Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європошта» (надалі - ТОВ «ФК «Європошта») звернулося в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором фінансового кредиту в розмірі 7519,81 грн., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 22 листопада 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європошта» та [PERSON] укладено договір фінансового кредиту № 792. Відповідно до Кредитного договору п.п.2.1.-2.3. відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 2000,00 грн. готівкою зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,99% в день від розміру кредиту, річний розмір процентів за Кредитним договором складає 361,35% від розміру кредиту. Нарахування процентів здійснюється за кожен календарний день фактичного користування кредитом (за основу береться 365 днів у році) від залишку заборгованості по кредиту. Кінцевий термін повернення кредиту продовжувався, що підтверджується додатковим договором до Кредитного договору, та строк повернення кредиту встановлено 19 грудня 2019 року (згідно Додаткового договору №1 від 05 грудня 2019 року до договору фінансового кредиту № 792 від 22 листопада 2019 року). [PERSON] зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування ним, виконати свої зобов`язання у повному обсязі в порядку та в строки, передбачені Кредитним договором. Також, [PERSON] підтвердив свою згоду з умовами Кредитного договору, підписавши графік платежів з погашення кредиту та сплати процентів, своїм підписом підтвердив те, що він ознайомлений з інформацією про сукупну вартість кредиту для споживача. ТОВ «Фінансова компанія «Європошта» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало [PERSON] кредит у розмірі 2000,00 грн. про що свідчить видатковий касовий ордер № 168 від 22 листопада 2019 року. Відповідач взяті на себе зобов`язання не виконував належним чином, у зв`язку з чим станом на 02 вересня 2020 року у нього наявна заборгованість у розмірі 7519,81 грн., яка складається із: простроченої заборгованості по кредиту - 1997,40 грн.; простроченої заборгованості по процентах за користування кредитом - 5378,60 грн.; пені - 143,81 грн. Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань і добровільно заборгованість не погашає, тому просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європошта» вищевказану суму заборгованості, а також понесені судові витрати. Ухвалою судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 09 вересня 2020 року відкрито провадження у справі за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Європошта» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором фінансового кредиту в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 17 вересня 2020 року представник ТОВ «Фінансова компанія «Європошта» подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої просить зменшити розмір позовних вимог та стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європошта» заборгованість в сумі 5519,81 грн., яка складається із: простроченої заборгованості по кредиту - 1997,40 грн.; простроченої заборгованості по процентах за користування кредитом - 3522,41 грн. та судові витрати. Представник ТОВ «Фінансова компанія «Європошта» в судове засідання не з`явилася, однак подав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позов підтримує та не заперечує щодо заочного вирішення справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Відзив та заперечення на позов не подавав. На підставі вимог ст. ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що відповідно до п. п. 2.1.-2.3. договору фінансового кредиту від 22 листопада 2019 року (далі - Договір) відповідач [PERSON] отримав від ТОВ «Фінансова компанія «Європошта» грошові кошти в сумі 2000 грн., з щоденним розміром процентів в сумі 0,99% від розміру кредиту, з річним розміром процентів 361,35% від розміру кредиту. Згідно п. 3.1 Договору дата видачі кредиту позичальнику - 22 листопада 2019 року. Пунктом 3.2. Договору передбачено, що строк повернення кредиту - 06 грудня 2019 року, що становить 14 календарних днів. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме - видав відповідачу грошові кошти у розмірі 2000 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером № 168 від 22 листопада 2019 року. В подальшому, 05 грудня 2019 року сторони уклали додатковий договір №1 до Договору, згідно якого строк повернення кредиту встановили - 19 грудня 2019 року. Відповідач належним чином не виконував взятих на себе зобов`язань, внаслідок чого виникла заборгованість. Заборгованість по вказаному кредиту, згідно уточнених позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія «Європошта» становить 5519,81 грн., яка складається: з простроченої заборгованості по кредиту - 1997,40 грн; простроченої заборгованості по процентах за користування кредитом - 3522,41 грн. До правовідносин, які виникли між сторонами, суд застосовує наступні норми права. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини 1 статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (частина 1 статті 527 ЦК України). Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (частина 1, 2 статті 612 ЦК України). Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до вимог ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною першою статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач у судове засідання не з`явився, а також ним не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача. Отже, у результаті невиконання відповідачем взятих на себе згідно кредитного договору зобов`язань, у нього виникла перед позивачем заборгованість у розмірі 5519,81 грн. Враховуючи вищевказані вимоги закону та встановлені обставини справи, суд прийшов до висновку, що у даному випадку мають місце порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з [PERSON] в користь ТОВ «Фінансова компанія «Європошта» заборгованості за договором фінансового кредиту № 792 від 22 листопада 2019 року у розмірі 5519,81 грн. В силу вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 2102 грн. сплаченого судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved