Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-12 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 15 червня 2019 року Долинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 84, судові витрати залишити за ним. Свої вимоги мотивує тим, що 15.06.2019 він зареєстрував шлюб з [PERSON] у Долинському РВ ДРАЦС ГТУЮ в Івано-Франківській області, про що зроблений актовий запис № 84. Протягом останнього часу стосунки з відповідачкою поступово погіршувались, між ними з`явилось непорозуміння, що призводило до суперечок та сварок. Будь-які спроби примиритися не дали бажаних результатів, оскільки у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Вони проживають окремо вже більше шести місяців, спільне господарство не ведуть, дітей у них немає. Їх сім`я фактично розпалась, а шлюб є формальністю. Відповідачка постійно перебуває за кордоном, а тому подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим та суперечить його інтересам. У зв`язку з цим, він вважає за необхідне розірвати шлюб між ними. Оскільки відповідачка відмовилась розірвати шлюб у добровільному порядку через органи РАЦСу він змушений звернутись до суду із даною позовною заявою. Обставини, які б перешкоджали йому звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу відсутні, як і відсутні підстави для застосування заходів примирення, оскільки спільні відносини між ними повністю припинені, а їх відновлення є неможливим, їх нічого не пов`язує. Спір з приводу майна, набутого за час перебування у шлюбі, яке належить їм на праві спільної сумісної власності, на момент звернення з цим позовом також відсутній. До судового засідання від сторін надійшли заяви, в яких кожен з них просить справу розглядати у їх відсутності, позивач позов підтримує та просить його задовольнити з підстав, викладених у ньому, відповідачка позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 11.12.2020 відкрито провадження у даній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 14 грудня 2020 року та 13 січня 2021 року від позивача та відповідачки відповідно надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності, в якій остання позов визнає. Як визначено в ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін. Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що заява відповідача про визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Враховуючи, що [PERSON] позов визнала, визнання нею позову не суперечить інтересам сторін, тому суд приймає визнання позову відповідачкою та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, розгляд даної справи проводиться у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом на підставі письмових заяв та доказів, наявних в матеріалах справи. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: сторони по справі перебувають у шлюбі з 15 червня 2019 року, який зареєстрований Долинським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ в Івано-Франківській області, актовий запис № 84, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 15.06.2019 Долинським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ в Івано-Франківській області (а.с.5). Згідно з даними довідки Долинської міської ради за №9175 від 09.12.2020 про місце реєстрації та склад сім`ї, [PERSON] зареєстрований та проживає у с. Тяпче (а.с.6). Сторони більше шести місяців проживають окремо, не ведуть спільне господарство та не підтримують подружніх відносин. Спільних дітей вони не мають. Між сторонами виник спір з приводу розірвання шлюбу. Оцінка суду: проаналізувавши доводи сторони позивача, викладені в позові, дослідивши письмові докази в їх сукупності, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, беручи до уваги визнання позову відповідачкою, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з такого. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічне положення містить ч. 1 ст. 24 СК України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи позивача про те, що сторони спільно не проживають, між ними припинилися будь-які шлюбні відносини, їхній шлюб носить формальний характер, чого не заперечує відповідачка. Сторони не бажають зберегти сім`ю, наполягають на розірванні шлюбу, вважають примирення між ними неможливим. Оскільки обидві сторони наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Виходячи з цього, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб розірвати. Розподіл судових витрат: питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, останній відносить оплату судового збору у розмірі 840,80 грн, що підтверджується квитанцією (а.с.7), однак заявляє вимогу, викладену у позові, залишити понесені судові витрати за ним та з відповідачки не стягувати. На підставі викладеного, ст.ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 114, 160 СК України та

Outcome: approved