Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін У жовтні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позов, в якому просить визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме на земельну частку (пай) в Колективному сільськогосподарському підприємстві «Україна» площею 1,83 в умовних кадастрових гектарах. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Внаслідок смерті матері відкрилася спадщина на спірну земельну ділянку площею 1,83 га, яка знаходиться на території Лопушненської сільської ради Кременецького району Тернопільської області. Вона є спадкоємцем за законом першої черги. Інших спадкоємців немає. 09.09.2021 звернулась до приватного нотаріуса Осієвської О.М. із заявою про видачу її свідоцтва про право на спадщину за законом. Нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що не подано правовстановлюючі документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Позивачка в судове засідання не з`явилась, однак надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує з підстав, наведених у позовній заяві. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, однак від сільського голови на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності їх представника. Позовні вимоги визнає. Суд, в силу ч.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 13.10.2021 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання за участю сторін. 13.09.2021 на адресу суду від позивачки надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. 27.10.2021 відповідачем подано заяву про визнання позову. Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що заява відповідача про визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи, що відповідач позов визнав, суд приймає визнання позову відповідачем та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09.02.2001 року, виданого Лопушненською сільською радою Кременецького району Тернопільської області вбачається, що [PERSON] померла [INFO] , про що зроблено актовий запис № 03. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.09.1960 вбачається, що матір`ю позивачки є [PERSON] . З довідки, виданої Лопушненською сільською радою Кременецького району Тернопільської області від 03.09.2021 № 1993 вбачається, що позивачка [PERSON] на день смерті була зареєстрована за однією адресою, [ADDRESS] із спадкодавцем [PERSON] . Згіднодо довідки держгеокадастру відділу №1 Управління у Кременецькому районі від 17.09.2021 № 97-19-0.371-80/326-21 вбачається, що згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) зареєстрований сертифікат серії ТР № 0075210 на [PERSON] земельна ділянка, яка розташована на території Лопушненської сільської ради Кременецького району Тернопільської області, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 1.83 га в умовних кадастрових гектарах по КСП «Україна». Вартість земельної ділянки - 52070,90 грн. З повідомлення приватного нотаріуса Осієвської О.М. Кременецької районного нотаріального округу від 09.09.2021 №390/01-16 вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом,а саме земельної ділянку площею 1.83 га, яка розташована на території Лопушненської сільської ради Кременецького району Тернопільської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у зв`язку з тим, що не подано правовстановлюючі документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Таким чином, між сторонами виник спір з приводу спадкування права на земельну частку. Оцінка суду Дослідивши письмові докази в їх сукупності, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, прийнявши визнання позову відповідачем, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з такого. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Частиною першою статті 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.125 ЗК України (в редакції на день смерті спадкодавця) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Згідно ч.1 ст.126 ЗК України (в редакції на день смерті спадкодавця), право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляд у цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року, викладених в інформаційному листі «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», умовою переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі на житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права в установленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув право власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності в установленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Таким чином, померла [PERSON] за життя не набула права власності на спірну земельну ділянку, однак набула права на спірну земельну ділянку, а тому позов слід задовольнити частково. Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин. Розподіл судових витрат У відповідності до ч.1 ст. 142 ЦПК України та ч.2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі наведеного та

Outcome: partial