Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Дасті» звернулося до суду з зазначеним позовом, на обґрунтування якого вказав, що ПАТ «Імексбанк» та [PERSON] 14.02.2013 року уклали Договір № 999-00030204 про надання кредиту, на підставі якого банк надав позичальнику овердрафт за допомогою платіжної картки VISA, з максимальною сумою заборгованості 50 000 гривень зі сплатою 19% фіксованої процентної ставки річних від суми заборгованості, а також щомісячною сплатою за супутні послуги у розмірі 720,00грн. згідно Додатку № 1 до договору про надання кредиту № 999-00030204 від 14.02.2013 року. Загальна сума щомісячного платежу по вищезазначеним зобов'язанням визначена в додатку № 1 до договору кредиту та становить - 2553,00грн. Кредит, проценти за користування кредитом, комісійна винагорода сплачується в період встановлений графіком погашення кредиту не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним, починаючи з 14.02.2013р. 21.11.2014 року між ПАТ «ІМЕКСБАНК» та ТОВ «ФРЕГАТ» був укладений договір про відступлення права вимоги відповідно до якого первісний кредитор за плату передав/відступив, а новий кредитор ТОВ «ФРЕГАТ» одержав/набув право вимоги, належні Первісному кредитору за кредитними договорами, які укладені між первісним кредитором та відповідними фізичними особами, перелік яких визначено в додатку № 1, який є невід'ємною його частиною. 26.12.2014 року ПАТ «ІМЕКСБАНК», ТОВ «ФРЕГАТ» та ТОВ «Компанія Дасті» укладено тристоронній договір про заміну сторони в зобов'язанні згідно якого здійснена заміна сторони в зобов'язанні, а саме ТОВ «ФРЕГАТ» у договорі про відступлення права вимоги від 21.11.2014 року, який укладено з Банком замінено на ТОВ «Компанія Дасті». З моменту підписання договору усі парва та обов'язки нового кредитора за договором про відступлення права вимоги від 21.11.2014 року переходять від ТОФ «Фрегат» до ТОВ «Компанія Дасті». 14.01.2014 року сторонами первісним кредитором та новим кредитором були виконані зобов'язання по договору про відступлення права вимоги від 21.11.2014 року. Відповідно до п. 1.2. договору відступлення права вимоги від 21.11.2014 року новий кредитор одержує право вимагати від боржника належного виконання всіх зобов'язань за відповідним кредитним договором. Позичальник [PERSON] порушила умови договору кредиту. Остання сплата по кредиту була здійснена 01.09.2014 року у розмірі 2 500,00 грн. Проведеним розрахунком заборгованості по договору кредиту станом на 27.12.2016 року встановлено: - Загальна сума зобов'язання по кредитному договору на дату (06.01.2015 року) відступлення права вимоги в зобов'язанні на користь нового кредитора складає - 36 688,20 грн.; - Заборгованість за тілом кредиту - 30 628,45грн.; - Заборгованість по відсотках - 2 459,75грн.; - Заборгованість по комісії - 3 600,00грн.; Загальна сума заборгованості відповідно до умов договору кредиту станом на 27.12.2016 року становить - 77 126,55грн. - Заборгованість за тіло кредиту - 30 628,45; - Заборгованість по відсотках - 14 034,16грн. - Заборгованість по комісії - 20 763,94грн.; - Заборгованість за штрафними санкціями - 11 700,00грн. Позивач звернувся до відповідача з листом-претензією щодо повернення заборгованості за кредитом в зв'язку з порушенням зобов'язань за договором кредиту та вимогою погасити заборгованість в повному обсязі. Однак позичальником зазначені вимоги щодо погашення простроченої заборгованості в добровільному порядку залишились без уваги та задоволення. Виходячи з наведеного, ТОВ «Компанія Дасті» просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на їх користь звборгованість за договором про надання кредиту № 999-00030204 від 14.02.2013 року в сумі 77 126,55 грн., в тому числі: заборгованість за тіло кредиту - 30 628,45 грн.; заборгованість по відсотках - 14 034,16 грн; заборгованість по комісії - 20 763,94грн.; заборгованість за штрафними санкціями - 11 700,00 грн, а також понесені при зверненні до суду з позовом судові витрати по сплаті судового збору. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подавши до суду заяву, за змістом якої, заявлені вимоги підтримав з мотивів, викладених в позовній заяві, просив розглядати даний спір у відсутності представника та не заперечив проти прийняття заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причину неявки суду не повідомлено. З урахуванням положень ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитор/ зобов'язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги ТОВ «Компанія Дасті» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. ПАТ «Імексбанк» та [PERSON] 14.02.2013 року уклали Договір № 999-00030204 про надання кредиту, на підставі якого банк надав позичальнику овердрафт за допомогою платіжної картки VISA, з максимальною сумою заборгованості 50 000 гривень зі сплатою 19% фіксованої процентної ставки річних від суми заборгованості, а також щомісячною сплатою за супутні послуги у розмірі 720,00грн. згідно Додатку № 1 до договору про надання кредиту № 999-00030204 від 14.02.2013 року (а.с.8-12) 21.11.2014 року між ПАТ «ІМЕКСБАНК» та ТОВ «ФРЕГАТ» був укладений договір про відступлення права вимоги відповідно до якого первісний кредитор за плату передав/відступив, а новий кредитор ТОВ «ФРЕГАТ» одержав/набув право вимоги, належні Первісному кредитору за кредитними договорами, які укладені між первісним кредитором та відповідними фізичними особами, перелік яких визначено в додатку № 1, який є невід'ємною його частиною (а.с.15-17). 26.12.2014 року ПАТ «ІМЕКСБАНК», ТОВ «ФРЕГАТ» та ТОВ «Компанія Дасті» укладено тристоронній договір про заміну сторони в зобов'язанні згідно якого здійснена заміна сторони в зобов'язанні, а саме ТОВ «ФРЕГАТ» у договорі про відступлення права вимоги від 21.11.2014 року, який укладено з Банком замінено на ТОВ «Компанія Дасті». З моменту підписання договору усі права та обов'язки нового кредитора за договором про відступлення права вимоги від 21.11.2014 року переходять від ТОФ «Фрегат» до ТОВ «Компанія Дасті» (а.с.18). Відповідно до п. 1.2. договору відступлення права вимоги від 21.11.2014 року новий кредитор одержує право вимагати від боржника належного виконання всіх зобов'язань за відповідним кредитним договором. Позичальник [PERSON] порушила умови договору кредиту. Остання сплата по кредиту була здійснена 01.09.2014 року у розмірі 2 500,00 грн. Позивач звернувся до відповідача з листом-претензією щодо повернення заборгованості за кредитом в зв'язку з порушенням зобов'язань за договором кредиту та вимогою погасити заборгованість в повному обсязі (а.с.13). Однак позичальником зазначені вимоги щодо погашення простроченої заборгованості в добровільному порядку залишились без уваги та задоволення. 12.09.2017 року ТОВ «Компанія Дасті» звернулось в суд з заявою про збільшення розміру позовних вимог (а.с. 93-94), обґрунтовуючи свої вимоги тим, що при попередньому розрахунку заборгованості не були враховані зобов'язання відповідача щодо заборгованості за рахунок інфляції за весь час прострочення платежу, а також три проценти річних від простроченої суми, відтак ТОВ «Компанія Дасті» надала доповнений розрахунок заборгованості [PERSON] станом на 07.08.2017р. (а.с.95-96), а саме: - Загальна сума зобов'язання по кредитному договору на дату (07.01.2015 року) відступлення права вимоги в зобов'язанні на користь нового кредитора складає - 36 688,20 грн.; - Заборгованість за тілом кредиту - 30 628,45 грн.; - Заборгованість по відсотках - 2 459,75 грн.; - Заборгованість по комісії - 3 600,00 грн.; Загальна сума заборгованості відповідно до умов договору кредиту станом на 07.08.2017 року становить - 102 450,61грн. - Заборгованість за тіло кредиту - 30 628,45; - Заборгованість по відсотках - 17 589,17 грн. - Заборгованість по комісії - 26 059,37 грн.; - Заборгованість за штрафними санкціями - 15 700,00 грн.; - Заборгованість за рахунок інфляції за період з 07.01.2015 року по 07.08.2017 року - 10 380,72 грн.; - Заборгованість за 3% річних за період з 07.01.2015 року по 07.08.2017 року - 2 092,90 грн. Відповідно до умов договору кредиту позичальник зобов'язаний своєчасно погашати овердрафт, сплачувати фіксовану процентну ставку за користування кредитом з розрахунку 19,00% річних від суми заборгованості, та виконувати інші зобов'язання згідно договору. Отже, загальна сума позовних вимог збільшується та дорівнює 102 450,61 грн. В силу ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок договору, в даному випадку - кредитного договору. Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Статтями 1048, 1050 ЦК України встановлено, що у випадку встановлення договором обов'язку позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики що залишилася, та сплати процентів. Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов'язання, за змістом якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. У відповідності із ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно із ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Виходячи з наведеного, дослідивши усі надані сторонами докази у їх сукупності, перевіривши відповідність позовних вимог діючому законодавству України, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову ТОВ «Компанія Дасті», оскільки протягом розгляду справи було встановлено, що між сторонами існували договірні відносини, які виникли внаслідок укладання кредитного договору № 999-00030204 від 14.02.2013 року. Через порушення умов Договору з боку позичальника своєчасне погашення кредиту та відсотків не відбулося, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом та відсотками, яку відповідач у добровільному порядку не погасив, тому позивачем відповідно до умов кредитного договору було нараховано штраф за порушення зобов'язань за кредитним договором та штраф у фіксованій сумі через необхідність звернення до суду з цим позовом. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 999-00030204 від 14.02.2013 року, розмір якої станом на 07.08.2017 року становить 102 450,61грн., з яких: - Заборгованість за тіло кредиту - 30 628,45; - Заборгованість по відсотках - 17 589,17 грн. - Заборгованість по комісії - 26 059,37 грн.; - Заборгованість за штрафними санкціями - 15 700,00 грн.; - Заборгованість за рахунок інфляції за період з 07.01.2015 року по 07.08.2017 року - 10 380,72 грн.; - Заборгованість за 3% річних за період з 07.01.2015 року по 07.08.2017 року - 2 092,90 грн., що відповідає розрахунку заборгованості наданим позивачем. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 524, 526, 527 ч.1, 530, 546 ч.1, 611, 612, 1054 ч. 2, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88 ч.1 ЦПК України,

Outcome: approved