Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «РАТІО ІНВЕСТ» звернулось до суду з позовом до Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та просило скасувати постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29 жовтня 2016 року, яка винесена Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], і зобовязати її на підставі звернення Позивача і поданих документів вчинити нотаріальну дію з посвідчення договору купівлі-продажу на підставі ст. 38 Закону України «Про іпотеку» від імені Позивача з одночасною реєстрацією переходу права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наступних обєктів нерухомого майна: - земельна ділянка площею 0,0534 га, призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: м. Київ, Печерський район, вул. Панфіловців, 10 (десять), яка належить [PERSON] на підставі Дублікату Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого від 09 липня 2008 року серія ЯЖ № 007307 та виданий Головним управлінням земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації 10 жовтня 2002 року на підставі рішення Київської ради від 20 червня 2002 року № 38/38 та зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 82-2-01258. кадастровий номер 8000000000:82:296:0034; - земельна ділянка площею 0,0481 га, призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: м. Київ, Печерський район, вул. Панфіловців, 12 (дванадцять), яка належить [PERSON] на підставі Дублікату Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого від 09 липня 2008 року, серія ЯЖ № 007306, та видане Головним управлінням земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації 07 червня 2002 року на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 23 квітня 2002 року № 3-2342 (АЕР №984533) та зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №82-2-01181кадастровий номер 8000000000:82:296:0033; - житловий будинок, загальною площею 848,60 кв.м, житловою 431,20 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Панфіловців, 10, 12 (десять кома дванадцять), який належить [PERSON] на підставі Дублікату Свідоцтва про право власності, виданого Головним управлінням житлового забезпечення від 01 липня 2003 року, серія САВ №863216, виданого на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення від 23 червня 2003 року № 1072-С/ЖБ, дублікат виданий на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення від 28.03.2008 року № 554-С/ЖБ взамін втраченого свідоцтва серії САА № 953822, та зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна від 08 квітня 2008 року і записано у реєстрову книгу № д. 99-68 за реєстровим №14904. Позивач вважає дії Відповідача з винесення постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії незаконними, а тому звернувся до суду за захистом свого порушеного права. Представник Позивача 09.12.2016 року подав до суду заяву, в якій просив суд розглядати справу без його присутності та фіксації процесу технічними засобами, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.\~\~ Відповідач - Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, але до суду не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю. Представник Третьої особи 09.12.2016 року подав до суду заяву, в якій просив суд розглядати справу без його присутності та фіксації процесу технічними засобами, а також подав письмові пояснення щодо суті заявлених позовних вимог, в яких позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.\~\~ Дослідивши матеріали справи, вирішивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок всіх доказів у їх сукупності і оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному зясуванню всіх обставин справи, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1\~ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 10 ЦПК України\~визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 11 ЦПК України\~визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 20.08.2008 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Форум» та [PERSON] укладений Кредитний договір №\~0435/08/01-CLNv, відповідно до умов якого ПАТ «Банк Форум» надало [PERSON] кредитні кошти на умовах Кредитного договору, проте останнім не були виконані умови Кредитного договору, в звязку з чим утворилась заборгованість. 20.08.2008 між Банком та [PERSON] в забезпечення виконання зобовязання за Кредитним Договором було укладено Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №\~3885. Предметом Договору іпотеки сторони обумовили наступне майно [PERSON]: - земельна ділянка площею 0,0534 га, призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: м. Київ, Печерський район, вул. Панфіловців, 10 (десять), яка належить [PERSON] на підставі Дублікату Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого від 09 липня 2008 року серія ЯЖ № 007307 та виданий Головним управлінням земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації 10 жовтня 2002 року на підставі рішення Київської ради від 20 червня 2002 року № 38/38 та зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 82-2-01258. кадастровий номер 8000000000:82:296:0034; - земельна ділянка площею 0,0481 га, призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: м. Київ, Печерський район, вул. Панфіловців, 12 (дванадцять), яка належить [PERSON] на підставі Дублікату Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого від 09 липня 2008 року, серія ЯЖ № 007306, та видане Головним управлінням земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації 07 червня 2002 року на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 23 квітня 2002 року № 3-2342 (АЕР №984533) та зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №82-2-01181кадастровий номер 8000000000:82:296:0033; - житловий будинок, загальною площею 848,60 кв.м., житловою 431,20 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Панфіловців, 10, 12 (десять кома дванадцять), який належить [PERSON] на підставі Дублікату Свідоцтва про право власності, виданого Головним управлінням житлового забезпечення від 01 липня 2003 року, серія САВ №863216, виданого на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення від 23 червня 2003 року № 1072-С/ЖБ, дублікат виданий на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення від 28.03.2008 року № 554-С/ЖБ взамін втраченого свідоцтва серії САА № 953822, та зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна від 08 квітня 2008 року і записано у реєстрову книгу № д. 99-68 за реєстровим № 14904. 29.07.2016 між Банком та Позивачем був укладений Договір про відступлення прав вимоги 159-Ф, за умовами якого Банк відступив Позивачу права вимоги до [PERSON], що належать Банку на підставі Кредитного договору та у звязку з ним, а ТОВ «ФК «Ратіо Інвест» прийняло Права вимоги, а саме усі права Банку як кредитора до [PERSON] щодо виконання зобовязань, які виникли на підставі Кредитного договору або у звязку з ним, в обсязі та на умовах, що існують на дату укладення цього Договору або виникнуть у майбутньому (майбутня вимога), у тому числі, але не обмежуючись, всі права та засоби захисту прав, які доступні ПАТ «БАНК ФОРУМ» в якості кредитора, якщо інше не передбачено цим Договором. 29.07.2016 року між Банком та Позивачем на підставі ч.1 ст.24 Закону України «Про іпотеку» було укладено Договір про відступлення прав за договором іпотеки, посвідчений 29.07.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №\~975, за умовами п. 1.2 якого Позивач набув усіх прав замість Банку одержати, переважно перед іншими кредиторами [PERSON], у порядку, визначеному Договором іпотеки та Законом України «Про іпотеку», задоволення всіх своїх вимог (повернення суми основної заборгованості, сплати нарахованих процентів, комісій, можливої неустойки (штраф, пеня), відшкодування збитків, тощо), які випливають з умов Кредитного договору та/або Договору іпотеки, за рахунок майна, вказаного в п. 1.4. цього Договору. 05.08.2016 року Позивач направив [PERSON] та [PERSON] вимогу-попередження в порядку ст. 35 Закону України «Про іпотеку» про звернення стягнення на предмет іпотеки, що підтверджується описами вкладення до цінного листа. 28.10.2016 року на підставі статті 38 Закону України «Про іпотеку» та п.6.3 розділу 6 Договору іпотеки позивач звернувся до Відповідача за нотаріальним посвідченням договору купівлі-продажу предмета іпотеки, який планував укласти із Третьою особою. 29.10.2016 року Відповідачем було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, мотивуючи свою відмову наявністю відносно предмета іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно заборони на підставі ухвали Ленінського районного суду м.\~Харкова від 19.07.2016 року, а також наявністю зареєстрованих у житловому будинку, що входить до предмету іпотеки, малолітніх осіб з 05.03.2016 року. Задовольняючи позовні вимоги Позивача, суд виходить з наступного. Відповідно до п.\~6.3 Договору іпотеки задоволення вимог Іпотекодержателя може здійснюватися шляхом\~передачі Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобовязань за Кредитним договором у порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку»; продажу Іпотекодержателем від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до п. 6.4 Договору іпотеки у випадку прийняття рішення Іпотекодержателем про задоволення своїх вимог шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, застереження в цьому Договорі є правовою підставою для реєстрації права власності Іпотекодержателя на предмет іпотеки. Відповідно до п. 6.5 Договору іпотеки у випадку прийняття рішення Іпотекодержателем про задоволення своїх вимог шляхом реалізації свого права на продаж предмета іпотеки будь-якій особі, Іпотекодержатель зобовязаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити [PERSON] про свій намір укласти цей договір. [PERSON] в такому разі має право виконати основне зобов?язання, включаючи усі витрати, понесені Іпотекодержателем та третіми особами у звязку з проведенням звернення стягнення на предмет іпотеки, протягом тридцятиденного строку. Матеріалами справи підтверджується факт завчасного належного повідомлення Позивачем [PERSON] та Боржника про свій намір укласти Договір купівлі-продажу майна, що є предметом іпотеки. За таких обставин, Позивач є належною особою, яка мало право звернутись до Відповідача за нотаріальним посвідченням Договору купівлі-продажу предмета іпотеки. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Згідно ст. 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно ст.\~38 Закону України «Про іпотеку» якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. Якщо особи, які мають зареєстровані права чи вимоги на предмет іпотеки, не висловили наміру його придбати, іпотекодержатель вправі продати предмет іпотеки будь-якій іншій особі на власний розсуд. Цією ж статтею передбачено, що дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця. Аналогічні умови узгоджені сторонами в договорі іпотеки, права за яким набув Позивач. Відповідно до ст.5 Закону України\~«Про нотаріат»\~нотаріус зобов'язаний:\~\~здійснювати свої професійні обов'язки відповідно до цього Закону і принесеної присяги, дотримуватися правил професійної етики; сприяти громадянам, підприємствам, установам і організаціям у здійсненні їх прав та захисті законних інтересів, роз'яснювати права і обов'язки, попереджати про наслідки вчинюваних нотаріальних дій для того, щоб юридична необізнаність не могла бути використана їм на шкоду; зберігати в таємниці відомості, одержані ним у зв'язку з вчиненням нотаріальних дій; відмовити у вчиненні нотаріальної дії в разі її невідповідності законодавству України або міжнародним договорам; вести нотаріальне діловодство та архів нотаріуса відповідно до встановлених правил;дбайливо ставитися до документів нотаріального діловодства та архіву\~\~нотаріуса, не допускати їх пошкодження чи знищення;\~\~ надавати документи,\~\~інформацію\~\~і\~\~пояснення\~\~на вимогу Міністерства юстиції України,\~\~Головного\~\~управління\~\~юстиції Міністерства\~\~юстиції\~\~України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі при здійсненні ними повноважень щодо контролю за організацією діяльності та виконанням нотаріусами правил нотаріального діловодства; постійно підвищувати свій професійний рівень, а у випадках, передбачених пунктом 3 частини першої статті 29-1 цього Закону, проходити підвищення кваліфікації; виконувати інші обов'язки, передбачені законом. Згідно ч.1,3 ст.49 Закону України\~«Про нотаріат»\~нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: вчинення такої дії суперечить законодавству України; не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; правочин, що укладається від імені юридичної\~\~особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; особа,\~\~яка\~\~звернулася\~\~з\~\~проханням\~\~про\~\~вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; особа,\~\~яка\~\~звернулася\~\~з\~\~проханням\~\~про\~\~вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов'язані з її вчиненням; в інших випадках, передбачених законом. Нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. Аналогічні положення містяться в главі 13 розділу І «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5. Відповідно до п.2 глави 2 розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, якщо рішенням суду або договором про задоволення вимог іпотекодержателя передбачено право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, посвідчення таких договорів здійснюється за загальними правилами посвідчення договорів відчуження. Відповідно до п.п.2 3 глави 13 розділу І «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» нотаріуси не приймають для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у статті 47 Закону, або містять відомості, передбачені частиною третьою статті 47 зазначеного Закону. Нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов'язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз'яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. У постанові про відмову зазначаються: дата винесення постанови; прізвище, ініціали нотаріуса, який виніс постанову, найменування та місцезнаходження державної нотаріальної контори або найменування нотаріального округу та адреса розташування робочого місця приватного нотаріуса; прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, місце її проживання або найменування і місцезнаходження юридичної особи; про вчинення якої нотаріальної дії просила особа, що звернулася до нотаріуса (короткий зміст прохання); причини відмови у вчиненні нотаріальної дії з посиланням на чинне законодавство; порядок і строки оскарження відмови з посиланням на норми цивільного процесуального законодавства. Як вбачається з матеріалів справи, на підставі ухвали Ленінського районного суду м.\~Харкова від 19.07.2016 року у справі №\~642/4027/16 у Державному реєстрі речових на нерухоме майно відносно всього майна [PERSON] в інтересах обтяжувача [PERSON] зареєстровано обтяження предмета іпотеки. Зазначеною ухвалою заборонено [PERSON] та [PERSON] вчиняти дії щодо реалізації будь якого (рухомого, нерухомого) майна, яке належить їм на праві власності, на загальну вартість 2\~060\~143\~грн. у будь який спосіб. Зазначена ухвала не містить жодних заборон щодо вчинення правочинів відносно нерухомого майна, що належить на праві власності [PERSON] та [PERSON] від імені інших осіб. Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 25.10.2016 у справі №\~642/4027/16 було встановлено, що ухвала Ленінського районного суду м.\~Харкова від 19.07.2016 року у справі №\~642/4027/16 щодо заборони [PERSON] та [PERSON] вчиняти дії щодо реалізації будь якого рухомого, нерухомого майна, яке належить їм на праві власності, на загальну суму 2\~060\~143грн., у будь-який спосіб, не є перешкодою звернення стягнення на предмет іпотеки та не порушує прав іпотекодержателя. Таким чином, суд дійшов висновку, що зазначені вище судові рішення, на підставі яких до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запис про заборону [PERSON] та [PERSON] відчужувати будь-яке майно, стосуються виключно заборони вчиняти відповідні правочини від імені зазначених осіб та не обмежують законні права інших осіб на відчуження майна, власниками якого є [PERSON] та [PERSON] Отже наявність зазначеної заборони не є підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії. Матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] за відсутності письмового дозволу Банку та Позивача, після укладення Договору іпотеки, здійснив реєстрацію місця проживання в житловому будинку, який входить до предмета іпотеки, двох малолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON], які не є членами родини [PERSON] Відповідно до п. 2.2. «Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів», затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22.11.2012 N 1077, право на проживання в житлі ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди) або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім'ї на реєстрацію місця проживання. У разі реєстрації місця проживання у центрі договір оренди житлового приміщення може бути засвідчено адміністратором центру. Реєстрація власником у нерухомому майні інших осіб здійснюється шляхом подання своєї згоди у формі заяви до органу реєстрації. Правовою підставою, що надає право на проживання в житлі, є згода власника на таке проживання. [PERSON], надавши згоду у формі заяви на реєстрацію інших осіб, які не є членами сімї, у будівлі вчинив юридичну значиму дію, яка змінила обсяг прав зареєстрованих осіб вони набули право на проживання (перебування) у будинку. Така дія є одностороннім правочином. Відповідно до ч.1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до ч.2 ст. 202 ЦК України одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов'язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов'язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Вчинення одностороннього правочину із надання згоди на реєстрацію місця проживання у будівлі, що є предметом іпотеки, без зголи Банку та Позивача суперечить Закону та положенням Договору іпотеки. Згідно п.\~3.1.6 Договору іпотеки [PERSON] зобовязаний, в тому числі, не обтяжувати його зобовязаннями з боку третіх осіб (зокрема, не передавати його в найм (оренду), в користування іншим особам, наступну іпотеку тощо) без отримання попередньої письмової згоди на це Іпотекодержателя. Відповідно до ч.3 ст. 9 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець має право виключно на підставі згоди іпотекодержателя, в тому числі, передавати предмет іпотеки в спільну діяльність, лізинг, оренду, користування. Відповідно до ч. 3 « правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним. Невідповідність вимогам Закону одностороннього правочину із надання згоди на реєстрацію місця проживання у будівлі, що є предметом іпотеки, свідчить про нікчемність такого правочину. Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Таким чином вчинений [PERSON] односторонній правочин не створює будь-яких юридичних наслідків, а тому не міг бути перешкодою для вчинення Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] реєстраційної дії з посвідчення договору купівлі-продажу. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновків, що постанова Відповідача про відмову у вчиненні реєстраційної дії є незаконною, обмежує права Позивача та Третьої особи. Аналізуючи зібрані по справі докази, враховуючи викладене, суд вважає, що Відповідачем безпідставно відмовлено Позивачу у вчиненні нотаріальної дії, а тому позовні вимоги Позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved