Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

ТзОВ «Алкон» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про розірвання договору купівлі-продажу, припинення права власності на гараж та визнання права власності на гараж. Свій позов мотивує тим, що 06.10.2010 року між ТзОВ «Алкон» та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу гаража, загальною площею 710,2 кв.м, що знаходиться за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Цілковського, 17 вартістю 56000 грн. Вказує, що на виконання даного договору товариство передало відповідачу вказаний гараж, однак відповідач не виконав взяті на себе зобовязання за договором, не сплатив обговорену договором вартість гаража в сумі 56000 грн. Зазначає, що під час укладення договору товариство не мало наміру передавати у власність покупця гараж безоплатно і оскільки, за договором купівлі-продажу відповідач не виконав його істотні умови, не сплатив кошти, то у звязку з чим просило розірвати вказаний договір, припинити право власності [PERSON] на гараж /Н-1/ загальною площею 710,2 кв.м, що знаходиться за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Цілковського, 17 та визнати за товариством право власності на нього. Ухвалою суду від 27.10.2016 року до участі у справі в якості третьої особи залучена [PERSON]. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, однак подав суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позов визнає та не заперечує щодо його задоволення. Третя особа та її представник в судовому засіданні позов не визнали, просили відмовити в його задоволенні. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.10.2010 року між ТзОВ «Алкон» та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу гаража загальною площею 710,2 кв.м, що знаходиться за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Цілковського, 17 вартістю 56000 грн (а.с. 4-7). Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Частиною 1 ст. 691 ЦК України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу. Згідно з ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Частиною 2 ст. 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. При цьому, як слідує із прибуткового касового ордера №46594 від 29.10.2013 року, [PERSON] в рахунок оплати за договором купівлі-продажу гаража було внесено кошти на користь ТзОВ «Алкон» в розмірі 500,00 грн. (а.с. ). Однак, з акту приймання-передачі вбачається, що ТзОВ «Алкон» 06.10.2010 року передало, а [PERSON] отримав гараж /Н-1/ загальною площею 710,2 кв.м, що знаходиться за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Цілковського, 17. При цьому, як вбачається із даного акту, сторони претензій одна до одної не мають (а.с. ). Крім цього, як слідує із видаткової накладної від 06.10.2010 року за №АЛ-0000006, відповідачем на умовах попередньої оплати були внесені кошти за гараж в обумовленому договором розмірі і зміни до вказаного правочину стосовно терміну сплати коштів за гараж до 31.12.2013 року суд до уваги не приймає, так як вони нотаріально не посвідчені і є нікчемними. У відповідності до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. \~ Проте, всупереч\~ст. 60 ЦПК України, представником позивача не надано суду жодних належних та допустимих доказів, які свідчили про невиконання відповідачем умов договору купівлі-продажу гаража. Таким чином, суд дослідивши та оцінивши представлені докази в їх сукупності, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю. При цьому, суд вважає, що позивачем також пропущено строк позовної давності, визначений ст.. 257 ЦПК України і внесений платіж в розмірі 500 грн. 29.10.013 року його не перериває, так як внесений поза його межами.

Outcome: dismissed