Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-18 00:00:00

ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 500363380 від 17 квітня 2013 року в сумі 40311,01 грн. В обґрунтування позову вказує, що 17.04.2013 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 500363380 на суму 19 944,00 грн. Згідно умов даного договору відповідачка зобовязалася повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші зобовязання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цим договором. 30.09.2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого до ТОВ «Дата [PERSON]» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 500363380 від 17 квітня 2013 року. 10.10.2016 року між ТОВ «Дата [PERSON]» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ у відповідності до умов якого ТОВ «Дата [PERSON]» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» належне йому право вимоги до відповідачки коштів, що включають в себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить ТОВ «Дата [PERSON]» , а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги грошових коштів від відповідача . З моменту отримання права вимоги на відповідачку, а саме з 10.10.2016 року позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Проте, взяті на себе зобовязання відповідачка належним чином не виконала , у звязку з чим виникла заборгованість в сумі 40311,01 грн. з яких : 18030,42 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 11284,69 грн. - заборгованість по процентам та комісією; 10995,90 грн. пеня, штраф, неустойка , яку представник позивача просить стягнути з відповідачки, а також стягнути 1600,00 грн. понесених позивачем судових витрат. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з»явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не зявилася, хоча про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності сторін і постановити заочне рішення суду з дотриманням вимог, встановлених законом. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 17.04.2013 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 500363380 на суму 19 944,00 грн. Згідно умов даного договору відповідачка зобовязалася повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші зобовязання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цим договором. 30.09.2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого до ТОВ «Дата [PERSON]» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 500363380 від 17 квітня 2013 року. 10.10.2016 року між ТОВ «Дата [PERSON]» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ у відповідності до умов якого ТОВ «Дата [PERSON]» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» належне йому право вимоги до відповідачки коштів, що включають в себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить ТОВ «Дата [PERSON]» , а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги грошових коштів від відповідача . Незважаючи на це, відповідачка не виконала свого обов»язку та перестала повертати наданий їй кредит в строки, передбачені кредитним договором. Крім того, відповідачці направлялось повідомлення про погашення заборгованості, проте остання свого зобовязання не виконала, тобто жодного платежу не здійснила . Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК»ЄАПБ», виходячи з додатку № 1 до вказаного договору реєстру заборгованостей, борг останнього становить 40311,01 грн. з яких : 18030,42 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 11284,69 грн. - заборгованість по процентам та комісією; 10995,90 грн. пеня, штраф, неустойка. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Частиною 1 статті 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України , у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: з моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме : з 10.10.2016 року позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Згідно ч. 1 ст. 612 вказаного кодексу, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статі 1048 цього Кодексу. \~ У зв'язку із невиконанням відповідачем умов кредитного договору, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № 500363380 від 17 квітня 2013 року підлягають задоволенню. Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог , тому з відповідачки слід стягнути на користь позивача витрати по оплаті судового збору, понесенні останнім згідно платіжного доручення № 826 від 07.11.2017 року.

Outcome: approved