Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-02 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 25 січня 1997 року у Залізничному районному відділі ЗАГСу м. Львова, актовий запис № 20. Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей [PERSON] , 1998 року народження, який є повнолітнім та [PERSON] , 2008 року народження. Позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між сторонами. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що подружні відносини між ними припинено, відсутні взаєморозуміння, втрачено почуття любові, поваги та довіри, між сторонами постійно виникають конфлікти, шлюб існує формально. Суд, ухвалив розглядати справу за відсутності сторін, які подали суду заяви, у яких просять суд проводити розгляд справи за їх відсутності, відповідач позовні вимоги визнав повністю. Вивчивши та перевіривши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд позов задовольняє з наступних підстав. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. У відповідності до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення для справи. Статтею 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). У позовній заяві позивач ствердила про стійкий розлад у сім`ї, внаслідок чого її збереження є неможливе. Відповідач у поданій заяві позов визнав. Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечить інтересам сторін, які не підтримують сімейних відносин протягом тривалого часу, конфлікт має стійкий характер, шлюб існує формально, сторони втратили почуття любові, довіри, взаєморозуміння та поваги один до одного, а тому його слід розірвати. У відповідності до\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на те, що позивач просить відновити їй дошлюбне прізвище, суд приходить до переконання про можливість задоволення такого клопотання, позивачу слід відновити її дошлюбне прізвище, а саме « [PERSON] ». Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати.

Outcome: approved