Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

ТОВ «Смілаенергопромтранс» є постачальником теплової енергії до будинку, в якому знаходиться квартира [PERSON]за адресою: [ADDRESS]. Позивач, посилаючись на те, що свої обовязки по теплопостачанню квартири відповідачки виконує належним чином, але [PERSON] допустила заборгованість з оплати за надані послуги з централізованого опалення житла за період з листопада 2008 року по січень 2014 року включно, в розмірі 3935 грн. 96 коп., звернувся в суд з позовом про стягнення з неї цієї заборгованості. Під час розгляду справи позивач збільшив розмір позовних вимог та просить суд стягнути з відповідачки на його користь борг за спожиті послуги з централізованого опалення житла за період з листопада 2008 року по квітень 2014 року в розмірі 4113 грн. 72 коп. Представник відповідачки позов визнав частково, в межах строку позовної давності та надав суду заяву в якій просить застосувати позовну давність. Позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. [PERSON] отримує від позивача послуги по теплопостачанню квартири [ADDRESS], але як свідчить наданий позивачем розрахунок боргу по особовому рахунку № 7174 за несплачені послуги з централізованого теплопостачання житла станом на 18 лютого 2014 року, відповідачка за надану їй послугу з теплопостачання особисто сплатила позивачу лише в жовтні 2008 року в розмірі 148 грн., а вартість цієї послуги за період з листопада 2008 року по січень 2014 року відшкодовуються позивачу частково, лише по нарахованій субсидії. 11 грудня 2013 року ТОВ «Смілаенергопромтранс» звертався в суд із заявою про видачу судового наказу. З цих самих підстав та про цей самий предмет суд розглянув справу за цією заявою та 20 грудня 2013 року був постановлений судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь позивача боргу за послуги з централізованого теплопостачання станом на 1 грудня 2013 року в сумі 3586 грн. 08 коп. Ухвалою суду від 16 січня 2014 року даний судовий наказ був скасований. До правовідносин, що виникли між сторонами, у відповідності до вимог ст. 257 ЦК України застосовується загальний строк позовної давності тривалістю три роки. Відповідно до вимог ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Позивач мав можливість звернутися до суду в межах строку позовної давності, і з пояснень представника позивача ніяких перешкод в цьому не існувало. Причин поважності пропуску строку позовної давності представник позивача суду не надав, тому доводи представника відповідачки в частині застосування до позовних вимог строку позовної давності є обґрунтованими. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Оскільки представник позивача просить суд стягнути борг з оплати послуг за централізоване опалення, за період з листопада 2008 року по квітень 2014 року, з урахування державної субсидії, в розмірі 4113 грн. 72 коп., а представник відповідачки надав суду клопотання про застосування строку позовної давності, суд вважає, що з відповідачки належить стягнути суму боргу з оплати послуг за централізоване опалення в межах строку позовної давності, тобто, з листопада 2010 року ( період з дати звернення позивача із заявою про видачу судового наказу) по квітень 2014 року, з урахуванням державної субсидії, в розмірі 1466 грн. 58 коп. На підставі наведеного, ст.ст. 67, 68 ЖК України, ст.ст. 901-903 ЦК України та

Outcome: partial