Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28.09.2003 року. Від шлюбу сторони мають дві неповнолітні дитини - сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між сторонами почали виникати непорозуміння та коли діти підросли, непорозуміння переросли у повне відчуження. Відповідач почав зловживати спиртними напоями та такий спосіб життя почав погано впливати на сімейні стосунки між подружжям і дітьми. Протягом тривалого часу відповідач не намагається припинити вживати спиртні напої та, незважаючи на прохання позивача, відновити сімю, не вживає заходів для відновлення стосунків. Оскільки подружні відносини між сторонами припинені тривалий проміжок часу, сторони не ведуть спільного господарства, відсутній спільний сімейний бюджет, відсутні взаємні зобовязання між сторонами, як подружжям. Фактичні шлюбні відносини між сторонами, як подружжям припинились. Враховуючи наведене, позивач просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 28.09.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ковельського міського управління юстиції Волинської області, запис за № 432. Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати по справі. В судове засідання позивач не з'явилась, однак подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає повністю, не заперечує проти розірвання шлюбу. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. \~ \~ \~ \~Як вбачається з свідоцтва про одруження, сторони перебувають у шлюбі з 28.09.2003 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Ковельського міського управління юстиції Волинської області, запис за № 432. \~ \~ \~ \~Від шлюбу\~сторони мають\~двінеповнолітні дитини - сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження. Відповідно до п. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до п. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч. 3 ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. З огляду на викладені правові норми, обставини по справі та позицію сторін щодо неможливості збереження сімейних стосунків, суд вважає, що збереження сім'ї в даному випадку буде нічим іншим, як примушуванням сторін до збереження шлюбних відносин. Як встановлено у судовому засіданні, сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, в сім'ї втрачена взаємоповага та розуміння, шлюб існує лише формально й зберегти сім'ю не можливо. Зважаючи на дійсні причини розірвання шлюбу, зазначені позивачем, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та інтересам неповнолітніх дітей. Таким чином суд повно, всесторонньо та об'єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку, що визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому слід розірвати шлюб між сторонами. Крім цього, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені і документально підтверджені останньою судові витрати в сумі 768,40 грн.

Outcome: approved