Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на 2/5 частки на будинок садибного типу з погосподарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] , голова колишнього колгоспного двору, який був зареєстрований та постійно проживав до дня смерті в житловому будинку за адресою [ADDRESS] . Після його смерті відкрилася спадщина на вищевказане домоволодіння. 04.10.2021 вона звернувся до приватного нотаріуса Лесюка П. зі заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] . Нотаріусом її повідомлено, що у свідоцтві про право власності на житловий будинок від 10.06.1988, виданому Новицькою сільською радою, зазначено, що він належить членам колгоспного двору. Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР слід визначити частки кожного члена колгоспного двору у праві спільної сумісної власності, у зв`язку із цим неможливо видати свідоцтво про право на спадщину за законом. Нею 20.09.2021 було виготовлено технічний паспорт на спадкове домоволодіння. Померлий [PERSON] заповіт не склав. На момент припинення колгоспного двору його членами були вона, її матір [PERSON] , батько [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Таким чином право власності на житловий будинок, як майно колгоспного двору, після припинення колгоспних дворів в України перетворилося на спільну часткову власність членів припиненого колгоспного двору в рівних частинах по 1/5 частці кожного. Колгоспний двір був припинений 15.04.1991, коли введено в дію Закон України «Про власність», а тому, станом на 15.04.1991 їй належало право власності на 1/5 частку майна у колгоспному дворі, як його члену, що не втратила право на частку в його майні. Після смерті батька відкрилася спадщина на 1/5 частку житлового будинку, а вона вважається такою, що прийняла спадщину, як спадкоємець першої черги, яка постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини і не заявила відмову. У зв`язку із цим вона змушена звертатися до суду із вказаним позовом. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] подали зустрічний позов до [PERSON] про визнання права власності, в якому вони просять визнати за ними право власності по 1/5 частки кожному на будинок садибного типу з погосподарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] , як майна колишнього колгоспного двору. Свої вимоги мотивують тим, що [INFO] помер [PERSON] , голова колишнього колгоспного двору, який був зареєстрований та постійно проживав до дня смерті в житловому будинку за адресою [ADDRESS] . Відповідно до довідки на житловий будинок, виданої Новицькою сільською радою від 28.08.2021 № 1002, головою колгоспного двору записано [PERSON] , а членами вказаного колгоспного двору були вони та позивачка. Колгоспний двір був припинений 15.04.1991 коли введено в дію Закон України «Про власність», а тому, станом на 15.04.1991 кожному з них належало право власності на 1/5 частку майна у колгоспному дворі, як його члену, що не втратили право на частку в його майні. А тому змушені звертатися до суду із вказаним позовом. До первісної позовної заяви долучені заяви відповідачів за вказаним позовом, згідно з якими вони позов [PERSON] підтримують в повному обсязі. [PERSON] подала до підготовчого судового засідання заяву, я якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: Ухвалою суду від 07.12.2021 відкрито провадження у справі, призначено відкрите підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження, встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позов. 01.12.2021 [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] подали зустрічний позов до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно колгоспного двору (а.с. 38-41). До підготовчого судового засідання 16.12.2021 від позивачки за первісним позовом [PERSON] надійшла заява про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує (а.с. 63). До первісної позовної заяви долучені заяви відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за вказаним позовом, згідно з якими вони позов [PERSON] підтримують в повному обсязі, а справу просять розглядати за їх відсутності (а.с. 20, 21, 22). Частиною 1 статті 206\~ЦПК\~України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 3\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього\~Кодексу (ч. 4 ст. 200 ЦПК України). Враховуючи, що відповідачі позов визнали, визнання ними позову не суперечить інтересам сторін, тому суд приймає визнання позову відповідачами та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення про задоволення позову. Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, про що складено відповідну довідку. Таким чином, виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 14). 26.08.2021 позивачка [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Лесюка П.В. зі заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , до складу спадкового майна входить житловий будинок [ADDRESS] (а.с. 7). Постановою приватного нотаріуса Лесюка П.В. № 249/02-31 від 04.10.2021 спадкоємцю [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з адресою [ADDRESS] , відмовлено у зв`язку із тим, що у свідоцтві про право власності на житловий будинок від 10.06.1988, зазначено, що він належить членам колгоспного двору, а тому відповідно до ст. 120 ЦК УРСР слід визначити частки кожного члена колгоспного двору у праві спільної сумісної власності (а.с. 6). Відповідно до свідоцтва про право власності на жилий будинок, виданого 10.06.1988 виконавчим комітетом Новицької сільської ради, жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] , належить членам колгоспного двору, головою якого є [PERSON] (а.с. 9). Згідно з довідкою за вих. №1002 від 26.08.2021, виданою Новицькою сільською радою Калуського району, на день смерті [PERSON] 18.08.1993 в спадковому будинку за адресою [ADDRESS] , спільно з ним проживали та продовжують проживати по даний час: позивачка за первісним позовом [PERSON] та відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 8). На спадкове домоволодіння за адресою [ADDRESS] , [PERSON] виготовлений технічний паспорт від 20.09.2021, інвентаризаційна справа № 5615 (а.с. 15-19) та видана довідка Івано-Франківського ОБТІ № 00368 від 20.09.2021, згідно з якою інвентаризаційна вартість домоволодіння станом на 20.09.2021 становить 966 749,00 грн. (а.с. 23). Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 20.01.2004, відповідачка за первісним [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] у зв`язку із чим змінила прізвище [PERSON] на [PERSON] (а.с. 24). Таким чином, між сторонами виник спір з приводу визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом після батька [PERSON] та визнання право власності на майно, як членів колгоспного двору. Оцінка суду: Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно з п. 1 ч. 2 ст.\~16\~ЦК\~України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України\~ суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.6\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Згідно зі Законом України «Про власність»\~з 15.04.1991 відбулося усуспільнення власності колгоспно-кооперативної у приватну суспільну сумісну власність. Майно придбане внаслідок спільної праці сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не було встановлено письмовою угодою між ними. Відповідно до ст.\~120\~ЦК\~України (в редакції 1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Зважаючи на те, що в колгоспному дворі по [ADDRESS] , проживали [PERSON] (голова двору), позивачка за первісним позовом [PERSON] та відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , то дане домоволодіння належало їм на праві спільної сумісної власності. Тобто, виходячи з принципу рівності часток у спільній сумісній власності, кожному із них належало по 1/5 частини вказаного будинковолодіння. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] . Отже, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 1/5 частину домоволодіння по [ADDRESS] . Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР \~для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв; прийнята спадщина визнавалася належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст.\~549\~ЦК УРСР спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Після смерті голови двору [PERSON] , який помер [INFO] , належну йому 1/5 частину спірного будинковолодіння шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном у порядку п. 1 ч. 1\~ст. 549 ЦК УРСР\~(в редакції 1963) успадкувала його донька [PERSON] як спадкоємець за законом першої черги. Отже,\~оцінивши зібрані\~по справі\~докази,\~враховуючи визнання\~позову відповідачами\~за первісним\~позовом,\~суд приходить\~до висновку,\~що за\~позивачкою за\~первісним позовом\~слід визнати\~право власності\~на 2/5\~частини домоволодіння\~по [ADDRESS] .\~(1/5\~частина належить\~їй на\~праві власності\~як члену\~колгоспного двору\~+\~1/2\~частину успадкувала\~після смерті\~батька [PERSON] ). Також, суд визнає за позивачами за зустрічним позовом [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] право власності по 1/5 частині спірного житлового будинку за кожним із них з підстав належності їм по 1/5 частині вказаного домоволодіння на праві спільної сумісної власності, як членам колишнього колгоспного двору. На підставі викладеного, ст.ст. 120, 548, 549 ЦК України (редакція 1963 року), Закону України «Про власність»,

Outcome: approved