Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

ТОВ «Інвестмент Проперті Протектед» звернулося до суду із вищезазначеним позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, мотивуючи свої вимоги наступним. Так, 13.01.2010 на вул. Якутській, 7 в м. Києві відбулась ДТП за участю автомобілів Renault Megan, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], та Mitsubishi Lanser, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] 04.02.2010 постановою Святошинського районного суду м. Києва [PERSON] було визнано винною у скоєнні даної ДТП. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була забезпечена полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ВС/8078054 від 04.11.2009, укладеного з ПАТ «Страховою компанією «Нова». В свою чергу, [PERSON] уклав договір добровільного страхування наземного транспортного засобу свого автомобіля із ЗАТ Страховою компанією «ВУСО». Відповідно до звіту №534 про оцінку майна від 07.04.2010, складеного ФОП [PERSON], вартість матеріального збитку, завданому власнику автомобіля Mitsubishi Lanser, реєстраційний номер [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП складала 11455,37 грн. 06.05.2010 ЗАТ СК «ВУСО» здійснило виплату страхового відшкодування [PERSON] в сумі 5301,96 грн. 13.09.2010 ПАТ СК «ВУСО» звернулось до ПАТ СК «Нова» з претензією відшкодувати їй зазначену суму. 05.09.2011 ПАТ СК «Нова» сплатила ПАТ СК «ВУСО» зазначену суму страхового відшкодування. 02.01.2014 між ПАТ СК «Нова» та ТОВ «Інвестмент Проперті Протектед» укладено договір про купівлю-продаж боргових зобов`язань, згідно додатку №1 якого права щодо стягнення коштів по зазначеному випадку перейшли до ТОВ «Інвестмент Проперті Протектед». Посилаючись на те, що відповідач всупереч ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правова відповідальності власників наземних транспортних засобів» не повідомив протягом трьох робочих днів про настання ДТП ПАТ СК «Нова» і враховуючи те, що остання сплатила страхове відшкодування за ДТП, в якій було визнано винною відповідача, позивач на підставі договору від 02.01.2014 просить суд стягнути з відповідача в порядку регресу 5301,96 грн. сплаченого страхового відшкодування і 243,60 грн. судового збору. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав заяву про розгляд справи без його участі (а.с. 41-45) Відповідач в судовому засіданні просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, надала письмові заперечення, з яких з урахуванням пояснень в судовому засіданні вбачається, що вона не мала можливості повідомити страхову компанію у передбачений законом термін, оскільки відразу після ДТП перебувала в лікарні. Вважає укладений договір купівлі продажу боргових зобов`язань від 04.01.2014 взагалі незаконним, оскільки, по-перше, фактично, на її думку, цей договорі є договором факторингу, то і стороною може виступати виключно фінансова установа, ким позивач по справі не є, а по-друге, ПАТ СК «Нова» не повідомила її про зміну кредитора на ТОВ «Інвестмент Проперті Протектед», хоча повинна була це зробити. Крім того, звертала увагу суду на пропущення позивачем строку звернення до суду із зазначеним позовом (а.с. 56) Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ним позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В свою чергу, статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, яка в частині 1 вказує на підстави звільнення від доказування, зокрема, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, судом встановлено, що 04.02.2010 постановою Святошинського районного суду м. Києва [PERSON] було визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, а саме в тому, що 13.01.2010 року по вул. Якутській в м. Києві вона, керуючи автомобілем Renault Megan, реєстраційний номер [NUMBER], не вибрала безпечну швидкість руху, не врахувала дорожню обстановку і допустила зіткнення з автомобілем Mitsubishi Lanser, реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON], внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження (а.с. 12) Остання відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалена постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була забезпечена полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ВС/8078054 від 04.11.2009, укладеного з ПАТ «Страховою компанією «Нова», забезпечений транспортний засіб Renault Megan, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 5) Згідно звіту №534 про оцінку майна (атотоварознавче дослідження), складеного ФОП [PERSON], вартість матеріального збитку, завданому власнику автомобіля Mitsubishi Lanser, реєстраційний номер [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП складала 11455,37 грн. (а.с. 14-20) 03.06.2009 між ЗАТ СК «ВУСО» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №063026-02-10-01, забезпечений транспортний засіб Mitsubishi Lanser, реєстраційний номер [NUMBER], а 06.05.2010 - ЗАТ СК «ВУСО» здійснило останньому виплату страхового відшкодування за вищезазначеним страховим випадком в сумі 5301,96 грн. та направило претензію до ВАТ СК «Нова» в порядку ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування» (а.с. 8) Статтею 993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки. 05.09.2011 ПАТ СК «Нова» сплатила ЗАТ СК «ВУСО» в порядку суброгації 5301,96 грн. (а.с. 22) Відповідно до ст. ст. 1191, 1192 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент рогляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Статтею 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закону) встановлено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов. Так, регресний позов подається до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він, зокрема, не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у статті 33 цього Закону. Згідно п.33.1.4 ст.33 Закону невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, водій транспортного засобу причетний до ДТП письмово зобов`язаний надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Так, позивачем доведено, що [PERSON] повідомила ПАТ СК «Нова» про ДТП 13.01.2010 згідно п.33.1.4 Закону лише 25.01.2010 (22.01.2010 повідомлення до контакт-центру) (а.с.6), що також не заперечувалося і відповідачем. Натомість доказів того, що відповідач перебувала у лікарні відразу після ДТП, суду надано не було, у зв`язку з чим суд ставиться до цього критично. 02.01.2014 між ПАТ СК «Нова» та ТОВ «Інвестмент Проперті Протектід» було укладено договір купівлі-продажу боргових зобов`язань, предметом якого виступила купівля-продаж (переуступка) права на регресні вимоги, який включає в себе регресні справи згідно витягу з додатку №1 до договору і щодо [PERSON] (а.с. 24, 28) За таких умов суд вважає, що позивачем правомірно заявлені вимоги до відповідача з приводу відшкодування суми страхового відшкодування в порядку регресу. В свою чергу, позовні вимоги є доведеними та обґрунтованими, відповідають обставинам справи та вимогам чинного законодавства, а тому з [PERSON] на користь ТОВ «Інвестмент Проперті Протектед» підлягає стягненню в порядку регресу сума в розмірі 5301,96 грн. Разом з тим, суд не бере до уваги доводи відповідача про те, що вона вважає укладений між ТОВ «Інвестмент Проперті Пртектід» та ПАТ СК «Нова» договір про купівлю-продаж боргових зобов`язань незаконним, оскільки його оспорювання не є предметом розгляду даного спору. Щодо твердження про неповідомлення її про зміну кредитора в зобов`язанні, то слід зазначити наступне. Судом встановлено, що п. п. б п.6.2 договору купівлі-продажу боргових зобов`язань передбачений обов`язок ПАТ СК «Нова» повідомити боржників про укладання цього договору. Проте як зазначає відповідач, даних про таке повідомлення матеріали справи не містять. Так, статтею 517 ЦК України передбачено, що заміна кредитора в зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено в договорі або в законі. Однак якщо ж боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Між тим, згідно ч.2 ст.518 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання. Так, свої обов`язки по сплаті вищезазначеної суми страхового відшкодування в порядку регресу відповідач ПАТ СК «Нова» не виконала, а єдиною вимогою, яку вона висунула в судовому засіданні проти позивача і ПАТ СК «Нова» було те, що останніми пропущено строки на звернення в суд із даним позовом. Згідно ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність відповідно до ст.257 ЦК України встановлюється тривалістю у три роки. Спеціальна позовна давність до заявленого спору не встановлена. Частиною 6 ст.261 ЦК України передбачено, що за регресними зобов`язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання, тобто в даному випадку з моменту сплати за третю особу - 05.09.2011 року, коли ПАТ СК «Нова» провела виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування ЗАТ СК «ВУСО», а позивач звернувся до суду 29.08.2014 року, що підтверджується поштовим штемпелем на конверті (а.с. 22, 36) Виходячи з наведеного позивач не пропустив строк звернення до суду з регресними вимогами і позовна давність судом не може бути застосована. Крім того, в силу ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена сума судового збору в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved