Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.07.1986 року, від шлюбу дітей не мають. [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя у них не склалося, вони є різними людьми, з різними поглядами на життя, через що виникали конфлікти. Зазначила, що між ними втрачено почуття любові та взаєморозуміння, більше десяти років проживають окремо, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Переконана, що шлюб носить лише формальний характер, а подальше сумісне життя та збереження сім`ї є неможливим та недоцільним. Дана справа перебувала в провадженні судді Кирилюка А.І. Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 06.02.2019 року справу прийнято до свого провадження та призначено підготовче судове засідання, а згідно ухвали суду від 28.02.2019 року призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 32, 37). В судовому засіданні позивач позов підтримала, посилаючись на мотиви такого, доповнила, що впродовж тринадцяти років з відповідачем проживають окремо, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Просить не надавати строку для примирення та позов задовольнити. Відповідач, який був повідомлений про дату, час і місце судового засідання, через оголошення на офіційному порталі судової влади України, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Як встановлено судом та доведено матеріалами справи, сторони зареєстрували шлюб 20.07.1986 року у Палаці урочистих подій м. Львова, актовий запис № 2200(а.с. 4), в якому дітей не мають. Також встановлено, що сторони тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного господарства і припинили сімейні стосунки. Позивач примирення вважає неможливим та наполягає на розірванні шлюбу. З урахуванням фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову, категоричної позиції позивача щодо розірвання шлюбу, наведене свідчить про те, що розлад у відносинах сторін носить стійкий характер і продовжується тривалий час, що призвело до втрати почуттів та перспектив налагодження стосунків немає. Наведене дає підстави для висновку про те, що подальше проживання та збереження сім`ї сторін неможливе, тому суд приходить до переконання, що їх шлюб слід розірвати.

Outcome: approved