overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

Сторони 05 квітня 2016 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO]. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до положень статті 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають спільні права та обовязки. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 105 ч. 3 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Відповідно до ст. 110 ч. 1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як розяснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умов, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку вимог статті 81 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, причини розлучення, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально-правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини виявилися безрезультатними. Крім того, подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена, збереження їх сімї є неможливим та суперечить інтересам одного з подружжя. Заява відповідає дійсній волі позивача, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

Сторони 05 листопада 1994 року уклали шлюб. За час перебування у шлюбі в них народилося двоє дітей, з яких син [PERSON] на даний час є неповнолітнім. Сімя розпалася у звязку з неможливістю продовжувати подальше сімейне життя через різні погляди на нього та обовязки. Просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем і стягнути із останнього судові витрати у розмірі 640 грн. Позивач при розгляді справи позовні вимоги підтримала повністю, наполягає на розлученні, оскільки сімя розпалася, вона із сином проживає окремо і поновлення шлюбних відносин неможливе. Просить залишити прізвище [PERSON]. В судовому засідання позивач відмовилася від стягнення судових витрат. Відповідач після закінчення терміну для примирення позов визнав та пояснив, що дійсно сімя розпалася, і її зберегти неможливо. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає до повного задоволення. Судом установлено, що сторони з 05 листопада 1994 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що стверджено свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). За час перебування у даному шлюбі в подружжя народилося двоє дітей, з яких син [PERSON], [INFO], є неповнолітнім (свідоцтво про народження (а.с. 5). Згідно ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позивач має право на звернення до суду із позовом про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, і поновлення їх неможливе. Судом вживалися заходи для збереження сімї шляхом надання терміну для примирення, однак за цей час вони не примирилися, оскільки позивач позов підтримала, а відповідач не заперечив проти розлучення, а тому шлюб носить формальний характер. Стосунки, що склалися між сторонами на даний час, дають підстави суду відповідно до ст. 112 СК України для розірвання шлюбу, оскільки збереження його суперечить інтересам позивача і це має істотне значення. Суд, згідно ст. 113 СК України, після розлучення залишає позивачу прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

Сторони 05 листопада 2011 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Диканського районного управління юстиції Полтавської області, від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вказуючи на те, що спільне життя із відповідачем не склалося через несумісність характерів, позивач звернувся з позовом до суду про розірвання шлюбу. Позивач та відповідач в судове засідання не з'явилися, але на адресу суду від них надійшли письмові заяви в яких позивач свої позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити, а відповідач позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Враховуючи те, що позивач позов підтримав, відповідач його визнала, розгляд даної справи по суті був проведений, відповідно до ст. 130 ч.4 ЦПК України, у попередньому судовому засіданні. Розглянувши матеріали позовної заяви, дослідивши наявні докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні спільне життя сторін в подальшому не можливе і відновлювати сімейні стосунки вони наміру не мають. Вказане свідчить, що подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам кожного з них, а тому відповідно до ст. 112 СК України шлюб між ними слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

Сторони 05 серпня 2006 року уклали шлюб. Від даного шлюбу [INFO] народилася дочка [PERSON]. 06 листопада 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. На обґрунтування позовних вимог зазначила, що спільне життя не склалося із-за несумісності характерів. З квітня 2014 року проживають окремо. Вважає, що сім'я фактично розпалася, збереження її неможливе. Просить розірвати шлюб між нею і відповідачем, стягнути із відповідача судові витрати. Позивачка при розгляді справи позовні вимоги підтримала повністю, наполягає на розірванні шлюбу і просить після розлучення відновити їй дошлюбне прізвище [PERSON]. Відповідач позов визнав частково та пояснив, що намагався примиритися. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом установлено, що сторони з 05 серпня 2006 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що стверджено свідоцтвом про шлюб (а.с. 6). Від даного шлюбу [INFO] народилася дочка [PERSON] (свідоцтво про народження (а.с. 7). Згідно ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позивачка має право на звернення до суду із позовом про розірвання шлюбу. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини і поновлення їх неможливе. Останній час проживають окремо, а тому шлюб носить формальний характер. Стосунки, що склалися між сторонами на даний час, дають підстави суду відповідно до ст. 112 СК України для розірвання шлюбу, оскільки збереження його суперечить інтересам позивачки і це має істотне значення. Суд, згідно ст. 113 СК України, після розлучення позивачці, за її клопотанням, відновлює їй дошлюбне прізвище [PERSON]. Задовольняючи позов, суд стягує з відповідача в користь позивачки понесені нею судові витрати у вигляді судового збору та за надання правової допомоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

Сторони 05 червня 2006 року уклали шлюб. 31 серпня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. На обґрунтування позовних вимог зазначила, що спільне життя не склалося через різні характери, інтереси в житті, зловживання відповідачем спиртними напоями, що призводить до сварок, застосування насильства з його боку. Вважає, що сім'я фактично розпалася, збереження її, як і примирення неможливе. Просить розірвати шлюб між нею і відповідачем, після розлучення відновити їй дівоче прізвище [PERSON]. Позивач на розгляд справи не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги просить задовольнити, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON].. Відповідач позов визнав, згідний на розлучення, пояснив, що за наданий строк для примирення не примирилися, причиною розпаду сім'ї стали стосунки між позивачем та його матір'ю. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом установлено, що сторони з 05 червня 2006 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що стверджено свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). Згідно ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позивач має право на звернення до суду із позовом про розірвання шлюбу. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини і поновлення їх неможливе. За наданий судом строк для примирення не примирилися, а тому шлюб носить формальний характер. Стосунки, що склалися між сторонами на даний час, дають підстави суду відповідно до ст. 112 СК України для розірвання шлюбу, оскільки збереження його суперечить інтересам позивачки і це має істотне значення. Суд, згідно ст. 113 СК України, після розлучення залишає позивачу прізвище [PERSON], оскільки всі її документи виготовлені на це прізвище. Задовольняючи позов, суд не стягує з відповідача в користь позивача понесені нею судові витрати у вигляді судового збору, оскільки остання таких вимог не заявляла.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

Сторони 05 червня 2009 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Диканського районного управління юстиції Полтавської області і проживали однією сім`єю до 01. 11. 2016 року. Від цього шлюбу у них є діти донька [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Вказуючи на те, що спільне життя між сторонами не склалося через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння і взаємоповаги між ними, у зв`язку з чим постійно виникали сварки, тому позивач звернувся з позовом до суду про розірвання шлюбу. \~\~\~ Позивач та відповідач в судове засідання не з`явилися, але на адресу суду від них надійшли письмові заяви в яких позивач свої позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити, а відповідач позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 109 ч.3 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка. Як встановлено в судовому засіданні відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони зареєстрували шлюб 05. 06. 2009 року. В подальшому встановлено в судовому засіданні, що спільне життя сторін в подальшому не можливе і відновлювати сімейні стосунки наміру не мають. Вказане свідчить, що подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам кожного з них, а тому відповідно до ст. 112 СК України\~ шлюб між ними слід розірвати. За таких обставин відповідно до ст. 112 СК України шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

Сторони 06 березня 2015 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Диканського районного управління юстиції у Полтавській області і проживали однією сім'єю до 2017 року. Вказуючи на те, що спільне життя із відповідачем не склалося через відсутність взаємопорозуміння та поваги один до одного, у зв'язку з чим постійно виникали сварки, тому позивач звернулася з позовом до суду про розірвання шлюбу. Позивач та відповідач в судове засідання не з'явилися, але на адресу суду від них надійшли письмові заяви в яких позивач свої позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити, а відповідач позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Враховуючи те, що позивач позов підтримав, відповідач його визнав, тому розгляд даної справи по суті був проведений, відповідно до ст. 198 ЦПК України, у підготовчому судовому засіданні. Розглянувши матеріали позовної заяви, дослідивши наявні докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні спільне життя сторін в подальшому не можливе і відновлювати сімейні стосунки вони наміру не мають. Вказане свідчить, що подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам кожного з них, а тому відповідно до ст. 112 СК України шлюб між ними слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

Сторони 06 вересня 2003 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Диканського районного управління юстиції Полтавської області, від якого мають малолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Вказуючи на те, що спільне життя із відповідачем не склалося через ненадання останнім грошової допомоги на утримання дітей та відсутність взаємопорозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дітей, позивач звернулася з позовом до суду про розірвання шлюбу та стягнення на її користь на утримання малолітніх дітей аліментів в розмірі 1/3 частини від заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач та відповідач в судове засідання не з'явилися, але на адресу суду від них надійшли письмові заяви в яких позивач свої позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити, а відповідач позов визнає та не заперечує проти задоволення позову. Враховуючи те, що позивач позов підтримала, відповідач його визнав, розгляд даної справи по суті був проведений, відповідно до ст. 130 ч.4 ЦПК України, у попередньому судовому засіданні. Розглянувши матеріали позовної заяви, дослідивши наявні докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні спільне життя сторін в подальшому не можливе і відновлювати сімейні стосунки вони наміру не мають. Вказане свідчить, що подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам кожного з них, а тому відповідно до ст. 112 СК України шлюб між ними слід розірвати. Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Сторони від шлюбу мають малолітніх дітей, на утримання яких відповідач не надає позивачу матеріальної допомоги, хоча, відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх малолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Тому, суд вважає необхідним стягти з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітніх дітей в розмірі 1/3 частини щомісячно, але не менше 30% суми прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Крім того, суд вважає за необхідне стягти з відповідача на користь держави згідно ст. 88 ЦПК України судовий збір в сум і 551 грн. 20 коп., так як позивач звільнена від сплати судового збору за подачу даної вимоги до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Сторони 06 грудня 2006 року уклали шлюб. Від даного шлюбу [INFO] року народився син [PERSON] та [INFO] року - дочка [PERSON]. 10 грудня 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. На обґрунтування позовних вимог зазначила, що спільне життя не склалося із-за несумісності характерів. Відповідач протягом останнього часу зловживав спиртними напоями, що призводило до сварок, застосування з його боку насильства. Вважає, що подальше спільне сімейне життя неможливе. Просить розірвати шлюб між нею і відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON], Позивачка при розгляді справи позовні вимоги підтримала повністю, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач позов визнав, згідний на розлучення, не бажає надання терміну для примирення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом установлено, що сторони з 06 грудня 2006 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що стверджено свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). Від даного шлюбу [INFO] року народився син [PERSON] та [INFO] року - дочка [PERSON] (свідоцтва про народження (а.с. а.с. 5, 6). Згідно ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позивачка має право на звернення до суду із позовом про розірвання шлюбу. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини і поновлення їх неможливе. Відповідач позов визнав що свідчить про його небажання зберегти сім'ю, а тому шлюб носить формальний характер. Стосунки, що склалися між ними на даний час, дають підстави суду відповідно до ст. 112 СК України для розірвання шлюбу, оскільки збереження його суперечить інтересам позивачки і це має істотне значення. Суд, згідно ст. 113 СК України, після розлучення залишає позивачці прізвище [PERSON], оскільки всі її документи виготовлені на це прізвище. Задовольняючи позов, суд не стягує із відповідача судових витрат, оскільки позивачка таких вимог не заявляла.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

Сторони 06 жовтня 1995 року уклали шлюб. 06 травня 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. На обґрунтування позовних вимог зазначила, що спільне життя не склалося із-за несумісності характерів та через зловживання відповідачем спиртними напоями, вчинення ним сварок. Вважає, що сімя фактично розпалася, збереження її неможливе. Просить розірвати шлюб між нею і відповідачем, після розлучення відновити їй дівоче прізвище Ковальчук, стягнути із відповідача судові витрати. Позивачка при розгляді справи позовні вимоги підтримала повністю та пояснила, що після надання судом строку для примирення відповідач поведінку не змінив, а тому вона наполягає на розлученні. Відповідач зявився в судове засідання, однак залишив приміщення не пояснивши причини та не подавши документи про поважність. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом установлено, що сторони з 06 жовтня 1995 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що стверджено свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). Згідно ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позивачка має право на звернення до суду із позовом про розірвання шлюбу. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини і поновлення їх неможливе. Відповідач пояснень по суті позову не подав, залишив місце розгляду справи, чим проявив неповагу до суду та позивачки, що свідчить про його небажання зберегти сімю, а тому шлюб носить формальний характер. Стосунки, що склалися між сторонами на даний час, дають підстави суду відповідно до ст. 112 СК України для розірвання шлюбу, оскільки збереження його суперечить інтересам позивачки і це має істотне значення. Суд, згідно ст. 113 СК України, після розлучення відновлює позивачці дошлюбне прізвище Ковальчук. Задовольняючи позов, суд стягує з відповідача в користь позивачки понесені нею судові витрати у вигляді судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

Сторони 06 жовтня 2012 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Диканського районного управління юстиції Полтавської області, від якого мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Вказуючи на те, що спільне життя із відповідачем не склалося через ненадання останнім грошової допомоги на утримання дитини та через неналежне виконання своїх батьківських обов'язків, позивач звернулася з позовом до суду про розірвання шлюбу та стягнення на її користь на утримання малолітньої дитини аліментів в розмірі 1/4 частини від заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач та відповідач в судове засідання не з'явилися, але на адресу суду від них надійшли письмові заяви в яких позивач свої позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити, а відповідач позов визнає та не заперечує проти визнання позову. Враховуючи те, що позивач позов підтримала, відповідач його визнав, розгляд даної справи по суті був проведений, відповідно до ст. 130 ч.4 ЦПК України, у попередньому судовому засіданні. Розглянувши матеріали позовної заяви, дослідивши наявні докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні спільне життя сторін в подальшому не можливе і відновлювати сімейні стосунки вони наміру не мають. Вказане свідчить, що подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам кожного з них, а тому відповідно до ст. 112 СК України шлюб між ними слід розірвати. Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Крім того, сторони від шлюбу мають малолітню дитину, на утримання якої відповідач не надає позивачу матеріальної допомоги, хоча, відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх малолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Тому, суд вважає необхідним стягти з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від заробітку щомісячно, але не менше 30% суми прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, суд вважає за необхідне стягти з відповідача на користь позивача згідно ст. 88 ЦПК України сплачений нею судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. Так, як позивач по справі звільнений від сплати судового збору за подання позову до суду щодо стягнення аліментів, а тому вказаний судовий збір слід стягти з відповідача по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved