Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. В обгрунтування поданого позову покликається на те, що 09.06.2016 р. між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №V01.101.18109, згідно з яким останній отримала кредит в розмірі 35117 грн. з сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 25% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Банк повністю виконав свої зобов`язання за кредитним договором. 29.12.2016 року між ТзОВ «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» та ПАТ «Ідея Банк» укладено договір факторингу №29/12-1, згідно якого клієнт відступив факторові, а останній набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Також, 28.02.2017 року між ТзОВ «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» та ТзОВ «Фінансова компанія «Секрет», яке змінило найменування на ТзОВ «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» укладено договір факторингу №28/02-1, згідно умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № V01.981.76355 від 22.07.2016 р. Сума боргу відповідача за кредитним договором станом на дату відступлення права вимоги 28.02.2017 р. становила 34481,42 грн. Після відступлення права вимоги відповідачем здійснено виплати на загальну суму 3000 грн. Останню сплату по кредитному договору відповідачем було здійснено 20.03.2018 р. Проте станом на 02.04.2018 р. заборгованість за кредитним договором становить 31481,42 грн., що підтверджується випискою по особовому рахунку № [NUMBER] 109.980 та розрахунком заборгованості. Відповідач не виконує свої зобов`язання, передбачені договором кредиту. Додатково зазначає, що 01.03.2018 р. на адресу відповідача направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань та попереджено, що у випадку непогашення заборгованості протягом тридцяти денного строку будуть здійсненні заходи щодо примусового стягнення заборгованості. Представник позивача в судове засідання не з`явився, згідно позовної заяви просить розглядати справу у його відсутності, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач в\~судове засідання\~не з`явився.\~Неодноразово належним\~чином повідомлявся\~про дату,\~час та\~місце розгляду\~справи шляхом\~направлення судової\~повістки по\~адресі місця\~реєстрації,\~а саме\~на 16.05.2018\~р.,\~12.06.2018\~р.,\~10.07.2018\~р.,\~16.08.2018\~р.,\~27.09.2018\~р.,\~31.10.2018\~р.,\~05.12.2018\~р.,\~23.01.2019\~р.,\~01.03.2019\~р.,\~10.04.2019\~р.\~16.05.2019\~р.,\~27.06.2019\~р.,\~05.08.2019\~р.,\~03.10.2019\~р.\~Проте,\~з невідомих\~для суду\~причин конверт\~із вмістом\~судової повістки\~чи розписка\~особи про\~отримання рекомендованого\~поштового відправлення\~до суду\~не поступав.\~Суд неодноразово\~ вживав\~заходів щодо\~належного та\~своєчасного сповіщення\~відповідача [PERSON] \~про судове\~засідання шляхом\~направлення по\~місцю реєстрації\~судової повістки,\~що підтверджується\~наявними в\~матеріалах справи\~копіями списків\~згрупованих поштових\~відправлень листів\~рекомендованих та\~витягами з\~сайту «Укрпошти».Крім цього, виклик відповідача на 27.09.2018 р., 31.10.2018 р., 16.05.2019 р., 05.08.2019 р., 03.10.2019 р. був здійснений через оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України (через веб сайт Галицького районного суду м.Львова). Ч.11\~ст.\~128\~ЦПК Українипередбачено, що відповідач, третя особа, свідок зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Тому суд\~вважає,\~що справу\~можливо слухати\~у відсутності\~представника позивача\~та відповідача,\~якіналежним\~чином повідомлені\~про судове\~засідання.\~В матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст.\~129\~Конституції України,\~ст.\~3\~ЦПК України,\~цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін.\~Кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень.\~Згідно з\~ст.\~3\~ч.\~12\~ЦПК України\~кожна сторона\~повинна довести\~обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд встановив, що 09.06.2016 р. між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № V01.101.18109, згідно з яким останній отримав кредит в розмірі 35117 грн. з сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 25% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Відповідно до ст.1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку Відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом. Встановлено, що відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання по сплаті кредиту та відсотків за користування кредитом, внаслідок чого утворилась заборгованість по договору №V01.101.18109 від 09.06.2016 р., яка згідно розрахунку заборгованості станом на 02.04.2018 року становить 31481,42 грн. Крім того, 29.12.2016 року між ТзОВ «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» та ПАТ «Ідея Банк» укладено договір факторингу №29/12-1, згідно якого клієнт відступив факторові, а останній набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. В подальшому, 28.02.2017 року між ТзОВ «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» та ТзОВ «Фінансова компанія «Секрет», яке змінило найменування на ТзОВ «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» укладено договір факторингу №28/02-1, згідно умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № V01.981.76355 від 22.07.2016 р. Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). Позивач зазначив, що після відступлення права вимоги відповідачем здійснено виплати на загальну суму 3000 грн. Останню сплату по кредитному договору відповідачем було здійснено 20.03.2018 р. Проте станом на 02.04.2018 р. заборгованість за кредитним договором становить 31481,42 грн., що підтверджується випискою по особовому рахунку №№ [NUMBER] 109.980 та розрахунком заборгованості. Як вбачається з матеріалів справи, позивач 01.03.2018 року направляв відповідачу вимогу про усунення допущених порушень, однак останній належним чином не відреагував та зобов`язань за вищезгаданим договором кредиту не виконав. Відповідно до вимог\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України\~визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі\~ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1\~ст. 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 27\~Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі»\~під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов є підставним, оскільки встановлено, що дійсно у [PERSON] наявна заборгованість по договору № V01.101.18109 від 09.06.2016 р., належним чином не повертає отриманий кредит, не виконує взятих на себе за договором зобов`язань, відповідач в судове засідання не з`явився та не представив суду жодних доказів на спростування вимог позивача, а тому позов слід задовольнити. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 1762 грн.

Outcome: approved