Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

ТзОВ «Компанія з управління активами «Прімколект-Капітал» звернулось в суд з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свій позов мотивує тим, що 4.04.2008 р. між відповідачкою та ПАТ «Фольксбанк» було укладено Кредитний договір № KF 48297, відповідно до якого вона отримала кредит в сумі 15164 дол. США ( що станом на дату укладення договору в еквіваленті до курсу НБУ становить 76578,20 грн.) із кінцевим терміном повернення кредиту 3.04.2015 р. 23.02.2012 р. ПАТ «Фольксбанк» та ТзОВ «Компанія з управління активами «Прімколект-Капітал» уклали договір відступлення права вимоги № 23/02-12. Відповідно до умов договору ТзОВ «Компанія з управління активами «Прімколект-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право вимоги за кредитним договором, укладеним між ПАТ «Фольксбанк» та відповідачкою. Оскільки, позичальник [PERSON] свої зобов'язання по договору не виконала, станом на 10.04.2014 року у неї утворилась заборгованість перед банком в загальній сумі - 96928,33грн. А тому просив, стягнути з відповідачки суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідачка будучи належно повідомленою про час і місце розгляду справи в судове засідання не з'явилася, від неї не надійшло повідомлення про причини неявки, тому суд на підставі ст.ст.224, 225 ЦПК України провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, про що судом винесено ухвалу. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. З кредитного договору № KF 48297 вбачається, що такий був укладений між ПАТ «Фольксбанк» та відповідачкою [PERSON] на суму 15164 дол. США, що в еквіваленті до курсу НБУ на момент укладення договору складало 76578,20 грн. з кінцевим терміном повернення кредиту 3.04.2015 р. Судом встановлено, що відповідачка порушуючи умови договору свої зобов'язання належним чином не виконувала, в частині погашення заборгованості за кредитом. Так, з дослідженого судом розрахунку заборгованості за договором вбачається, що станом на 10.04.2014 року у позичальника перед позивачем утворилась заборгованість за кредитом в розмірі 96928,33 грн., з яких - 96302,33 грн. - заборгованість за кредитом; 350 грн. штрафні санкції. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Виходячи з вимог ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст. 1050 та ч.2 ст. 1054 ЦК України в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишається та сплати процентів. Як вбачається з договору про відступлення права вимоги № 23/02-12 від 23.02.2012 р. такий був укладений між ПАТ «Фольксбанк» та ТзОВ «Компанія з управління активами «Прімколект-Капітал», відповідно до чого ТзОВ «Компанія з управління активами «Прімколект-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право вимоги за кредитним договором. З огляду на наведене, суд приходить до переконання, що відповідачкою було не дотримано умов укладеного договору, тобто зобов'язання не були виконані належним чином відповідно до умов договору та чинного законодавства, тому позов підлягає до задоволення. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, такі складаються з судового збору в розмірі 969,28 грн., тому вимога позивача про відшкодування відповідачкою судових витрат підлягає до задоволення.

Outcome: approved