Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бюро швидкого кредитування (позивач звернулось до суду (з урахуванням уточнень позовної заяви (а.с. 40) із позовом до [PERSON] (відповідач) про стягнення заборгованості за договором позики, в обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 25 травня 2013 року між ТОВ «Бюро швидкого кредитування» та [PERSON] було укладено договір позики № 1/2013/001/93, відповідно якого остання отримала грошові кошти у розмірі 2000,00 гривень, які зобов'язалася повернути в строк до 08 червня 2013 року, під 2% за кожен день користування позикою. Однак у встановлений строк прийняте на себе зобов'язання відповідач не виконала, в добровільному порядку повернути грошові кошти відмовляється, що і слугує підставою для звернення до суду із цим позовом. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути із відповідача на його користь заборгованість за договором позики в розмірі 21120 грн. та судові витрати по справі (а.с. 2-3, 40). Представник позивач в судовому засіданні уточненні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, обґрунтовуючи їх з тих же підстав, що викладені у позовній заяві, просила суд задовольнити позов. Відповідач в судовому засіданні 03.03.2014 року позов визнала в частинні отримання кредитних коштів (а.с. 24). Вивчивши пояснення та доводи представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню по наступним обставинам. Судом встановлено, що 25 травня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бюро швидкого кредитування» та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики № 1/2013/001/93 що підтверджується копією укладеного договору. (а.с. 3). Згідно умов Договору відповідач отримала кредитні кошти у розмірі 2000 грн., що підтверджується копією видаткового ордеру від 25.05.2013 року (а.с. 4) За змістом п. 3.1 зазначеного договору позики, [PERSON] зобовязалася сплачувати по 2% від суми кредиту за кожен день користування позикою. Відповідно до п 6.5 Договору, у випадку несвоєчасного повернення позичальником суми позики повністю обо її частинами, позичальник сплачує позикодавцю пеню у розмірі 2% від суми позики за кожен день прострочення платежів, отже період прострочення пені за 232 калентарних днів складає 9280 грн. А також, відповідно до п 6.6 Договору, у випадку прострочення позичальником сплати процентів за користування позикою повністю або її частини більше ніж 7(сім) днів, позичальник сплачує позикодавцю штраф в розмірі 50% від суми позики, таким чином розмір штрафу складає 1000 грн. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори й інші правочини. У відповідності до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Змістом ст. 1047 ЦК України встановлено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. У відповідності до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до п 3.1 Договору, плпта за користування позикою (проценти) становить 2% за кожен день користування позикою. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування позики, включаючи день повернення позики, виключенням дня отримання позики. Період прострочення сплати позики склав 246 календарних днів (25 травня 2013 по 27 січня 2014 року), у звязку з чим за цей період із відповідача на користь позивача підлягають стягненню проценти у розмірі 9840 грн. Положеннями ч. 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконанням ним грошового зобов'язання. Враховуючи вище приведені висновку суду, яким встановлено наявність між сторонами відносин, що виникли з договору позики, достовірність та допустимість доказів в даній цивільній справі, встановлення факту ухилення [PERSON] від виконання свого зобов'язання, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги позивача у повному обсязі, стягнувши заявлену суму грошових коштів, що були предметом договори позики, із відповідача. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд на підставі ст.88 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним при зверненні до суду судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved