Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказуючи, що 24.01.2013 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 500338667 на суму 11080 грн. Відповідно до умов договору, відповідач зобов'язувалась повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, та виконати інші зобов'язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Всупереч умовам договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконала, в результаті чого утворилась прострочена заборгованість по тілу кредиту 10314,44 грн., заборгованість по процентам 12931,75 грн., пеня, штраф, неустойка 5250 грн. Загальна сума заборгованості складає 28496,19 грн. 30.09.2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата [PERSON]» було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого, до ТОВ «Дата [PERSON]» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 500338667. 10.10.2016 року між ТОВ «Дата [PERSON]» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ у відповідності до умов якого, ТОВ «Дата [PERSON]» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» належне йому право вимоги до відповідачки коштів, а саме заборгованість у розмірі 284963,19 грн., яку просять стягнути з відповідача в примусовому порядку. Крім того просять стягнути з відповідача 1600 грн. сплаченого судового збору. Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» свого представника до суду не направили, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали до суду заяву, згідно якої просили справу слухати у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі і на підставах викладених в позовній заяві. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позов визнала частково та пояснила, що дійсно між нею та ПАТ «Альфа-Банк» 24.01.2013 року був укладений кредитний договір на суму 11080 грн. Погашення кредиту здійснювала не регулярно через скрутне матеріальне становище. Не заперечує проти стягнення з неї заборгованості по тілу кредиту, в іншій частині позову просила відмовити. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 24.01.2013 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 500338667, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 11080 грн., процентна ставка за користування кредитом 0,1 % річних/а.с. 7-9/. 30.09.2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата [PERSON]» було укладено договір факторингу, що підтверджується його копією /а.с. 16-18/. 10.10.2016 року між ТОВ «Дата [PERSON]» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ, що підтверджується його копією /а.с.19-22/. Із витягу з додатку № 1-1 до договору факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016 року характеристики права вимоги, переданих фактору клієнтом за договором та боржників за основними договорами вбачається, що ТОВ «Дата [PERSON]» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» належне йому право вимоги по кредитному договору № 500338667/а.с.23/. Зобов'язання за вказаним договором відповідач [PERSON] належним чином не виконала, у зв'язку з чим згідно розрахунку позивача, має заборгованість перед позивачем за кредитним договором у сумі 28496 грн. 19 коп., з яких заборгованість по тілу кредиту 10314,44 грн., заборгованість по процентам та комісією 12931,75 грн., пеня, штраф, неустойка 5250 грн./а.с.13/. Згідно ст. 512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), згідно ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах , що існували в момент переходу цих прав. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. Згідно статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно зі ст.ст. 549, 550 ЦК України, неустойкою є штраф або пеня, та право на неї виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього кодексу. Відповідно до ст. 1049 ЦК України - позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Отже, зважаючи на те, що зобов'язання відповідача щодо повернення нею суми кредиту, процентів та штрафів за користування кредитом залишились невиконаними, цим самим відповідачем були порушені умови кредитного договору та вимоги чинного законодавства України, що є підставами для стягнення заборгованості по кредитному договору № 500338667 від 24 січня 2013 року у розмірі 28496,19 грн., в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати позивача в сумі 1600 грн. підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved