overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

Сторони уклали шлюб у 1990 році. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу де вказала, що з липня 2007 року між нею та відповідачем не підтримуються шлюбні та сімейні стосунки, вважає подальше спільне проживання неможливим, просила ухвалити судове рішення про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала і посилаючись на те, що з липня 2007 року з відповідачем не підтримуються шлюбні стосунки, вважає примирення неможливим, просила шлюб укладений з [PERSON] розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. Пояснення сторін вказують на те, що у зв'язку з погіршенням взаємовідносин, подружжя з липня 2007 року припинили спільне проживання, жоден з них не вживав заходів щодо примирення, тому наполягання сторін на розірванні шлюбу базуються на неможливості подальшого спільного життя і збереження сім'ї. За таких обставин у суду склалася достатня переконаність у наявності стійкого волевиявлення подружжя, спрямованого на припинення сімейних стосунків, збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що згідно до ст.112 СК України є підставою для задоволення позову [PERSON] У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

Сторони уклали шлюб у 1990 році, від якого мають малолітню дитину: дочку [PERSON], народжену 22.08.2000 року. 19.03.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому посилаючись на неможливість подальшого спільного сімейного життя з відповідачем, через різний характер, різне ставлення до життя, та не виконання відповідачем своїх подружніх обов'язків, в результаті чого вони з 2009 року припинили підтримувати шлюбні стосунки, та вести спільне господарство, хоча й проживають в одному будинку, просила ухвалити судове рішення про розірвання шлюбу з [PERSON] Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала письмову заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання на виклик суду не з'явився, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідач направив на адресу суду письмові заперечення, згідно з якими не заперечував проти розірвання шлюбу з позивачкою, проте зазначив, що остання насправді вже рік і вісім місяців не проживає за вказаною в позові адресою, підкреслив, що позивачка створює йому перешкоди у вихованні та утриманні їх спільної неповнолітньої дитини. Дослідивши матеріали справи, суд приходе такого висновку. Зміст позовної заяви вказує на те, що у зв'язку з погіршенням взаємовідносин, подружжя з 2009 року остаточно припинили сімейні та подружні стосунки, сторони проживають відокремлено, спільне господарство не ведуть, жоден з них не вживав заходів для примирення та збереження сім'ї, тому наполягання позивача на розірванні шлюбу базуються на неможливості подальшого спільного життя і збереження сім'ї. За таких обставин, у суду складається достатня переконаність у наявності стійкого волевиявлення подружжя, спрямованого на припинення сімейних стосунків, збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що згідно до ст.112 СК України є підставою для задоволення позову про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

Сторони уклали шлюб у 1990 році, від якого неповнолітніх дітей не мають. 17.10.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що через різний характер, різне ставлення до життя вони з відповідачем вже досить тривалий час разом не проживають. При цьому, відповідач більше 5 років проживає з іншою жінкою. Тому, вважаючи, що їх сім'я остаточно розпалася і примирення з відповідачем неможливе, просила ухвалити судове рішення про розірвання шлюбу з [PERSON] Позивачка [PERSON] при судовому розгляді справи, посилаючись на обставини викладені нею в позовній заяві, заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити, доповнила, що неодноразові звернення до відповідача з проханням звернутися до органу РАГС з спільною заявою про розірвання шлюбу останній ігнорує. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу, вважає примирення з позивачкою неможливим, оскільки він створив собі нову сім'ю, якою опікується. Вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходе такого висновку. Пояснення сторін вказують на те, що у зв'язку з погіршенням взаємовідносин, подружжя вже більше 5 років припинили сімейні та подружні стосунки між собою та стали проживати відокремлено, жоден з них не вживав заходів для примирення та збереження сім'ї, відповідач створив собі нову сім'ю, тому наполягання позивачки на розірванні шлюбу і визнання відповідачем пред'явленого до нього позову базуються на неможливості подальшого спільного життя і збереження сім'ї. При цьому сторони не дійшли добровільної згоди щодо спільного звернення з заявою про розірвання їх шлюбу до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану. За таких обставин, у суду складається достатня переконаність у наявності стійкого волевиявлення подружжя, спрямованого на припинення сімейних стосунків, збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що згідно до ст. 112 СК України є підставою для задоволення позову про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

Сторони уклали шлюб у 1990 році. Двоє дітей від вказаного шлюбу, дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], наразі вже досягли повноліття. 20.08.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що через різні характери, а від цього виникнення постійних сварок через дрібниці, подальше спільне сімейне життя з відповідачем стало неможливим, у зв'язку з чим у травні 2014 року вона покинула відповідача та переїхала проживати за іншою адресою. Неодноразові звернення до відповідача з проханням звернутися до органу РАГС з спільною заявою про розірвання шлюбу останній ігнорує, тому просила ухвалити судове рішення про розірвання їх шлюбу. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, надала суду письмову заяву про можливість розгляду справи без її участі, заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився та не повідомив суд про причини своєї неявки. Про дату, час та місце розгляду судової справи повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ч. 1ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходе такого висновку. Письмові доводи позивача, що видно з тексту позовної заяви, вказують на те, що у зв'язку з погіршенням взаємовідносин, подружжя з травня 2014 року остаточно припинили сімейні та подружні стосунки та стали проживати відокремлено, жоден з них не вживав заходів для примирення та збереження сім'ї, тому наполягання позивачки на розірванні шлюбу базується на неможливості подальшого спільного життя і збереження сім'ї. При цьому сторони не дійшли добровільної згоди щодо спільного звернення з заявою про розірвання їх шлюбу до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану. За таких обставин, у суду складається достатня переконаність у наявності стійкого волевиявлення подружжя, спрямованого на припинення сімейних стосунків, збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що згідно до ст.112 СК України є підставою для задоволення позову про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

Сторони уклали шлюб у 1991 році. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу де вказала, що з 2005 року між нею та відповідачем не підтримуються шлюбні та сімейні стосунки, вважає подальше спільне проживання неможливим, просила ухвалити судове рішення про розірвання шлюбу. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала і посилаючись на те, що з 2005 року з відповідачем не підтримуються шлюбні стосунки, вважає примирення неможливим, просила шлюб укладений з [PERSON] розірвати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. Пояснення сторін вказують на те, що у зв'язку з погіршенням взаємовідносин, подружжя з 2005 року припинили спільне проживання, жоден з них не вживав заходів щодо примирення, тому наполягання сторін на розірванні шлюбу базуються на неможливості подальшого спільного життя і збереження сім'ї. За таких обставин у суду склалася достатня переконаність у наявності стійкого волевиявлення подружжя, спрямованого на припинення сімейних стосунків, збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що згідно до ст.112 СК України є підставою для задоволення позову [PERSON] У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

Сторони уклали шлюб у 1991 році. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. 30.04.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу де вказала, що між нею та відповідачем з квітня 2010 року не підтримуються шлюбні та сімейні стосунки, вважає подальше спільне проживання з [PERSON] є неможливим, просила ухвалити рішення про розірвання шлюбу. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву про можливість розгляду справи в її відсутності, заявлені вимоги підтримує, вважає збереження сім'ї не можливим, просила задовольнити позов, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому порядку, про що свідчить розписка про отримання судової повістки, причину неявки до суду не повідомив. Зі згоди позивачки суд увалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. Матеріали справи вказують на те, що у зв'язку з погіршенням взаємовідносин сім'ї, подружжя з квітня 2010 року припинили спільне проживання, жоден з них не вживав заходів щодо примирення, тому наполягання сторін на розірванні шлюбу базуються на неможливості подальшого спільного життя і збереження сім'ї. За таких обставин у суду склалася достатня переконаність у наявності стійкого волевиявлення подружжя, спрямованого на припинення сімейних стосунків, збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що згідно до ст.112 СК України є підставою для задоволення позову [PERSON] У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивачки судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

Сторони уклали шлюб у 1991 році і мають від нього двох доньок: [PERSON] та [PERSON], які вже досягли повноліття. 03.12.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача [PERSON], за яким зазначила, що різний характер, різне ставлення до життя стали приводами їх чисельних непорозумінь та сварок, які останнім часом особливо загострилися. І хоча проживають вони разом в одному помешканні, вважає, що їх сім'я остаточно розпалася і примирення з відповідачем неможливе, при цьому вказуючи на відмову відповідача звернутися до органу РАГС з спільною заявою про розірвання шлюбу, просила ухвалити судове рішення про розірвання їх шлюбу з [PERSON] У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, надала суду письмову заяву про можливість розгляду справи без її участі, заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився та не повідомив суд про причини своєї неявки. Про дату, час та місце розгляду судової справи повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення йому судової повістки. Заяви про розгляд справи за його відсутності до суду від нього не надходили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ч. 1ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходе такого висновку. Зміст позовної заяви вказує на те, що у зв'язку з погіршенням взаємовідносин, подружжя вже тривалий час не підтримують сімейних та подружніх стосунків між собою, і хоча сторони проживають разом, спільне господарство не ведуть, жоден з них не вживав заходів для примирення та збереження сім'ї, тому наполягання позивача на розірванні шлюбу базуються на неможливості подальшого спільного життя і збереження сім'ї. При цьому сторони не дійшли добровільної згоди щодо спільного звернення з заявою про розірвання їх шлюбу до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану. За таких обставин, у суду складається достатня переконаність у наявності стійкого волевиявлення подружжя, спрямованого на припинення сімейних стосунків, збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що згідно до ст.112 СК України є підставою для задоволення позову про розірвання шлюбу. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивачки, понесені останньою та документально підтверджені судові витрати на оплату судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

Сторони уклали шлюб у 1994 році. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу де вказала, що з серпня 2012 року між нею та відповідачем не підтримуються шлюбні та сімейні стосунки, вважає подальше спільне проживання неможливим, просила ухвалити судове рішення про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила шлюб укладений з [PERSON] розірвати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. Пояснення сторін вказують на те, що у зв'язку з погіршенням взаємовідносин, подружжя з серпня 2012 року припинили спільне проживання, жоден з них не вживав заходів щодо примирення, тому наполягання сторін на розірванні шлюбу базуються на неможливості подальшого спільного життя і збереження сім'ї. За таких обставин у суду склалася достатня переконаність у наявності стійкого волевиявлення подружжя, спрямованого на припинення сімейних стосунків, збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що згідно до ст.112 СК України є підставою для задоволення позову [PERSON] У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

Сторони уклали шлюб у 1994 році. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу де вказав, що з травня 1994 року між ним та відповідачкою не підтримуються шлюбні та сімейні стосунки, вважає подальше спільне проживання неможливим, просив ухвалити судове рішення про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав і посилаючись на те, що з травня 1994 року з відповідачкою не підтримуються шлюбні стосунки, вважає примирення неможливим, просив шлюб укладений з [PERSON] розірвати. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. Пояснення сторін вказують на те, що у зв'язку з погіршенням взаємовідносин, подружжя з травня 1994 року припинили спільне проживання, жоден з них не вживав заходів щодо примирення, тому наполягання сторін на розірванні шлюбу базуються на неможливості подальшого спільного життя і збереження сім'ї. За таких обставин у суду склалася достатня переконаність у наявності стійкого волевиявлення подружжя, спрямованого на припинення сімейних стосунків, збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що згідно до ст.112 СК України є підставою для задоволення позову [PERSON] У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-29 00:00:00

\~ Сторони уклали шлюб у 1994 році. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу де вказав, що між ним та відповідачем понад 10 років не підтримуються шлюбні та сімейні стосунки, вважає подальше спільне проживання з [PERSON] є неможливим, просив ухвалити рішення про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про можливість розгляду справи в його відсутність, заявлені вимоги підтримує, просить задовольнити позов. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила, відзиву не подала. Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. Відповідно до\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 №11, проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Вище викладені вимоги законодавства регламентовані також\~ст.112 СК України. Згідно зі\~ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. \~ В силу ст.109 СК України\~шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права. \~ Матеріали справи вказують на те, що у зв`язку з погіршенням взаємовідносин, подружжя припинили спільне проживання, жоден з них не вживав заходів щодо примирення, тому наполягання позивача на розірванні шлюбу базуються на неможливості подальшого спільного життя і збереження сім`ї. \~\~\~За таких обставин у суду\~ склалася достатня переконаність у наявності стійкого волевиявлення подружжя, спрямованого на припинення сімейних стосунків, збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що згідно до ст.112 СК України є підставою для задоволення позову [PERSON] . \~ Майнових спорів немає. У відповідності до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 840 грн. 80 коп.\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

Сторони уклали шлюб у 1994 році. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу де вказала, що між нею та відповідачем з серпня 2016 року не підтримуються шлюбні та сімейні стосунки, вважає подальше спільне проживання з [PERSON] неможливим, просила ухвалити судове рішення про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала і посилаючись на те, що з серпня 2016 року з відповідачем не підтримуються шлюбні стосунки, вважає примирення неможливим, просила шлюб укладений з [PERSON] розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Вислухавши доводи позивача, дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року №11, проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Вище викладені вимоги законодавства регламентовані також ст.112 СК України. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. В силу ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Матеріали справи вказують на те, що у зв'язку з погіршенням взаємовідносин, подружжя з серпня 2016 року припинили спільне проживання, жоден з них не вживав заходів щодо примирення, тому наполягання позивача на розірванні шлюбу базуються на неможливості подальшого спільного життя і збереження сім'ї. За таких обставин у суду склалася достатня переконаність у наявності стійкого волевиявлення подружжя, спрямованого на припинення сімейних стосунків, збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що згідно до ст.112 СК України є підставою для задоволення позову [PERSON] У відповідності до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved