Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 25 червня 2013 року виконавчим комітетом Княжолуцької сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис № 2; малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу її прізвище [PERSON] не змінювати, судові витрати стягнути з відповідача. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстровано 25 червня 2013 року виконавчим комітетом Княжолуцької сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, про що зроблено відповідний запис за № 2. За час спільного сімейного проживання в них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею, а тому вона бажає, щоб він залишався проживати разом з нею і надалі. Під час їх спільного проживання сімейні відносини спочатку склалися добре, вони разом дбали про добробут сім`ї, але згодом стосунки між ними погіршились. З відповідачем сімейне життя не склалося, оскільки виявилося, що в них різні погляди на сімейне життя. Все це створює умови, які неможливі для збереження подружніх стосунків, в зв`язку з чим в сім`ї мають місце погані взаємовідносини, що негативно впливає на стан її здоров`я та виховання сина. Тривалий час вони не проживають як подружжя, не підтримують подружніх відносин, не цікавляться життям один одного. Кожен з них живе своїм життям. На підставі наведеного, з урахуванням особливого характеру сімейних відносин, які склались з відповідачем, враховуючи те, що вони протягом тривалого часу не підтримують подружніх відносин, ведуть відокремлений спосіб життя, зважаючи на негативний вплив конфліктних відносин на розвиток і виховання їх сина, вважає, що примирення між ними неможливе, а тому вона вимушена звернутись до суду з даним позовом. Позивачка в підготовчому судовому засіданні позов підтримала, додатково зазначила, що вони з чоловіком не проживають разом уже 1,5 року. Відповідач в підготовчому судовому засіданні позов визнав повністю, просив шлюб розірвати. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 24.04.2020 відкрито провадження у даній справі та призначено провести підготовче судове засідання за участю сторін. 12 травня 2020 року сторони заявили клопотання, в яких кожен з них просив справу невідкладно вирішувати в підготовчому судовому засіданні. Відповідач правом подати відзив на позов не скористалася, однак в підготовчому судовому засіданні позов визнав та не заперечив проти його задоволення, про що подав письмову заяву. Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що заява відповідача про визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (ч. 4 ст. 200 ЦПК України). Враховуючи, що відповідач позов визнав, визнання ним позову не суперечить інтересам сторін, тому суд приймає визнання позову відповідачем та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: сторони по справі перебувають у шлюбі з 25 червня 2013 року, який зареєстрований виконкомом Княжолуцької сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис № 2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 25.06.2013 виконкомом Княжолуцької сільської ради Долинського району Івано-Франківської області (а.с.7). Як вбачається зі світлокопії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 12.06.2014 виконкомом Розточківської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, за час спільного проживання у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , актовий запис №3 (а.с.6). Спір з приводу визначення місця проживання дитини відсутній. Сторони проживають окремо та не ведуть спільне господарство, не підтримують подружніх відносин вже півтора року. Між сторонами виник спір з приводу розірвання шлюбу, який вони, враховуючи наявність неповнолітньої дитини, не можуть розірвати в позасудовому порядку. Оцінка суду: заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, які надані позивачкою на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, беручи до уваги визання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи позивачки про те, що сторони спільно не проживають, між ними припинилися будь-які шлюбні відносини, їхній шлюб носить формальний характер, чого не заперечує відповідач. Сторони не бажають зберегти сім`ю, наполягають на розірванні шлюбу, вважають примирення між ними неможливим. Оскільки обидві сторони наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Обидві сторони погодилися щодо визначення місця проживання неповнолітньої сина [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю, позивачкою по справі. Позивачка просить також після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] їй не змінювати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Виходячи з цього, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати, неповнолітнього сина залишити проживати з матір`ю, якій прізвище після розірвання шлюбу залишити без змін. Питання судових витрат суд вирішує за правилами ст.141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивачка понесла у зв`язку з розглядом справи, остання відносить сплачений нею судовий збір в розмірі 840,80 грн, про що свідчить наявна у матеріалах справи квитанція (а.с.8) Враховуючи, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, з урахуванням ч. 1 ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних, тому слід стягнути на користь позивачки з відповідача 840,80 грн сплаченого нею судового збору. На підставі викладеного, ст.ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113, 114 СК України,

Outcome: approved