Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

ТзОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № [NUMBER] від 09.12.2011 року в розмірі 30771,40 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 09.12.2011 року між ПАТ «ОТП БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № [NUMBER], за умовами якого банк надав відповідачу кредит в вигляді грошових коштів, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленому кредитним договором. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначеними умовами кредитного договору. Однак, відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв'язку з чим утворилася заборгованість за кредитним договором станом на 19.06.2016 року в сумі 30771,40 грн., а саме: заборгованість по тілу кредиту 21393,21 грн., заборгованість по відсотках - 9378,19 грн.. 19.09.2016 року ПАТ «ОТП БАНК» та [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» уклали договір про відступлення права вимоги № 19/09/16. В свою чергу, 01.02.2017 року між [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» та [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Компанією з управління активами «Прімоколект-Капітал» було укладено договір купівлі-продажу (відступлення прав вимоги) № 01/02/2017-01, згідно якого відбулося переуступлення прав вимог. З огляду на те, що відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, просить позов задоволити. У судове засідання представник позивача не з'явився, однак через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Зазначив, що позов підтримує та просить задоволити. Проти постановлення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач повторно не з'явився у судове засідання, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності з постановленням заочного рішення, проти чого представник позивача не заперечує. Згідно із ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задоволити частково, з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.12.2011 року між ПАТ «ОТП БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № [NUMBER], за умовами якого банк надає позичальнику - відповідачу кредит в розмірі 5000,00 грн. для придбання товару, шляхом перерахунку на картковий рахунок, під 0.01 % річних, а відповідач зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором з кінцевим терміном погашення - не пізніше 09.10.2012 року. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Частина 2 ст.11 ЦК України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав і обов'язків є у тому числі договори та інші правочини. Отже, вказаний вище договір породив певні права та зобов'язання сторін. Встановлено, що банком належно виконано умови згаданого вище договору, а саме надано відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначених умовами кредитного договору. 19.09.2015 року ПАТ «ОТП БАНК» та [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» укладено договір відступлення права вимоги №19/090/16, за яким ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит - капітал» набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі до [PERSON] 01.02.2017 року між [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» та [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Компанією з управління активами «Прімоколект - Капітал» було укладено договір купівлі-продажу (відступлення прав вимоги) № 01/02/2017-01, згідно якого відбулося переуступлення прав вимог. Відповідно до умов договору, [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект - Капітал», набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал», включно і до [PERSON] Згідно з ч.2 ст.1054 Цивільного кодексу України до відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору, а відповідно до ст.1048 Цивільного кодексу, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник повинен повернути позикодавцеві позику (кредит) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами, а з вимогами ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Статтею 611 ЦК України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобов'язань, встановлених договором. Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч. 2 ст. 60 ЦПК України сторони зобов'язані подати свої докази чи повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання у справі. Суд лише сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи. Невиконання, або неналежне виконання умов договору тягне за собою наслідки, які обумовлені даним договором, тому суд дійшов висновку, що позов необхідно задоволити - стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № [NUMBER] від 09.12.2011 року в розмірі 30771,40 грн.. Судові витрати на підставі ст.141 ЦПК України необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved