overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 1995 року. Від шлюбу мають двох дітей. У звязку з тим, що відносини між подружжям унеможливлюють подальше спільне проживання, позивачка просила суд розірвати шлюб. В підготовче судове засідання позивачка [PERSON] подала заяву, в якій просила позов задовольнити. Від відповідача [PERSON] надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, позов визнав, не заперечував проти його задоволення. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 3 ст.\~200\~ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. З огляду на те, що визнання позову відповідачем не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, сумнівів в достовірності викладених обставин та добровільності їх визнання не виникає, суд вважає за можливе ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні про задоволення позову в повному обсязі. З врахуванням вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України в звязку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, слід вирішити питання про повернення позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного, ст. ст. 111, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 1995 р. У звязку з тим, що подружжя має різні характери, позивач не має бажання надалі проживати разом з відповідачем. Спільне подружнє життя не склалося. Шлюб між сторонами існує лише формально. На даний час подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Спроби примирення не дали бажаних результатів враховуючи несумісність характерів та поглядів на сімейне життя. Перебування в шлюбі суперечить їх інтересам. Збереження сім'ї стало неможливим, у зв'язку з чим позивач просить шлюб розірвати. Позивач згідно заяви позов підтримав повністю, просить шлюб розірвати. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений у відповідності до ст. 74 ЦПК України, про причини неявки від відповідача повідомлення не надійшло. Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України у відсутності відповідача, який не з'явився в судове засідання. Суд вважає, що відповідно до положень ст. 112 СК України позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно положень ч.ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 Постанови № 11 Пленуму Верховного Суду України від 21.12.07 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку за умови встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21.02.1995 року. У зв'язку з тим, що відносини між подружжям унеможливлюють подальше спільне проживання, сторони не ведуть спільне господарство, з часу звернення до суду позивач не змінив свого бажання розірвати шлюб, суд дійшов висновку, що дальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. З урахуванням наведеного вище, суд не вважає за можливе в подальшому сім'ю сторін зберегти міцною та здоровою та вважає за необхідне їх шлюб розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягуються документально підтверджені судові витрати 551 грн. 20 коп. витрат на оплату судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 1996 року. Від шлюбу у них народилося троє дітей, двоє з яких досягли повноліття. У звязку з тим, що відносини між подружжям унеможливлюють подальше спільне проживання, позивачка просила суд розірвати шлюб. В підготовче судове засідання позивачка [PERSON] подала заяву, в якій просила позов задовольнити. Від відповідача [PERSON] надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, позов визнав, не заперечував проти його задоволення. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 3 ст.\~200\~ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. З огляду на те, що визнання позову відповідачем не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, сумнівів в достовірності викладених обставин та добровільності їх визнання не виникає, суд вважає за можливе ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні про задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного, ст. ст. 111, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 1996 р. У звязку з тим, що подружжя має різні характери, позивач не має бажання надалі проживати разом з відповідачем. Спільне подружнє життя не склалося. Шлюб між сторонами існує лише формально. На даний час подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Спроби примирення не дали бажаних результатів враховуючи несумісність характерів та поглядів на сімейне життя. Перебування в шлюбі суперечить їх інтересам. Збереження сім'ї стало неможливим, у зв'язку з чим позивач просить шлюб розірвати. Позивач згідно заяви позов підтримав повністю, просить шлюб розірвати. Відповідач згідно заяви просить позовні вимоги визнав, просить шлюб розірвати. Суд вважає, що відповідно до положень ст. 112 СК України позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно положень ч.ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 Постанови № 11 Пленуму Верховного Суду України від 21.12.07 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку за умови встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26.10.1996 року. У зв'язку з тим, що відносини між подружжям унеможливлюють подальше спільне проживання, сторони не ведуть спільне господарство, з часу звернення до суду позивач не змінив свого бажання розірвати шлюб, суд дійшов висновку, що дальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягуються документально підтверджені судові витрати 640 гривень витрат на оплату судового збору. З урахуванням наведеного вище, суд не вважає за можливе в подальшому сім'ю сторін зберегти міцною та здоровою та вважає за необхідне їх шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 1997 р. У зв'язку з тим, що подружжя має різні характери, позивач не має бажання надалі проживати разом з відповідачем, збереження сім'ї стало неможливим, позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач згідно заяви позов підтримав повністю, просить шлюб розірвати. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений у відповідності до ст. 74 ЦПК України, про причини неявки від відповідача повідомлення не надійшло. Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України у відсутності відповідача, який не з'явився в судове засідання. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу та свідоцтв про народження дітей сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10.05.1997 року, від подружнього життя мають неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Суд вважає, що відповідно до положень ст. 112 СК України позов підлягає до задоволення. Відповідно до п. 10 Постанови № 11 Пленуму Верховного Суду України від 21.12.07 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку за умови встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. У зв'язку з тим, що відносини між подружжям унеможливлюють подальше спільне проживання, сторони не ведуть спільне господарство, з часу звернення до суду позивач не змінив свого бажання розірвати шлюб, суд дійшов висновку, що дальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. З урахуванням наведеного вище, суд не вважає за можливе в подальшому сім'ю сторін зберегти міцною та здоровою та вважає за необхідне їх шлюб розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягуються документально підтверджені судові витрати 487 гривень 20 копійок витрат на оплату судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 1999 року по 2001, про що 21.04.2001 року Комунрським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, зроблено актовий запис № 167. Позивач просить шлюб розірвати з тих причин, що подружнє життя не склалось так як в них різне ставлення до життєвих цінностей, шлюбні стосунки припинились. Також, Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини у звязку з чим позивач просить стягнути з нього аліменти. В судовому засіданні позивач наполягала на задоволенні позовної заяви. Відповідач з позовом згоден. Сумісне господарство сторони не ведуть. Майнова суперечка відсутня. З показань позивача судом встановлено, що з з 1999 року по 2001, про що Комунрським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, зроблено актовий запис № 167. Позивач просить шлюб розірвати з тих причин, що подружнє життя не склалось так як в них різне ставлення до життєвих цінностей, шлюбні стосунки припинились. Також, Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальну допомогу. Крім цього, позивач примиритись з відповідачем не має наміру. Позивач бажає змінити прізвище на дівоче «Саніна» . Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і забезпечення шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК Особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст. 182 СК України при призначенні аліментів суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, а також інші обставини що мають істотне значення. Оцінивши наведені докази в їх сукупності та відповідно до вимог ст.ст. 180, 184 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, розмір аліментів можливо встановити в твердій грошовій сумі 1000, 00 гривень оскільки, платник аліментів на даний момент має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 1999 р. У зв'язку з тим, що подружжя має різні характери, позивач не має бажання надалі проживати разом з відповідачем, позивач просить суд розірвати шлюб, залишити неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], з нею для проживання і утримання. Позивач згідно заяви позов підтримав повністю, вказав, що подружжя має різні характери, позивач не має бажання надалі проживати разом з відповідачем. Збереження сім'ї стало неможливим, у зв'язку з чим позивач просить шлюб розірвати. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений у відповідності до ст. 74 ЦПК України, про причини неявки від відповідача повідомлення не надійшло. Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України у відсутності відповідача, який не з'явився в судове засідання. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26.10.1999 року. Суд вважає, що відповідно до положень ст. 112 СК України позов підлягає до задоволення. У зв'язку з тим, що відносини між подружжям унеможливлюють подальше спільне проживання, сторони не ведуть спільне господарство, з часу звернення до суду позивач не змінив свого бажання розірвати шлюб, суд дійшов висновку, що дальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягуються документально підтверджені судові витрати - 250 гривень витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги адвоката по складанню позовної заяви та 243 гривень 60 копійок витрат на оплату судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 1999 р. У зв'язку з тим, що подружжя має різні характери, позивач не має бажання надалі проживати разом з відповідачем, сторони фактично проживають окремо, позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач вказує, що у сторін відсутні взаєморозуміння, взаємоповага, довіра один до одного. На ґрунті цього тривалий час разом не проживають, не ведуть з відповідачем спільного господарства. Подальше збереження сім'ї неможливе та недоцільне, просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач подав заяву з проханням розглянути справу без його участі, позов підтримав повністю, просить шлюб розірвати. Відповідач згідно заяви просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнав. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до п. 10 Постанови № 11 Пленуму Верховного Суду України від 21.12.07 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку за умови встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. У зв'язку з тим, що відносини між подружжям унеможливлюють подальше спільне проживання, сторони не ведуть спільне господарство, з часу звернення до суду позивач не змінив свого бажання розірвати шлюб, суд дійшов висновку, що дальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Беручи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі. З урахуванням наведеного вище, суд не вважає за можливе в подальшому сім'ю сторін зберегти міцною та здоровою та вважає за необхідне їх шлюб розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягуються документально підтверджені судові витрати - 487 гривень 20 копійок витрат на оплату судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19 березня 2003 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей. Позивачка, посилаючись на те, що у них з відповідачем часто виникають сварки, відсутнє взаєморозуміння, звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу. Відповідач проти задоволення позову не заперечив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони спільно не проживають з квітня 2014 року, згоди щодо подальшого спільного проживання не дійшли, миритися та відновлювати подружні стосунки не бажають, а тому суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сім'ї стало неможливим. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути 243 грн 60 коп сплаченого нею судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19 березня 2005 року. Від спільного проживання мають доньку [PERSON],[INFO] . Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] в якому просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що між ними не має взаєморозуміння, не можуть знайти спільної мови в процесі сімейного життя та ведення спільного господарства . Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву в якій позовні вимоги підтримує повністю і просить справу розглядати у її відсутності. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про день та час слухання справи, в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, з'ясувавши обставини справи, дослідивши докази вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі 19 березня 2005 року. Від спільного проживання мають доньку [PERSON],[INFO] . На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивачка на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Примирення між сторонами неможливе. Відповідно до ч. 3\~ст. 105 Сімейного Кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно з\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. \~ \~ \~ \~Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є не припустимим. Відповідно до\~ст. 112 ч. 2 СК України\~суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч. 2\~ст. 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Враховуючи, що відповідачем позов визнаний до початку розгляду справи по суті, судові витрати необхідно розділити між сторонами у відповідності до ст 142 ЦПК України. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19 вересня 1992 року, актовий запис №35. Від шлюбу є дочка, Анастасія, [INFO]. Позивачка подала до суду позов про стягнення аліментів, мотивуючи вимоги тим, що батько зобовязаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] настоює на позовних вимогах про стягнення з відповідача аліментів, так як батько зобовязаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги про стягнення аліментів визнає в повному обсязі. Заслухавши сторони, ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Під час розгляду справи встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого на підставі актового запису про народження є дитина, батьком якої записаний [PERSON] Згідно довідки Устинівської селищної ради дитина перебуває на утриманні [PERSON], і відповідно до ст.180 СК України позовні вимоги про стягнення з [PERSON] аліментів підлягають задоволенню. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів враховуються обставини, передбачені ст.182 СК України, і суд вважає за необхідне в порядку ч.3 ст.181 цього Кодексу стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки від доходу. Судові витрати по справі в порядку п.3 ч.1 ст.80, п.4 ч.3 ст.81 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача [PERSON]

Outcome: approved