Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 23550,45 грн. та судових витрат в розмірі 1600 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] 14 січня 2014 року був укладений договір про надання споживчого кредиту №2007710190. Відповідно до умов цього договор [PERSON] був наданий споживчий кредит в сумі 20200 грн. строком на 36 місяців з 14 січня 2014 року по 14 січня 2017 року. 22 грудня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» був укладений договір факторингу, відповідно до якого ПАТ «ОТП Банк» відступив ТОВ «ОТП Факторинг Україна» право вимоги за договором №2007710190 від 14 січня 2014 року, укладеним між публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та відповідачем. Таким чином, зазначає позивач, до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права щодо права вимоги до боржника за кредитним договором. Відповідач зобов'язалася прийняти, належним чином використати та повернути Банку зазначені кредитні кошти у строки, передбачені кредитним договором, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом відповідно до умов кредитного договору, але порушила зобов'язання, викладені в кредитному договорі щодо порушення строків повернення кредиту та відсотків за його користування. Відповідач порушив свої зобов'язання, у зв'язку з чим станом на 24 листопада 2016 року має заборгованість у розмірі 23550,45 грн., яка складається з залишку заборгованості за кредитом 19574,32 грн. і комісії 3976,13 грн. Представник позивача [PERSON], діюча на підставі довіреності на а.с.24, у судове засідання не явилася, надала суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги Банку підтримала у повному обсязі, просить їх задовольнити; не заперечує проти розгляду справи з винесенням заочного рішення в порядку ч.1 ст.224 ЦПК України (а.с.35). Відповідач, будучи повідомленою про розгляд справи в суді належним чином, надала суду письмову заяву, в якій визнала по суті позовні вимоги Банку до неї. При цьому позивач зазначила в своїй заяві до суду, що вона на даний час є пенсіонером та отримує пенсію в сумі 1360 грн., тому не має змоги погасити суму боргу за кредитом одним платежом. Просить справу розглянути в її відсутність (а.с.36). У звязку з заявами осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи в їх відсутності, на підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглядається без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, беручи до уваги підтримання позову представником позивача, визнання позовних вимог відповідачем, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між відповідачем та ПАТ «ОТП БАНК» 14 січня 2014 року укладений договір про надання споживчого кредиту №2007710190 в розмірі 20200 грн. з кінцевим строком повернення кредиту 14 січня 2017 року, розмір процентної ставки складає 0,01 % річних (а.с.4-6). 22 грудня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» був укладений договір факторингу №22/12/14/1-1, за умовами якого ПАТ «ОТП Банк» відступив ТОВ «ОТП Факторинг Україна» право вимоги за договором №2007710190 від 14 січня 2014 року (а.с.19-22). Банк надав [PERSON] споживчий кредит у відповідності до умов договору, а позичальник зобов'язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним договором, а також виконувати інші вимоги договору. Відповідач порушила зобов'язання, викладені в кредитному договорі щодо порушення строків повернення кредиту та відсотків за його користування , у звязку з чим станом на 24 листопада 2016 року [PERSON] має заборгованість перед позивачем у розмірі 23550,45 грн., яка згідно розрахунку заборгованості на а.с.11 складається з залишку заборгованості за кредитом 19574,32 грн. і заборгованості за комісією 3976,13 грн. Банк надіслав відповідачу письмове повідомлення про наявність заборгованості і обовязок її погасити протягом 10 днів з моменту отримання повідомлення(а.с.10). Повідомлення було відповідачем залишено поза увагою Згідно із ст.599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом У відповідності до частин 1 і 2 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Банку до [PERSON] в світі вищенаведених норм ЦК України і їх системного аналізу підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст.88 ЦПК України і Закону України «Про судовий збір» з відповідача суд стягує на користь позивача судовий збір 1600 грн. згідно платіжного доручення на а.с.1. На підставі викладеного,

Outcome: approved