за необхідне, відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»залишити за ним, та стягнути саме з Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» на користь [PERSON] понесені нею судові витрати з оплати судового збору в розмірі 551,20 грн., оскільки саме Публічне акціонерне товариство «Платинум Банк» порушило права та інтереси позивача за зустрічним позовом. На підставі наведеного та

Outcome: approved