Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 18.09.2010, актовий запис №4, після розірвання шлюбу неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , залишити проживати разом з нею, судові витрати по справі згідна оплатити одноособово. Свої вимоги мотивує тим, що звідповідачем по справі шлюб вони зареєстрували 18.09.2010. Від даного шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею та якого вона бажає залишити проживати разом з нею і після розірвання шлюбу. Уже на початку їх подружнього життя з вини чоловіка між ними виникали непорозуміння в сім`ї, які переростали в суперечки. Заради збереження сім`ї вона мирилася зі всім. Однак, все частіше чоловік почав зловживати спиртними напоями, більше уваги приділяв друзям, ніж їй, не цікавився сімейними справами, додому приходив в нетверезому стані, скандалив, наносив їй образи, штовхав, завдаючи фізичного болю. Насильство в сім`ї він проявляв навіть під час її вагітності, не звертав увагу на перенесені нею важкі пологи, після яких вона потребувала як моральної, так і фізичної підтримки. Жити з чоловіком в постійній нервозній обстановці, в приниженні, стало просто нестерпно і вони припинили спільно проживати. Не проживають разом з 2012 року і не підтримують ніяких сімейних відносин та спільного господарства не ведуть. Шлюб їх носить лише формальний характер. Вважає, що сім`я їх розпалась остаточно і ніякі заходи для примирення не дадуть бажаних результатів. Продовження сімейних відносин суперечитиме її інтересам та інтересам їх дитини. Спору щодо поділу спільного сумісного майна між ними не має, так як вони такого майна не придбали. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, однак у своїх письмових заявах просили справу розглядати у їх відсутності, позов задовольнити, шлюб розірвати, оскільки сім`я остаточно розпалася і сторони тривалий час не проживають разом та не підтримують ніяких сімейних відносин, їх шлюб носить формальний характер, подружжя не несе жодних зобов`язань один перед одним, більше того, жоден з них не намагався і не намагається відновити сімейні стосунки, а тому заходи для примирення не дадуть бажаних результатів. Також неповнолітнього сина просять залишити проживати з матір`ю, прізвище [PERSON] після розірвання шлюбу позивачці не змінювати, вказують, що судові витрати остання готова оплатити одноособово. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, на підтвердження чого в матеріалах справи наявні рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення відповідачу особисто (а.с.12, 16), причин неявки не повідомив. Відзив на позов не подав. Спір між сторонами не вирішений. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 08.08.2019 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання за участю сторін. 21 серпня 2019 року від позивачки надійшла до суду заява, в якій вона просить справу розглядати у її відсутності та вказує, що позовні вимоги підтримує (а.с.13). Ухвалою суду від 29.08.2019 підготовче провадження закрито, а справу призначено до судового розгляду по суті. 11 вересня 2019 року від представника позивачки надійшла заява, в якій вона просить справу розглядати у її відсутності, позов задовольнити, у випадку неявки відповідача погоджується на заочний розгляд справи (а.с.18). Від відповідача будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань до суду не надходило. Правом подати відзив на позов він не скористався. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідач, хоча і належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, відзив на позов не подав, позивачка через свого представника не заперечила проти заочного розгляду справи, а тому ухвалою суду від 16.09.2019 постановлено провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Приймаючи до уваги предмет спору, його значення для сторін, за письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: сторони по справі перебувають у шлюбі з 18.09.2010, який зареєстрований виконавчим комітетом Надіївської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис № 4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 18.09.2010 (а.с.6). Як вбачається зі світлокопій свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 10.10.2012 виконкомом Рахинянської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис № 23, у сторін народився син [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Сторони з 2012 року спільно не проживають. Відповідач жодних доказів на спростування обґрунтувань позивачки не надав, хоча був повідомлений про розгляд даної справи. Між сторонами виник спір з приводу розірвання шлюбу, який вони, враховуючи наявність малолітньої дитини, не можуть розірвати в позасудовому порядку. Оцінка суду: дослідивши докази, які надані позивачкою на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно зі ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічне положення містить ч. 1 ст. 24 СК України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частиною 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що подружнє життя у сторін не складається, позивачка не бажає зберігати сім`ю за умов, які склалися між подружжям, відповідач заперечень з даного приводу чи будь-яких інших заяв та клопотань не заявляв, тому відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , позивачка просить залишити проживати з нею та після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] їй не змінювати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Виходячи з викладеного, беручи до уваги, що сторони спільно з 2012 року не проживають, між ними припинилися будь-які шлюбні відносини, їхній шлюб носить формальний характер, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати, неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , якому 19.09.2019 виповниться 7 (сім) років, залишити проживати з матір`ю [PERSON] , при цьому враховує, що будь-яких заперечень з даного приводу від відповідача до суду не поступало, та, оскільки позивачка і надалі бажає іменуватися прізвищем [PERSON] , прізвище [PERSON] після розірвання шлюбу їй не змінювати. Відносно судових витрат, то позивачка просить і в позовній заяві, і через свого представника з відповідача не стягувати понесені нею витрати, бо згідна оплатити їх одноособово. На підставі викладеного, ст.ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113, 114 СК України, ст. 29 ЦК України,

Outcome: approved