Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» звернулося до суду з позовом до [PERSON], третьої особи [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. В позові посилається на те, що 24 грудня 2007 року між [PERSON] та публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було укладено кредитний договір № 292/01-07/46, за умовами якого банк надав [PERSON] кредит в сумі 40 000,00 грн. строком до 23 грудня 2027 під зобов'язання повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором про іпотечний кредит. 17 грудня 2012 року між ТзОВ «Кредитні ініціативи» та публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступило ТзОВ «Кредитні ініціативи» права вимоги до кредитних договорів, укладених між публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та фізичними особами. Позивач зазначав, що в забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та відповідач [PERSON] уклали іпотечний договір № 1/01-07/46 від 24.12.2007 року. За вказаним договором іпотеки банку передано в іпотеку нерухоме майно вартістю 101 400,00 грн., а саме: домоволодіння - житловий будинок, стайня, дроварня, туалет, огорожа, що знаходиться за адресою [ADDRESS], що належить іпотекодавцю на праві власності. Оскільки [PERSON] не виконує взяті на себе зобов'язання основного кредитного договору, в результаті чого станом на 28.02.2013 заборгованість перед позивачем складає за кредитом - 38376,31 грн., та по відсотках - 23323,66 грн. На підставі викладеного позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України « Про виконавче провадження» та просить стягнути з відповідача судовий збір по справі. 23 жовтня 2013 року [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку, приватного нотаріуса Великоберезнянського районного нотаріального округу [PERSON], третьої особи служби в справах дітей Великоберезнянської районної державної адміністрації про визнання іпотечного договору № 1/01-07/46 від 24.12.2007 року недійсним. Позовні вимоги мотивовані тим, що публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та відповідач [PERSON] уклали іпотечний договір № 1/01-07/46 від 24.12.2007 року, згідно якого банку передано в іпотеку нерухоме майно вартістю 101 400,00 грн., а саме: домоволодіння - житловий будинок, стайня, дроварня, туалет, огорожа, що знаходиться за адресою [ADDRESS], що належить іпотекодавцю на праві власності. Позивачка зазначала, що в будинковолодінні, яке є предметом іпотеки, від народження і по даний час проживають двоє неповнолітніх дітей:[PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. А тому передача домоволодіння в іпотеку без належної згоди органів опіки та піклування суперечить вимогам чинного законодавства України та її міжнародним зобов'язанням, які захищають права та інтереси дітей. На підставі викладеного позивачка [PERSON] просить визнати вказаний вище договір іпотеки недійсним. В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом Сиротенко О.О. позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити з підстав, наведених в ньому. Зустрічний позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні. Представник відповідача за первісним позовом [PERSON] позов не визнав та пояснив, що [PERSON] не було повідомлено про те, що банк, з яким вона укладала договір іпотеки відступив право вимоги товариству з обмеженою відповідальність «Кредитні ініціативи», хоча це передбачено чинним законодавством, тому просить в позові відмовити. Зустрічний позов просить задовольнити з тих підстав, що при укладанні договору іпотеки не було враховано інтереси неповнолітніх дітей, які проживають в домоволодінні, яке є предметом іпотеки. Третя особа [PERSON] за первісним позовом в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідач за зустрічним позовом приватний нотаріус [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі. Представник служби в справах дітей Великоберезнянської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. В судовому засіданні встановлено, що 24 грудня 2007 року між [PERSON] та публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було укладено кредитний договір № 292/01-07/46, за умовами якого банк надав [PERSON] кредит в сумі 40 000,00 грн. строком до 23 грудня 2027 під зобов'язання повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором про іпотечний кредит. В забезпечення виконання зобов'язання кредитодавець уклав договір іпотеки № 1/01-07/46 від 24.12.2007 року з [PERSON]. За вказаним договором іпотеки позивачеві передано в іпотеку домоволодіння - житловий будинок, стайня, дроварня, туалет, огорожа, що знаходиться за адресою [ADDRESS], що належить іпотекодавцю на праві власності. Згідно положень ст.6 договору іпотеки у випадку невиконання Іпотекодавцем зобов'язань за цим або кредитним договором банк набуває права звернення стягнення на предмет іпотеки. Також встановлено, що [PERSON] всупереч умов вищевказаного кредитного договору неналежно виконував взяті на себе зобов'язання в частині щомісячного здійснення платежів суми кредиту та відсотків за користування грошовими коштами, порушивши права позивача, який вимушений був з цих підстав звернутися до суду за захистом порушених прав. Факт наявності у [PERSON] перед позивачем заборгованості за зазначеними договорами стверджується наявними у справі вищевказаними доказами та розрахунком заборгованості з погашення кредиту та відсотків боржником [PERSON], згідно якого загальна сума заборгованості складає станом на 28.02.2013 року за кредитом - 38376,31 грн. та по відсотках - 23323, 66 грн. Правовідносини між сторонами випливають із зобов'язань, що виникають внаслідок договору, які врегульовані нормами глави 48 ЦК України, зокрема згідно вимог статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно п. п. 5.2.1., 5.2.2. кредитного договору відповідач взяв на себе зобов'язання використати кредит за цільовим призначенням і погасити заборгованість по кредиту та процентах перед банком, відповідно до розробленого графіку погашення (додаток № 1 до Договору) на позичковий рахунок відкритий банком в Промінвестбанку, своєчасно сплачувати кредит, проценти за користування кредитом, суми неустойки в порядку, передбаченому цим Договором. Статтею 1050 ЦК України передбачено наслідки порушення договору позичальником, зокрема, в разі несвоєчасної сплати відсотків за користування кредитом, датою остаточного повернення всіх коштів за кредитом є шістдесятиденний календарний день від дня нарахування відсотків, що не сплачені у встановлений цим договором строк, але не пізніше дати кінцевого терміну повернення кредиту та відсотків за ним. Оскільки, позичальником тривалий час (більше шістдесяти днів) не сплачуються відсотки за користування кредитом, термін повернення всієї суми отриманого та неповернутого кредиту настав. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Разом з цим, згідно ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Згідно ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. Відповідно до ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. За таких обставин, суд вважає, що позов товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до відповідача [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки є обґрунтованим. Відповідно до п.2 ч.1, ч.2 ст.18 п.2 Закону України «про іпотеку» однією з істотних умов, які повинен містити іпотечний договір є зміст та розмір основного зобов'язання. Строк і порядок його виконання та/або посилання на правочин, у якому встановлено основне зобов'язання. У разі відсутності такої істотної умови іпотечний договір може бути визнаний недійсним на підставі рішення суду. В укладеному між сторонами, а саме публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та відповідачем [PERSON] іпотечному договорі міститься посилання на правочин, у якому встановлено основне зобов'язання, тому вимоги законодавства є належно виконаними. Відповідно до Іпотечного договору позивач, Іпотекодавець, ознайомлений з усіма умовами кредитного договору, що обумовлює основне зобов'язання, в тому числі стосовно можливості зміни розміру зобов'язань у більшу та/або меншу сторону, строку і порядку його виконання, забезпеченого Іпотечним договором. Сторони досягли згоди відносно розміру, строку і порядку виконання зобов'язань, що забезпечуються іпотекою відповідно до Іпотечного договору, розуміючи при цьому можливість зміни розміру зобов'язань у більшу та/або меншу сторону, строку і порядку його виконання у випадках, передбачених умовами договору, що обумовлюють основне зобов'язання. Сторони підтверджують, що іпотекою згідно цього Договору забезпечуються також і розмір зобов'язань, строк і порядок їх виконання, який може бути змінено відповідно до умов вищевказаних договору (ів), що обумовлюють основне зобов'язання. За таких обставин, суд приходить до висновку, що договір про іпотечний кредит від 24 грудня 2007 року як вже було досліджено вище містив всі істотні умови, які є необхідними для такого виду правочинів: строк виконання зобов'язань, порядок виконання зобов'язань та інші необхідні умови. Згідно зі ст. З Закону України «Про іпотеку» іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов'язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст. 628 ЦК України , зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України «Про іпотеку» іпотечний договір повинен містити такі істотні умови: 1) для іпотекодавця та іпотекодержателя - юридичних осіб відомості про найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб - підприємців; 2) зміст та розмір основного зобов'язання, строк і порядок його виконання та/або посилання на правочин, у якому встановлено основне зобов'язання; 3) опис предмета іпотеки, достатній для його ідентифікації, та/або його реєстраційні дані; 4) посилання на видачу заставної або її відсутність. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України. Так, у відповідності до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною або сторонами вимог, які встановлені частинами 1 - З, 5 та 6 ст. 203 Цивільного кодексу України, а саме - (ч. 1) зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; (ч. 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; (ч. 3) волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; (ч. 5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; та (ч. 6) правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Аналіз зібраних по справі доказів свідчить про відсутність правових підстав для визнання договору іпотеки, укладеного між публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та відповідачем [PERSON] (правонаступником якого є позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» недійсним. Як вбачається із матеріалів справи, договір іпотеки між сторонами укладений 24 грудня 2007 року. Виходячи із положень ст.ст.256, 257 ЦК України суд вважає, що перебіг позовної давності щодо визнання недійсним договору від 24 грудня 2007 року закінчився 24 грудня 2010 року. При викладених обставинах, оцінивши всі докази, суд вважає, що підстав для задоволення позову не має. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем за первісним позовом судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved