Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

Тернопільський прокурор з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері в інтересах держави в особі Служби автомобільних доріг у Тернопільській області звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON], Теребовлянської міської ради Тернопільської області про визнання частково незаконним та скасування рішення 2-ї сесії Теребовлянської міської ради Тернопільської області від 18 липня 2002 року № 46 в частині передачі у приватну власність земельної ділянки [PERSON], визнання недійсними свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12 липня 2007 року та державного акту на право власності на земельну ділянку від 1 листопада 2007 року, виданих [PERSON]. У судовому засіданні прокурор та представник Служби автомобільних доріг у Тернопільській області позовні вимоги змінили, просять суд визнати частково незаконним та скасувати рішення 2-ї сесії Теребовлянської міської ради Тернопільської області від 18 липня 2002 року № 46 в частині передачі [PERSON] у приватну власність земельної ділянки площею 0.7453 га, визнати частково недійсними свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 12 липня 2007 року, державний акт на право власності на земельну ділянку від 1 листопада 2007 року, які видані [PERSON] Змінені позовні вимоги просять задовольнити із мотивів, викладених у позові. Відповідач [PERSON] позову не визнала, вважає, що рішення 2-ї сесії Теребовлянської міської ради Тернопільської області від 18 липня 2002 року № 46 в частині передачі у приватну власність земельної ділянки її матері [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва є законним та обгрунтованим. Крім того, видані їй свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 12 липня 2007 року та державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 213255 від 1 листопада 2007 року також не суперечать вимогам закону, а тому підстав для визнання їх недійсними немає. У задоволенні позову просить відмовити. Представник відповідача Теребовлянської міської ради Тернопільської області у судовому засіданні змінені позовні вимоги визнав та суду пояснив, що дійсно [PERSON] неправомірно було передано у приватну власність 0.7453 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, оскільки вказана земельна ділянка накладається на земельну ділянку позивача, надану йому для будівництва автомобільної дороги. Не заперечує щодо задоволення змінених позовних вимог. Третя особа Теребовлянська державна нотаріальна контора у судове засідання не з»явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності та визнання позовних вимог. Третя особа відділ Держземагенства у Теребовлянському районі у судове засідання не з»явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив Відповідно до розпорядження Ради Міністрів Української РСР від 27.12.1990 року № 604-р. із користування колгоспів «За комунізм» і « 50-річчя Жовтня», Тернопільської залізниці та Тернопільського лісгоспзагу Мінлісгоспу УРСР вилучено земельні ділянки загальною площею 40.25 га, які розміщені на території Теребовлянського району, для будівництва позивачем автомобільної дороги Брест-Кишинів-Одеса. Згідно із розпорядженням Ради Міністрів Української РСР від 12.03.1991 року № 71-р. за за рахунок земель сільськогосподарських підприємств позивачу виділено земельну ділянку на території Теребовлянського району загальною площею 71.16 га для будівництва автомобільної дороги Брест-Кишинів-Одеса (Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече). На підставі вказаних нормативно-правових актів Донецьким державним інститутом по проектуванню дорожнього господарства «Донецькгіпродор» розроблено робочий проект по будівництву автомобільної дороги Сади-Плебанівка із нанесенням на картографічний матеріал вісі запланованої дороги, що є частиною дороги Брест-Кишинів-Одеса (Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече). В подальшому, ДП «Тернопільський філіал інституту землеустрою УААН» з урахуванням вказаного робочого проекту, розроблено проект відведення земельної ділянки для будівництва автодороги за рахунок КСП «Сади» на території Теребовлянської міської ради, який затверджено розпорядженням голови Тернопільської обласної ради від 28.06.1993 року № 64. Відповідно до розпорядження голови Теребовлянської районної державної адміністрації від 15 квітня 2009 року № 216 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку Службі автомобільних доріг у Тернопільській області для будівництва та обслуговування автомобільної дороги Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече на території рад Теребовлянського району» Службі автомобільних доріг у Тернопільській області надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки для будівництва та обслуговування автомобільної дороги Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече загальною площею 141.11 га для надання в постійне користування за межами населених пунктів на території рад Теребовлянського району. На виконання вказаного розпорядження голови Теребовлянської районної державної адміністрації Службою автомобільних доріг у Тернопільській області із регіональним земельно-кадастровим центром «Галицькі землі» укладено договір від 02.07.2009 року на виконання комплексних інженерно-геодезичних вишукувань та оформлення державних актів на право постійного користування земельними ділянками на автомобільній дорозі Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече км 343+300 км 364+000 на території Теребовлянського району. Однак, згідно із інформацією регіонального земельно-кадастрового центру «Галицькі землі» від 21.02.2013 року Служба автомобільних доріг у Тернопільській області не може одержати правовстановлюючі документи на право постійного користування земельними ділянками у зв»язку із перетином частини виділеної їй земельної ділянки для будівництва та обслуговування автомобільної дороги із земельними ділянками, наданих громадянам для ведення товарного сільськогосподарського призначення. Судом також з»ясовано, що рішенням 2-ї сесії Теребовлянської міської ради від 18 липня 2002 року № 46 «Про погодження проекту роздержавлення і приватизації земель КСП «Сади» [PERSON] передано у приватну власність земельну частку (пай) за рахунок земель КСП «Сади» Теребовлянського району у розмірі 2.72 в умовних кадастрових гектарах. Перевіркою, проведеною Тернопільським прокурором з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері, встановлено, що передана [PERSON] у приватну власність земельна ділянка площею 0.7453 га накладається на земельну ділянку, яка виділена позивачу для будівництва та обслуговування автомобільної дороги. Наведене підтверджується схемою відділу Держземагенства у Теребовлянському районі розміщення земельних часток (паїв) по Теребовлянській міській раді, інформацією регіонального земельно-кадастрового центру «Галицькі землі» від 21.02.2013 року про перетин земельної ділянки площею 0.7453 га, власником якої є [PERSON], із земельною ділянкою, виділеної позивачу для будівництва та обслуговування автомобільної дороги. Із змісту свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12 липня 2007 року, зареєстрованого в реєстрі за № 959, вбачається, що після смерті [PERSON] [PERSON] успадкувала земельну ділянку площею 2.72 га в межах згідно з планом, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Теребовлянської міської ради Тернопільської області та належної [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії Р2 № 714932. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 213255 від 1 листопада 2007 року, виданого [PERSON], остання стала власником земельної ділянки площею 2.72 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Теребовлянської міської ради Тернопільської області, із кадастровим номером 612501010002010551. Судом встановлено, що земельна ділянка із кадастровим номером 612501010002010551, власником якої є [PERSON], знаходиться на території Теребовлянської міської ради за межами населеного пункту, про що свідчить інформація відділу Держземагенства у Теребовлянському районі від 14.08.2013 року. Згідно з ст.7 Закону України «Про автомобільні дороги» - автомобільні дороги загального користування перебувають у державній власності і не підлягають приватизації. Складовою автомобільної дороги загального користування є земляне полотно. Відповідно до пункту «г» ч.3 ст.152 Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Із змісту норм ч.2 ст.21, ст.393 Цивільного кодексу України випливає, що суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Згідно з ст.1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Враховуючи досліджені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що внаслідок прийняття Теребовлянською міською радою Тернопільської області рішення від 18 липня 2002 року № 46 в частині передачі [PERSON] у приватну власність земельної ділянки площею 0.7453 га, яка накладається на земельну ділянку, виділену позивачу для будівництва та обслуговування автомобільної дороги, порушуються права останнього як постійного її землекористувача, які підлягають захисту шляхом визнання частково незаконним та скасування рішення 2-ї сесії Теребовлянської міської ради Тернопільської області від 18 липня 2002 року № 46 в частині передачі цієї земельної ділянки у приватну власність [PERSON] З огляду на незаконність рішення органу місцевого самоврядування від 18 липня 2002 року № 46 та інших, досліджених у судовому засіданні фактів, суд вважає, що видані відповідачу [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 12 липня 2007 року, зареєстрованого в реєстрі за № 959, до спадкового майна якого включено вказану земельну ділянку, та державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 213255 від 1 листопада 2007 року, згідно з яким остання стала власником цієї ж земельної ділянки, є частково недійсними (в частині набуття права власності на земельну ділянку площею 0.7453 га). За таких обставин суд вважає, що слід скасувати запис про реєстрацію земельної ділянки із кадастровим номером 612501010002010551 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Аналізуючи докази у справі, суд приходить до переконання, що відповідачами порушено право користування позивача, як постійного землекористувача, земельною ділянкою для будівництва та обслуговування автомобільної дороги, а тому порушене право підлягає захисту шляхом задоволення його позовних вимог.

Outcome: approved