Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

Сторони та їх представники у судове засідання не зявилися, надавши письмові заяви у яких позов підтримали та визнали у повному обсязі і просили справу розглянути без їхньої участі. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Встановлено, що 09.08.2014 року помер батько позивачки - [PERSON] (свідоцтво про смерть серії І-КИ №590328 від 12.08.2014 року). Зокрема за свого життя померлий [PERSON], 24.04.2012 року склав заповіт, яким зробив розпорядження про те, що на 1/2 частину всього майна, яке буде належати йому на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, а також все те, на що він буде мати право за законом заповідає позивачці [PERSON] та 1/2 частину спадкової маси заповів [PERSON] (брат позивачки). Так, після смерті спадкодавця відкрилась спадщина до складу якої входить земельна ділянка розміром 32 кв.м., яка розміщена на території Підгородненської міської ради, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області, по вул. Шосейній в м. Підгородне (надана для комерційного використання) та яка належала [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 25.12.1998 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] за реєстром №5208. Крім того, у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] відмовився від своєї частки у спадковому майні на користь сестри [PERSON], що підтверджується матеріалами спадкової справи №83/2014 після смерті [PERSON], де міститься відповідна заява. У свою чергу, [PERSON] у встановлений ст. 1270 ЦК України строк звернулася до приватного нотаріуса Новомосковського міського нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON], на підставі чого у лютому 2015 року нотаріусом видані їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно спадкодавця. Разом з тим, 26.02.2015 року приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу [PERSON] видала лист, яким відмовила у видачі свідоцтва на право на спадщину на земельну ділянку, розташованої по вул. Шосейній в м. Підгородне (на території Підгородненської міської ради) Дніпропетровського району, Дніпропетровської області, оскільки земельна ділянка належала спадкодавцю на підставі договору купівлі продажу, посвідчений 25.12.1998 року приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №5208, що в свою чергу в рамках діючого законодавства не є правовстановлюючим документом на нерухоме майно. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється, зокрема, за заповітом. Цивільним законодавством передбачено регулювання правовідносин щодо здійснення права на спадкування. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права судом. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Нормою ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Приписами ст. 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з абз. 4 п. 216 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 р. за N 20/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус для видачі свідоцтва про право на спадщину вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з реєстру прав власності, а в місцевостях, де інвентаризація не проводилась, - довідку відповідного органу місцевого самоврядування. Оскільки в судовому засіданні встановлено факт неможливості оформлення позивачем спадкових прав у встановленому законом порядку, а його вимоги не порушують інтереси третіх осіб, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved