Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

Сторони з 27 жовтня 2012 року перебувають у зареєстрованому шлюбі і мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Оскільки відповідач добровільно не приймає участі в утриманні їх спільного сина, позивач заявила до суду вимогу про стягнення з [PERSON] на її користь на утримання дитини аліменти у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду до досягнення сином повноліття. Крім того, позивач просила стягнути з [PERSON] на її утримання 500 гривень щомісячно до закінчення нею навчання у Вінницькому державному педагогічному університеті імені [PERSON]. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, суду пояснила, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, а також на її утримання, оскільки вони спільно не проживають. Вона не працює, потребує матеріальної допомоги. Просить стягувати з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частини його заробітку та на своє утримання 500 грн. щомісячно. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнав частково, погоджується виплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини свого заробітку, пояснивши , що також він виплчує щомісячно кредит в сумі 898 грн., який був оформлений у шлюбі з позивачкою. Кінцевий термін погашення кредиту в листопаді 2018 року. Позивач є працездатною, а тому просив відмовити в позові про стягнення з нього 500 грн. щомісячно на користь позивачки до закінчення навчання позивачкою у навчальному закладі. Суд розглянувши справу , заслухавши сторони, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, проаналізувавши законодавство, прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON], за наступних обставин. Сторони зареєстрували шлюб 27 жовтня 2012 року, що стверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.6) , мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 7). Син проживає біля матері та знаходиться на її утриманні, що підвердили сторони. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Так, відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатність чоловіка , дружинм, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач працює, матеріально забезпечений, середній заробіток його складає 2 136 гривень (а.с.19), інших утриманців немає. Разом з тим, відповідач щомісячно погашає кредит який оформлений на його імя в період шлюбу, що не заперечила позивачка. Щомісячний платіж становить 898 грн., кінцевий термін погашення кредиту - листопад 2018 року, що стверджується графіком погашення кредиту, виписками по внесенню коштів на погашення кредиту (а.с. 25-37). Суд , вважає , що з урахування вищенаведеного з відповідача , який має постійний дохід з урахуванням положень ч.1 ст. 183 СК України - слід стягувати аліменти на користь позивача на утримання сина у частці до його доходу і таку частку з урахуванням принципу справедливості і розумності слід визначити у розмірі 1/4 частини його доходу. В частині стягнення аліментів на утримання позивача слід відмовити з наступного. Позивачка, як на підставу стягнення аліментівна на своє утримання, зазначила , що вона навчається на заочному відділенні Вінницького державного педагогічного університету на комерційних засадах, що підтверджено довідкою з університету № 21/264 від 15.06.2016 року (а.с. 10). Частиною другою ст.75 СК України визначено право на утримання (аліменти) має той з подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий з подружжя може надавати таку допомогу. Часатиною другою ст.84 СК України, передбачено, що дружина має право на утримання від чоловіка- батька дитини до доягнення дидиною трьох років. Відповідно до положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач не довела сукду, що вона є непрацездатною, сину [PERSON] - 07 березня 2016 року виповнилось три роки, дитина не має вад фізичного чи психічного розвитку, позивачка не перебуває на обліку в цетрі зайнятості, а навчання позивачки в університеті не є підставою для стягнення аліментів з відповідача на її утримання. З урахуванням матеріального стану відповідача, який здійснює щомісячне погашення кредиту та з урахуванням аліментів які будуть стягуватись з нього на утримання сина, суд приходить до висновку, що відповідач не має умов для надання допомоги на утримання позивачки, яка є працездатною і цій частині позовних вимог слід відмовити . Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Позивач звернулася до суду з цим позовом 21 червня 2016 року. Рішення суду в межах суми платежа (аліментів) за один місяць на підставі ч.1 ст.367 ЦПК України слід допустити до негайного виконання.

Outcome: partial