Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. 08.10.2020 року [PERSON] звернулася до Малинського районного суду Житомирської області з позовною заявою, в обґрунтування якої зазначила, що 14.12.2002 року виконавчим комітетом Слобідської сільської ради зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. За період шлюбу у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На час звернення до суду спільний побут та господарство сторони не ведуть, як сім`я не проживають. Подальше спільне життя є неможливим, а тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб. Спору щодо визначення місця проживання дітей у сторін немає. [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. [PERSON] до суду не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги [PERSON] визнав, не заперечив проти їх задоволення. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів та вважає позов таким, що підлягає до задоволення. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Встановлено, що 14.12.2002 року виконавчим комітетом Слобідської сільської ради було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить наявна в матеріалах справи копія свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , за актовим записом №11. Після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] . Від даного шлюбу у сторін є діти: [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.8), [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.9) та [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.10), які проживають разом з матір`ю в [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї, виданою виконавчим комітетом Слобідської сільської ради Малинського району Житомирської області (а.с.12). На даний час шлюб носить формальний характер, оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини і примирення між ними стало неможливим. Мотиви та застосовані норми права. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства. У відповідності до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. А від так, кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин згідно зі ст. 56 Сімейного кодексу України. За змістом ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із положеннями п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягаючи на розірванні шлюбу, оскільки фактично сімейні стосунки припинені. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Таким чином, сім`я фактично розпалася і збережена бути не може, стосунки, які існують між сторонами, виключають можливість збереження сім`ї, подальше перебування в шлюбі буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч.1 ст.160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно ч.3 ст.160 Сімейного кодексу України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Оскільки діти [PERSON] та [PERSON] досягли 14-річного віку, то місце їх проживання визначається ними самими. Враховуючи, що дитина [PERSON] не досягла 10-річного віку та у зв`язку з відсутністю заперечень відповідача з даного приводу, суд вважає за необхідне визначити місцем проживання [PERSON] - місце проживання її матері [PERSON] . Також, у зв`язку з тим, що позивач була звільнена від сплати судового збору при поданні позовної заяви про розірвання шлюбу до суду, то судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved