Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

Сутність заявленої до суду вимоги У листопаді 2020 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, який мотивувала тим, що 04 жовтня 2013 року між нею та відповідачем укладено шлюб. У шлюбі від відповідача нею народжено двох неповнолітніх дітей: дочок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які на даний час перебувають на її утриманні. Станом на день звернення до суду шлюб між сторонами не розірвано. Зазначала, що відповідач проживає окремо від неї та дітей, у добровільному порядку коштів на утримання дітей не надає, доньок вона виховує самостійно, що потребує постійних щомісячних витрат, оскільки позивачка в повній мірі неспроможна самостійно утримувати дітей, адже отримує тільки державну соціальну допомогу при народженні дитини. Зазначила, що відповідач є особою працездатного віку, хоча офіційно непрацевлаштований, але має періодичні доходи від неофіційної роботи, надає послуги таксі по сел. Липова Долина та Роменському районі, а тому має можливість сплачувати аліменти. Інших стягнень з відповідача за виконавчими документами не проводиться. Просила суд щомісячно стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей, доньок [PERSON] та [PERSON] , у твердій грошові сумі в розмірі 1000 грн. на кожну дитину, починаючи стягнення з дня подання позову до суду. Позиція позивача, відповідача по даній справі Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала клопотання про розгляд справи у її відсутність, про підтримання позову в повному обсязі. Відповідач [PERSON] до суду також не з`явився, подав заяву про визнання позову в повному обсязі та про розгляд справи у його відсутність. Процесуальні дії суду у даній справі Ухвалою Липоводолинського районного суду Сумської області від 17 листопада 2020 року у даній справі відкрито провадження, призначено судовий розгляд на 02 грудня 2020 року о 09 год. 30 хв. 02 грудня 2020 року ухвалено рішення суду у справі. Установлені судом фактичні обставини даної справи Із 04 жовтня 2013 року сторони перебувають у шлюбі. У шлюбі від відповідача позивачка народила доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 6-8). Спільні неповнолітні діти сторін по справі, доньки [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають разом із матір`ю без реєстрації місця проживання у [ADDRESS] (а.с. 9-10). Позивачка по справі станом на день судового розгляду є непрацевлаштованою, перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Липоводолинської РДА, з січня по червень 2020 року щомісячно отримувала допомогу при народженні дитини у розмірі 860 грн., проживає без реєстрації в [ADDRESS] , за станом здоров`я є здоровою, проживає разом з неповнолітніми дітьми, інвалідності не має, є заміжньою (а.с. 9, 11). Відповідач за віком є працездатною особою, зареєстрований у [ADDRESS] , інвалідності не має, є одруженим, має неофіційні доходи від тимчасових заробітків. Норми права, які підлягають застосуванню у даній справі Статтею 180 СК України визначений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд ураховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не можу бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом норм ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом із яким проживає дитина. Згідно з нормами ч.1,2 ст.184 СК України суд за заявою одержувача стягує розмір аліментів у твердій грошовій сумі без визначення мінімально гарантованого розміру аліментів. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Висновки суду по суті заявленої вимоги Приймаючи до уваги майнове та сімейне становище сторін, їх стан здоров`я та їх обопільний обов`язок утримувати їх спільних дітей до їх повноліття, стан здоров`я самих дітей, які не мають вроджених вад здоров`я, положення чинного законодавства щодо забезпечення необхідного рівня матеріального утримання дітей їх батьками, застосовуючи засади розумності та справедливості, суд дійшов до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання двох доньок саме у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. на кожну дитину. На думку суду, визначений розмір аліментів, який підлягає стягненню на підставі даного судового рішення, має забезпечити мінімально необхідний життєвий рівень дітей, задовольняючи їх найнеобхідніші потреби з огляду на установлені судом вищевказані обставини щодо майнового стану сторін, їх сімейного стану та стану здоров`я й зростаючі потреби їх спільних дітей у зв`язку з дорослішанням, підтриманням стану їх здоров`я. Також суд приймає визнання позову відповідачем відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, оскільки така процесуальна дія не суперечить закону, не порушує прав інших учасників справи та грунтується на нормах сімейного законодавства. На думку суду, стягнення аліментів з відповідача на користь позивача є втручанням держави у сімейне та приватне життя [PERSON] , проте воно ґрунтується на чітких, доступних та передбачуваних для нього нормах чинного сімейного закону, узгоджується з метою захисту прав дітей і відповідає нагальній потребі дітей на забезпечення їх належного утримання батьками. Також на думку суду, у даній справі при встановленні розумного балансу між майновим становищем батьків (в тому числі, його майнового стану платника аліментів-відповідача по справі) та інтересами дітей на належне утримання для їх повноцінного розвитку й виховання, суд надає перевагу інтересам останніх, оскільки відповідач особою працездатного віку, має доходи від неофіційної трудової діяльності з огляду на визнанням ним заявленого до нього позову, інвалідності не має, тобто він є здатним сплачувати аліменти на двох дітей, які в силу свого віку та рівня розвитку не здатні самостійно себе утримувати (така правова позиція суду узгоджується зі змістом п.2 ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод). Розподіл судових витрат по справі Згідно ст. 141 ЦПК України у зв`язку з задоволенням заявленого позову, судові витрати у виді судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved