Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-27 00:00:00

Стислий зміст вимог заявника. [PERSON] (далі - [PERSON] , позивач) звернулась до суду із позовом до Велицької сільської рада (далі - відповідач) про визнання права власності на земельну частку (пай) розміром 2,91 умовних кадастрових гектари, яка перебуває у колективній власності КСП «Іскра» Велицької сільської ради Ковельського району Волинської області, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] (далі - [PERSON] , який помер [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, яку позивач прийняла шляхом спільного проживання на час смерті зі спадкодавцем. До складу спадщини після смерті [PERSON] входить право на земельну частку (пай) в КСП «Іскра» Велицької сільської ради Ковельського району Волинської області у розміром 2,91 умовних кадастрових гектарів. 26.05.2021 позивач звернулась до приватного нотаріуса Ковельського районного нотаріального округу Олейнікової О.В. із заявою про прийняття спадщини. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу. Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. Стислий виклад позиції інших учасників справи. Від представника відповідача - Велицької сільської ради відзиву на позов не подано. Рух справи в суді. Позовна заява надійшла до суду 03.06.2021. 04.06.2021 ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання, а також витребувано докази в нотаріальній конторі. Ухвалою суду від 02.07.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач та її представник не з`явились, попередньо подавши заяву в якій позов підтримують. Відповідач Велицька сільська рада в судове засідання представника не направив, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що [INFO] в місті Луцьк Волинської області помер [PERSON] , про що видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Спадкоємцем після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] , яка фактично прийняла спадщину, так як на момент смерті спадкодавця проживала разом з ним, що стверджується довідкою №651 виданою 19.05.2021 Велицькою сільською радою Ковельського району Волинської області. Відповідно до Додатку №1 до Державного акта на право колективної власності на землю серії ВЛ №010 в списку громадян - членів КСП «Іскра», які мають право на земельну частку (пай) за №74 значиться [PERSON] . Листом Міськрайонного управління у Ковельському районі та м. Ковелі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 8.05.2020 №31-3-0.182-170/172-20 підтверджується право [PERSON] на земельну частку (пай), а також зазначається, що вказаній особі не виписувався і не може бути виписаний сертифікат на земельну частку (пай), через відсутність бланків. Розмір земельної частки (паю) в КСП «Іскра» становить 2,91 умовних кадастрових гектара. Грошова оцінка земельної частки (паю) становить 56 480 грн 73 коп. Після смерті [PERSON] , [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом першої черги на майно померлого, яка з урахуванням положень частини першої статті 549 ЦК УРСР, в редакції від 18.07.1963, прийняла спадщину, оскільки проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та вступила в управління, володіння спадковим майном (довідка Велицької сільської ради Ковельського району Волинської області). На даний час у позивача виникла необхідність належного оформлення своїх спадкових прав на майно, однак відсутні правовстановлюючий документ - сертифікат на земельну частку (пай), оскільки такий не видавався за життя спадкодавця. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Суд, вивчивши матеріали справи у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до пунктів 4, 5 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України, який набрав чинності з 01.01.2004, цей Кодекс застосовується до цивільних правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким зі спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Отже, до спірних правовідносин щодо питань про прийняття спадщини слід застосовувати законодавство, що діяло на час відкриття спадщини, тобто Цивільний Кодекс 1963 року (далі - ЦК 1963 року). За змістом статей 524, 548 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно із статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай) також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до постанови Верховного Суду України від 04.04.2011 по справі № 3-18цс11, згідно із вимогами статті 392 Цивільного Кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом вищезазначеної норми потреба в цьому заході захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або оспорюється ними. Оцінивши наявні докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, а також враховуючи що визнання за позивачем права на земельну частку (пай) не порушає нічиїх інтересів та прав, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved