overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

Сторони 11 листопада 2000 року уклали шлюб. За час перебування у шлюбі в них [INFO] народився син [PERSON], [INFO] - син [PERSON], [INFO] - дочка [PERSON], [INFO] - дочка [PERSON] та [INFO] - дочка [PERSON]. 11 серпня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. На обґрунтування позовних вимог зазначив, що спільне життя не склалося через різні погляди на сімейне життя, із-за постійних протиріч. Просить розірвати шлюб між ним і відповідачем, стягнути із останньої судові витрати. Позивач при розгляді справи позовні вимоги підтримав повністю та пояснив, що мав наміри примиритися, однак відносини, що склалися не дають підстав для цього, тому впевнений, що шлюб носить формальний характер, просить позов задовольнити. Відповідач позов визнала та пояснила, що примирення із позивачем не має, просить відновити їй дошлюбне прізвище [PERSON]. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає до повного задоволення. Судом установлено, що сторони з 11 листопада 2000 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що стверджено свідоцтвом про одруження (а.с. 6). За час перебування у даному шлюбу в подружжя [INFO] народився син [PERSON], [INFO] - дочка [PERSON], [INFO] - син [PERSON], [INFO] - дочка [PERSON] та [INFO] - дочка [PERSON] (свідоцтва про народження (а.с. а.с. 7, 8, 9, 10). Згідно ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позивач має право на звернення до суду із позовом про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини і поновлення їх неможливе. За наданий термін на примирення не примирилися, відповідач позов визнала, а тому шлюб носить формальний характер. Стосунки, що склалися між ними сторонами на даний час, дають підстави суду відповідно до ст. 112 СК України для розірвання шлюбу, оскільки збереження його суперечить інтересам позивача і це має істотне значення. Суд, згідно ст. 113 СК України, після розлучення відновлює відповідачу дошлюбне прізвище [PERSON]. Задовольняючи позов, суд не стягує із відповідача в користь позивача понесені ним судові витрати у виді судового збору, оскільки [PERSON] від таких відмовився.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

Сторони 11 листопада 2012 року уклали шлюб. Від даного шлюбу [INFO] року народилася дочка [PERSON]. 02 січня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. На обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 08 червня 2014 року, коли відповідачка із дитиною поїхала проживати до своїх батьків, де проживає в даний час, шлюбні відносини припинені. 18 серпня 2014 року [PERSON] приїжджала та забрала все майно, в тому числі і спільно нажите. Вважає, що подальше збереження сім'ї є недоцільним, на примирення не згідний. Просить розірвати шлюб між ним і відповідачкою. Позивач подав до суду заяву, в якій просить позов задовольнити, шлюб розірвати, справу розглянути без його участі. Відповідачка позов визнала, про що подала відповідну заяву, де просить справу розглянути без її участі. Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом установлено, що сторони з 11 листопада 2012 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що стверджено свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). Від даного шлюбу [INFO] року народилася дочка [PERSON] (свідоцтво про народження (а.с. 6). Згідно ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позивач має право на звернення до суду із позовом про розірвання шлюбу. В судовому засіданні встановлено, що сторони з червня місяця 2014 року проживають окремо, шлюбні відносини припинили і поновлення їх неможливе. Стосунки, що склалися між ними на даний час, дають підстави суду для розірвання шлюбу, оскільки останній носить лише формальний характер, а тому збереження шлюбу суперечить інтересам позивача і це має істотне значення. Задовольняючи позов, суд, відповідно до ст. 113 СК України, залишає відповідачці прізвище [PERSON], оскільки вимоги про відновлення дошлюбного прізвища вона не заявляла. Суд не стягує із відповідачки в користь позивача судових витрат, так як останній таких вимог не заявляв.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-28 00:00:00

Сторони 11 серпня 2012 року уклали шлюб. 14 грудня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. На обґрунтування позовних вимог зазначила, що відносини в сімї не склалися, часто виникали сварки. В березні 2017 року відповідач забрав свої речі і переїхав до своїх батьків, де проживає на даний час. Миритися з відповідачем не бажає, вважає що сімя розпалася і зберегти її неможливо. Просить розірвати шлюб укладений між нею і відповідачем 11 серпня 2012 року, після розлучення відновити їй дошлюбне прізвище Долюк. Позивач на розгляд справи не зявилася, у поданому позові просила справу розглянути без її участі, заперечень щодо заочного розгляду справи не подавала. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, повторно до суду не зявився, причин неявки не повідомив, відзиву не подав, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило. У зв'язку з цим суд, відповідно до ст. 223 ч.4, ст. 280 ч. 1 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов до висновку, що позов підлягає до повного задоволення. Судом установлено, що сторони з 11 серпня 2012 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що стверджено свідоцтвом про шлюб (а.с. 3). Згідно ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позивач має право на звернення до суду із позовом про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини і поновлення їх неможливе. Суд не знаходить підстав для надання терміну на примирення, оскільки відповідач на розгляд справи не зявився, що свідчить про небажання його зберегти сімю, а тому шлюб носить формальний характер. Стосунки, що склалися між сторонами на даний час, дають підстави суду відповідно до ст. 112 СК України для розірвання шлюбу, оскільки збереження його суперечить інтересам позивача і це має істотне значення. Суд, згідно ст. 113 СК України, після розлучення відновлює позивачу дошлюбне прізвище Долюк.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

Сторони 11 травня 1996 року уклали шлюб. За час перебування у шлюбі в них 07 вересня 1998 року народився син [PERSON], який на даний час є повнолітнім. 28 березня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. На обґрунтування позовних вимог зазначила, що спільне життя із відповідачем не склалося через різні характери, інтереси та погляди на життя, зловживання [PERSON] алкогольними напоями, в результаті чого виникають суперечки, скандали. Спільне господарство разом не ведеться Переконана, що подальше збереження шлюбу неможливе і буде суперечити її інтересам. Просить розірвати шлюб між нею і відповідачем, після розлучення залишити їй прізвище [PERSON], стягнути із останнього судові витрати. Позивач при розгляді справи позовні вимоги підтримала повністю, наполягає на розлученні, просить позов задовольнити, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON], стягнути із відповідача судові витрати. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце слухання, на розгляд справи не зявився, причин неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, дійшов до висновку, що позов підлягає до повного задоволення. Судом установлено, що сторони з 11 травня 1996 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що стверджено свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 5). За час перебування у даному шлюбі в подружжя 07 вересня 1998 року народився син [PERSON] (свідоцтво про народження (а.с. 6). Згідно ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позивач має право на звернення до суду із позовом про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини і поновлення їх неможливе, на даний час проживають окремо. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач на розгляд справи не зявився, заперечень проти позову не подав, що свідчить про небажання його зберегти сімю, а тому шлюб носить формальний характер. Стосунки, що склалися між сторонами на даний час, дають підстави суду відповідно до ст. 112 СК України для розірвання шлюбу, оскільки збереження його суперечить інтересам позивача і це має істотне значення. Суд, згідно ст. 113 СК України, після розлучення залишає позивачу прізвище [PERSON]. Задовольняючи позов, суд, відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягує із відповідача в користь позивача понесені нею і документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 640 грн. (а.с. 1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

Сторони 12.10.2013 року перебувають в зареєстрованому шлюбу, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачкою. В квітні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розлучити його з [PERSON], посилаючись на те, що з жінкою сімейні стосунки з самого початку спільного життя не склалися, через те, що між ними постійно виникали непорозуміння та сварки, які фактично привели до припинення шлюбних стосунків в серпні 2014 року. На думку позивача, вказані обставини свідчать про формальний характер його сімейних стосунків з дружиною, вважає, що сім'я розпалаюся остаточно, зберегти її неможливо, а тому просить розлучити його з відповідачкою. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, пояснила, що чоловік створював такі умови проживання, при яких жити з ним однією сім'єю неможливо. Він зняв з реєстрації її та сина з власного житлового будинку. Вважає, що підстави розлучення, зазначені в позовній заяві не відповідають дійсності. Просить залишити їй прізвище [PERSON]. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані так як їх визнала відповідачка і в судовому засіданні із пояснень сторін, які підтверджуються свідоцтвами про реєстрацію шлюбу та народження, встановлено, що сторони одружилися 12.10.2013 року, від шлюбу мають сина [PERSON]-[INFO], який проживає з відповідачкою. Встановлено також, що позивач без погодження дружини виписав її разом з сином із свого житлового будинку, що змусило відповідачку в серпні 2014 року поїхати до своїх батьків, де проживає по даний час, не підтримуючи шлюбні стосунки. Таким чином суд вважає, що поскільки сторони однією сім'єю майже рік не проживають, поновлювати сімейне життя не бажають, то дані обставини свідчать, що сім'я сторін розпалася остаточно, зберегти її неможливо, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

Сторони 12 вересня 1992 року зареєстрували шлюб у Диканському райвідділі ЗАГС Полтавської області, від якого мають малолітню дитину доньку [PERSON], 20. 10. [INFO]. Вказуючи на те, що спільне життя із відповідачем не склалося через відсутність спільних поглядів на сімейне життя та ухилення відповідачем від матеріальної участі у забезпечення сімейних потреб на утримання малолітньої дитини, позивач звернулася з позовом до суду про розірвання шлюбу та стягнення на її користь на утримання малолітньої дитини аліментів в розмірі 1/3 частини від заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в судове засідання не з'явилася, але на адресу суду від неї надійшла письмова заява про розгляд справи в її відсутність та про уточнення позовних вимог. А саме позивач просить стягувати з позивача на її користь на утримання неповнолітньої дитини не 1/3 частину заробітку відповідача, а 1/4 частину від його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач, також, в судове засідання не з'явився, але на адресу суду від нього надійшла письмова заява, в якій він вказує, що змінені позивачем позовні витмоги, щодо стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини від його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, він визнає та просить розгляд справи проводити в його відсутність. Розглянувши матеріали позовної заяви, вивчивши письмові заяви сторін, дослідивши наявні докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні спільне життя сторін в подальшому не можливе і відновлювати сімейні стосунки вони наміру не мають. Вказане свідчить, що подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам кожного з них, а тому відповідно до ст. 112 СК України шлюб між ними слід розірвати. Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Сторони від шлюбу мають малолітню дитину, на утримання якої відповідач не надає позивачу матеріальної допомоги, хоча, відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх малолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Тому, суд вважає необхідним стягти з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини щомісячно, але не менше 50% суми прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судові витрати. Крім цього, відповідно до ст. 88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

Сторони 12 жовтня 2008 року уклали шлюб. За час перебування у шлюбі [INFO] року народилася дочка [PERSON] та [INFO] року - дочка [PERSON]. 23 лютого 2016 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. На обґрунтування позовних вимог зазначила, що спільне життя не склалося через зловживання відповідачем спиртними напоями, внаслідок чого виникають конфлікти, сварки. Переконана, що подальше проживання з відповідачем неможливе. Просить розірвати шлюб між нею і відповідачем, після розлучення залишити їй прізвище [PERSON] та стягнути із відповідача судові витрати. Позивач при розгляді справи позовні вимоги підтримала повністю, наполягає на розлученні та пояснила, що спільно із відповідачем не проживають більше одного року. Раніше зверталася із позовом про розірвання шлюбу, однак у зв'язку із примиренням шлюб не розірвали. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце слухання шляхом публікації в пресі оголошення про його виклик, повторно у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не подав, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом установлено, що сторони з 12 жовтня 2008 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що стверджено свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). За час перебування у даному шлюбі в подружжя [INFO] року народилася дочка [PERSON] та [INFO] року - дочка [PERSON] (свідоцтва про народження (а.с. а.с. 5, 6). Згідно ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позивач має право на звернення до суду із позовом про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини і поновлення їх неможливе. Відповідач на розгляд справи не з'явився, заперечень проти позову не подав, що свідчить про його небажання зберегти сім'ю, а тому шлюб носить формальний характер. Стосунки, що склалися між ними на даний час, дають підстави суду відповідно до ст. 112 СК України для розірвання шлюбу, оскільки збереження його суперечить інтересам позивача і це має істотне значення. Суд, згідно ст. 113 СК України, після розлучення залишає позивачу прізвище [PERSON], оскільки всі її документи виготовлені на це прізвище. Задовольняючи позов, суд стягує із відповідача в користь позивача понесені нею судові витрати у виді судового збору в розмірі 551,20 грн. (а.с. 1) та витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в розмірі 150 грн., а всього 701,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

Сторони 12 липня 1997 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Диканського районного управління юстиції Полтавської області і проживали однією сім`єю до червня 2019 року, від якого мають малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Вказуючи на те, що спільне життя між сторонами не склалося через різні погляди на сімейне життя, у зв`язку з чим постійно виникали сварки, тому позивач звернулася з позовом до суду про розірвання шлюбу. Позивач та відповідач в судове засідання не з`явилися, але на адресу суду від них надійшли письмові заяви в яких позивач свої позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити, а відповідач позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 109 ч.3 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка. Як встановлено в судовому засіданні відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони зареєстрували шлюб 12. 07. 1997 року. В подальшому встановлено в судовому засіданні, що спільне життя сторін в подальшому не можливе і відновлювати сімейні стосунки наміру не мають. Вказане свідчить, що подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам кожного з них, а тому відповідно до ст. 112 СК України шлюб між ними слід розірвати. За таких обставин відповідно до ст. 112 СК України шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

Сторони 12 липня 2011 року уклали шлюб. За час перебування у шлюбі у них 01 липня 2012 року народився син [PERSON] та 02 листопада 2015 року дочка [PERSON]. 14 листопада 2016 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. На обґрунтування позовних вимог зазначила, що спільне життя не склалося із-за несумісності характерів та поглядів на життя, понад рік із відповідачем проживають окремо, вважає, що примирення неможливе. Переконана, що подальше проживання з відповідачем неможливе. Просить розірвати шлюб між нею і відповідачем, після розлучення залишити їй прізвище [PERSON] та стягнути із відповідача судові витрати. Позивач при розгляді справи позовні вимоги підтримала повністю та пояснила, що з відповідачем більше року проживають окремо. Відповідач не цікавиться своїми дітьми, а тому просить шлюб розірвати, оскільки збереження його є неможливим, просить залишити прізвище [PERSON]. Від стягнення витрат на сплату судового збору відмовилася. Відповідач в режимі відеоконференції позов визнав та пояснив, що дійсно сімя розпалася і він згідний на розлучення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає до повного задоволення. Судом установлено, що сторони з 12 липня 2011 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що стверджено свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). За час перебування у даному шлюбу в подружжя 01 липня 2012 року народився син [PERSON] та 02 листопада 2015 року дочка [PERSON] (свідоцтва про народження (а.с. а.с. 5, 6). Згідно ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позивач має право на звернення до суду із позовом про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини і поновлення їх неможливе. Суд не знаходить підстав для надання терміну на примирення, оскільки сторони більше року разом не проживають, відповідач позов визнав, а тому шлюб носить формальний характер. Стосунки, що склалися між ними сторонами на даний час, дають підстави суду відповідно до ст. 112 СК України для розірвання шлюбу, оскільки збереження його суперечить інтересам позивача і це має істотне значення. Суд, згідно ст. 113 СК України, після розлучення залишає позивачу прізвище [PERSON]. Задовольняючи позов, суд не стягує із відповідача в користь позивача понесені нею судові витрати у виді судового збору, оскільки [PERSON] від таких відмовилася.

Outcome: approved