Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

ТзОВ «Всеукраїнське народне товариство «Форум» звернулось в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості в солідарному порядку. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що між ТзОВ «Всеукраїнське народне товариство «Форум» та [PERSON] було укладено договір № 01097 від 24.04.2010 року, відповідно до якого позивачем надано [PERSON] послуги спрямовані на придбання будівельних матеріалів на суму 50000,0 грн. Так, ТзОВ «Всеукраїнське народне товариство «Форум» організувало передачу товару у власність [PERSON] та провело оплату у безготівковй формі, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок продавця в сумі 50000,0 грн. Згідно Додатку №3 від 23.07.2010 року до Договору № 01097, загальна кількість зобовязань [PERSON] по оплаті платежів за договором становить 59000,40 грн. На час підписання вказаного додатку [PERSON] сплатила 21700,17 грн. та залишок заборгованості становив 33925,23 грн., який необхідно було погасити до 20.04.2016 року. Однак, [PERSON] прийняті на себе зобов'язання за договором щодо своєчасної сплати авансових платежів не виконувала, допустила виникнення заборгованості, яка станом на 01.02.2017 року становить 29925,18 грн. В забезпечення виконання зобовязань за договором між позивачем та [PERSON], [PERSON] було укладено договори поруки, відповідно до яких поручителі зобовязались солідарно відповідати в повному обсязі за своєчасне виконання [PERSON] усіх його зобов`язань за договором. Просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за договором в розмірі 26549,78 грн., а також понесені судові витрати в розмірі 1600,0 грн. Відповідач [PERSON] подав до суду письмове заперечення на позов, в якому просив в задоволенні позову предявленого до нього, як до поручителя, відмовити, у звязку з припиненням поруки, оскільки позивач протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання, а саме від 20.04.2016 року, не предявив вимогу до нього, як поручителя про повернення боргових сум. До цього ж договором поруки не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова про його дію до повного виконання боржником зобовязань перед позивачем за основним договором, не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки. Представник позивача в судове засідання не зявився, проте до суду подав письмове клопотання в якому просив позов задовольнити та розгляд справи провести без його участі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, причин неявки суду не повідомили, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак у своєму запереченні на позов просив розгляд справи провести без його участі. Судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушеного права на належне виконання умов кредитного договору шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором. Дослідивши та оцінивши дані, що містяться в письмових доказах по справі, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Судом встановлено, що 24.04.2010 року між [PERSON] (замовник) та ТзОВ «Всеукраїнське Народне Товариство «Форум» (виконавець) було укладено договір № 01097 (а.с. 5) (далі договір), предметом якого було надання виконавцем послуг спрямованих на придбання замовником товару, зазначеного в Додатку № 1 до даного договору (а.с. 6), а саме будівельних матеріалів вартістю 50000,0 грн., на умовах програми діяльності ТзОВ «Всеукраїнське Народне Товариство «Форум» (а.с. 7-9). Вартість, асортимент Товару, строк виконання зобовязань, порядок та термін розрахунку сторони погодили даним договором та Додатком № 1 до даного договору (п.п. 1.1, 1.2 договору). 23.07.2010 року між ТзОВ «Всеукраїнське Народне Товариство «Форум» (виконавець) та [PERSON] (замовник) було укладено Додаткову угоду до договору № 01097 від 24.04.2010 року, відповідно до якого в розділі «Найменування товару» слово «будівельні матеріали» замінити словами «постільна білизна, ковдри, подушки» (а.с. 15). Відповідно до п. 5.12 Додатку № 2 до договору - Програми діяльності ТзОВ «Всеукраїнське Народне Товариство «Форум», виконавець організовує передачу товару у власність замовника та проводить його оплату виключно у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів у розмірі вартості товару на рахунок продавця, який надано замовником, в строк не пізніше 2-х місяців з моменту отримання права на отримання товару та при умові виконання замовником умов даного договору, в іншому випадку Асигнаційний платіж замовнику не повертається та анулюється право на участь у наступному найближчому Асигнаційному акті. 23.07.2010 року між ФОП [PERSON] (постачальник), ТзОВ «Всеукраїнське Народне Товариство «Форум» (платник) та [PERSON] (одержувач) було укладено договір № 01097, відповідно до якого постачальник зобовязався поставити (передати у власність) одержувачу, платник оплатити рахунок постачальника на товар, а одержувач прийняти його (п. 1.1 вказаного договору). Відповідно до розділу 2 вказаного договору найменування товару постільна білизна, ковдри, подушки на загальну суму 50000,0 грн. (а.с. 12-13). Також 23.07.2010 року між ТзОВ «Всеукраїнське Народне Товариство «Форум» (виконавець) та [PERSON] (замовник) було укладено Додаток № 3 про використання права на отримання товару до Договору № 01097 від 24.04.2010 року (а.с. 11), відповідно до якого замовник зобовязався повідомити виконавця про товар, який йому необхідно придбати, а останній оплатити рахунок на цей товар, шляхом перерахування вартості товару - 50000,0 грн. на банківський рахунок продавця (постачальника) товару (п.п. 1.1, 1.2 Додатку № 3). Відповідно до п.п. 2.1, 2.2, 2.3 Додатку № 3 загальна кількість зобовязань замовника по сплаті за основним Договором складає 120 загальних платежів по 491,67 грн., що становить 59000,40 грн. На час підписання цього Додатку № 3, замовник самостійно сплатив 6 щомісячних загальних платежів та 45 авансових платежів, що разом становить 21700,17 грн. Заборгованість замовника перед виконавцем, яка підлягає поверненню за основним договором на момент підписання цього Додатку № 3 становить 33925,23 грн. Згідно п. 3.1.2 Додатку № 3 замовник зобовязався погасити свою заборгованість перед виконавцем, зазначену в п. 2.3 даного Додатку № 3, в повному обсязі згідно умов та порядку погашення, зазначених в основному Договорі, в термін до 20.04.2016 року. Для забезпечення виконання вказаного зобов`язання 23.07.2010 року між ТзОВ «Всеукраїнське Народне Товариство «Форум» та [PERSON], а також між ТзОВ «Всеукраїнське Народне Товариство «Форум» та [PERSON] було укладено договори поруки № 01097 (а.с. 16-17, 18-19), згідно якого [PERSON] (поручитель) та [PERSON] (поручитель) зобовязались відповідати перед ТзОВ «Всеукраїнське Народне Товариство «Форум» (виконавець) за виконання [PERSON] (замовник) усіх її зобовязань перед виконавцем, що виникли з Договору № 01097 від 24.04.2010 року, укладеного між виконавцем та замовником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому (п.1.1 Договорів поруки). Згідно п. 1.4 Договорів поруки відповідальність поручителя і замовника є солідарною. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України зазначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно з статтею 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно рахунку-фактури № 13/03 від 19.07.2010 року та акту прийому-передачі від 23.07.2010 року до Договору № 01097 від 24.04.2010 року постачальник ФОП [PERSON] передала, [PERSON] прийняла, а ТзОВ «Всеукраїнське Народне Товариство «Форум» оплатило 50000,0 грн. за товар: ковдри овечої шерсті, подушки, постільної білизни (а.с. 14, 44). Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Ст. 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 905 ЦК України строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. [PERSON] прийняті на себе зобов'язання за договором щодо своєчасного погашення заборгованості не виконувала та відповідно до розрахунку позивача допустила виникнення заборгованості, яка станом на час подання позову (15.02.2017 року) становить 29925,18 грн. (а.с. 22). Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за вказаним договором, відповідачами по справі суду не представлено. З огляду на викладене, з врахуванням того, що позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін та наявність заборгованості за договором № 01097 від 24.10.2010 року, суд дійшов висновку, що позовна вимога в частині стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 26549,78 грн. за вищевказаним договором є обгрунтованою та підлягає задоволенню. Що стосується позовних вимог ТзОВ «Всеукраїнське Народне Товариство «Форум» в частині стягнення з відповідачів [PERSON] та [PERSON] боргу за договором № 01097 від 24.04.2010 року та договорами поруки № 01097 від 23.07.2010 року, слід зазначити наступне. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно. Така ж відповідальність поручителів передбачена договорами поруки № 01097 від 23.07.2010 року, зокрема згідно п.1.3 договорів поруки поручителі [PERSON] та [PERSON] відповідають перед виконавцем у тому ж обсязі, що і замовник, за всіма зобовязаннями останнього за основним договором, включаючи відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору. За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Отже, зобов'язання поручителя виконати договір поруки має строковий характер. Поручителя слід вважати зобов'язаним виконати договір поруки виключно в межах строків, установлених у частині четвертій статті 559 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). Разом з тим з настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (частина друга статті 251 та частина друга статті 252 ЦК України). Умови договору поруки про його дію до повного припинення всіх зобов'язань боржника не свідчать про те, що договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 цього Кодексу про припинення поруки, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Строк, передбачений нормою частини четвертої статті 559 ЦК України, є преклюзивним (припиняючим), тобто його закінчення є підставою для припинення поруки. У разі пропуску кредитором строку заявлення вимог до поручителя цей строк не можна поновити, зупинити чи перервати. Суд зобов'язаний самостійно застосовувати положення про строк, передбачений цією нормою, на відміну від позовної давності, яка застосовується судом за заявою сторін. Якщо поручитель поза межами строку помилково виконає уже фактично неіснуючий обов'язок, він може за своїм вибором вимагати повернення виконаного як безпідставно набутого кредитором. Сплив строку, передбаченого нормою частини четвертої статті 559 ЦК України, зумовлює припинення зобов'язань поручителя, а отже, і відмову кредиторові в позові в разі звернення до суду. З договорів поруки, укладеного між ТзОВ «Всеукраїнське народне товариство «Форум» та [PERSON] від 23.07.2010 р. та між ТзОВ «Всеукраїнське народне товариство «Форум» та [PERSON] від 23.07.2010 р. вбачається, що в них не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договорів поруки, передбачена п. 3.1, про їх дію до повного припинення усіх зобов'язань замовника за основним договором не вважається встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить частині першій статті 251 та частині першій статті 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 цього Кодексу про припинення поруки, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. З огляду на преклюзивний характер строку поруки й зумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію забезпеченого порукою зобов'язання застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення «пред'явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Це твердження не позбавляє кредитора можливості пред'явити до поручителя іншу письмову вимогу про погашення заборгованості боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Так, згідно п. 2.2 договорів поруки у випадку невиконання замовником своїх зобовязань за основним договором виконавець має право предявити свої вимоги безпосередньо до поручителя, які є обовязковими до виконання поручителем не пізніше на 10-й робочий день з дати відправлення йому такої вимоги (рекомендованим листом). Проте, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази направлення поручителям [PERSON] та [PERSON] зазначених вимог. Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, договором чи законом установлено строк її дії, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора. Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя після його закінчення припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі й застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може. Отже, вимогу до поручителів про виконання ними зобов'язання за договором поруки слід пред'явити в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або з дня, встановленого кредитором для дострокового повернення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту одноразовим платежем). З врахуванням вищенаведного, суд приходить до висновку про припинення поруки на підставі частини четвертої статті 559 ЦК України за договорами поруки, укладеними між ТзОВ «Всеукраїнське народне товариство «Форум» та [PERSON] від 23.07.2010 р. та між ТзОВ «Всеукраїнське народне товариство «Форум» та [PERSON] від 23.07.2010 р., оскільки вимогу до поручителів [PERSON] та [PERSON] про повернення боргових сум позивач пред'явив більш ніж через шість місяців після настання строку виконання основного зобов'язання, який слід було виконати в термін до 20.04.2016 року (п.п. 2.3., 3.1.2. Додатку № 3 про використання Права на отримання Товару до Договору № 01097 від 24.04.2010 року). Аналогічний правовий висновок щодо припинення поруки на підставі ч.4 ст. 559 ЦК України висловлений в постановах Верховного Суду України від 10 вересня 2014 року (справа № 6-28цс14), від 20.04.2016 р. (справа № 6-2662цс15). З врахуванням вищенаведеного, в задоволенні позову ТзОВ «Всеукраїнське народне товариство «Форум» до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за договором № 01097 від 24.04.2010 року та договорами поруки № 01097 від 23.07.2010 року слід відмовити. Згідно з ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 58, 60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтується на припущеннях. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачки [PERSON] також слід стягнути на користь позивача понесені ним документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,0 грн. (платіжне доручення № 201 від 06.02.2017 року, а.с. 1). На підставі викладеного, відповідно 261, 525, 526, 530, 549, 554, 559, 611, 612, 625, 629, 631, 634, 901, 903, 905 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 58, 60, 61, 88, 208-209, 212-215 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial