Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (далі - Позивач) 13 жовтня 2014 року звернулося до Печерського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості за договором позики. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15 липня 2014 року між сторонами було укладено Договір позики № 259832 (далі - Договір), на суму 3 600 грн. зі сплатою відсотків та комісії строком на 15 календарних днів шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Відповідача, банківська картка № [NUMBER]. Відповідач зобов'язувався повернути позику, сплатити відсотки за користування позикою у розмірі 1,82 % в день від суми позики за кожний день користування позикою, а також комісію за обслуговування по Договору у розмірі 40 грн. 30 липня 2014 року термін платежу за Договором закінчився, а Відповідач не виконав свої зобов'язання. Станом на 30 вересня 2014 року, заборгованість [PERSON] за Договором склала: сума позики - 3 060,00 грн., відсотки за користування позикою - 6 289, 25 грн., комісія за обслуговування договору позики - 40 грн. Просив суд ухвалити судове рішення, яким стягнути вказану суму із відповідача, а також відшкодувати судові витрати, пов'язані з розглядом справи. Представник позивача подав до суду клопотання слухати справу у його відсутність. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про місце, день та час судового розгляду повідомлений належним чином. Про причину неявки суд не повідомив. Клопотання про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність, як і заперечень на позов, до суду не подавав. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно частини 1 статті 5 Закону України «Про електронний документ та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов'язкові реквізити документа. Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Відповідно до статті 8 Закону України «Про електронний документ та електронний документообіг», допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Судом встановлено, що 15 липня 2014 року між сторонами було укладено Договір позики № 259832 (далі - Договір), на суму 3 600 грн. зі сплатою відсотків та комісії строком на 15 календарних днів шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Відповідача, банківська картка № [NUMBER]. Відповідач зобов'язувався повернути позику, сплатити відсотки за користування позикою у розмірі 1,82 % в день від суми позики за кожний день користування позикою, а також комісію за обслуговування по Договору у розмірі 40 грн. (а.с. а.с. 5-11). Як вбачається із матеріалів справи, згідно платіжного доручення № 161 від 15 липня 2014 року Відповідач отримав кошти у розмірі 3 060 грн. (а.с. 9). Разом з тим, судом встановлено, що на час судового розгляду справи, кошти позивачеві відповідачем не повернуто. Відповідно до частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно з частиною 2 статті 1056-1 Цивільного кодексу України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. За змістом статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Судом встановлено, що взяті на себе зобов'язання відповідачем не виконуються, внаслідок чого за підрахунками позивача, перевірених судом, у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 9 389, 25 грн., із яких: сума позики 3 060,00 грн., відсотки за користування позикою - 6 289, 25 грн., комісія за обслуговування договору позики - 40 грн. Крім того, виходячи із вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. З урахуванням викладеного, на підставі статей 625, 1049, 1050, 1054 1056-1 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved