Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі позивач) звернулося до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 26.03.2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» і [PERSON] (далі відповідач) було укладено кредитний договір № R53113220375В, за яким відповідач отримав в банку кредит в розмірі 50000 грн. з виплатою сплатою 27 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобовязався повернути кредит в строк до 23.03.2015 року. 07.11.2014 року між ПАТ «ВТБ Банк» та позивачем було укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого банк передав позивачу права первісного кредитора. За реєстром прав вимоги (додаток №1) позивач набув права вимоги до відповідача в сумі 32188,85 грн. Позивач зазначає, що відповідач не виконував умов договору та не повернув кредит, хоча був повідомлений про виникнення заборгованості по сплаті передбачених договором платежів. Станом на 07.11.2014 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 32188,85 грн., яка складається з наступного: 27317,57 грн. - заборгованість за кредитом; 4871,28 грн. - заборгованість по відсоткам. Представник позивача в судове засідання не зявився, подана заява з проханням про розгляд справи у відсутності представника позивача та задоволення позову. Від відповідача 17.09.2015 року надійшла заява, у якій він просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона збов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно з анкетою - заявою від 21.03.2012 року (а.с. 9-10) та кредитним договором № R53113220375В від 26.06.2012 року (а.с. 4-7) відповідач погодився на отримання споживчого кредиту від «ВТБ Банку», про що свідчить його підпис на заяві та кредитному договорі. За умовами кредитного договору позивач отримав кредит в розмірі 50000 грн. з процентною ставкою 27 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач зобовязався повернути кредит в строк до 23.03.2015 року. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона ( боржник ) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію ( передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. 525 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завданні простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 514 ЦК України). Як вбачається з договору № 071114 нв від 07.11.2014року, укладеного між ПАТ «ВТБ Банк» та позивачем банк відступив позивачу право вимоги, як первісного кредитора (а.с. 30-36). Згідно з витягом з додатку №1 до договору про відступлення права вимоги № 071114нв від 07.11.2014 року позивач набув права вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 32188,85 грн.. Станом на 07.11.2014 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 32188,85 грн., яка складається з наступного: 27317,57 грн. - заборгованість за кредитом; 4871,28 грн. - заборгованість за відсотками (а.с.24-25). Отже, відповідач в односторонньому порядку порушив умови договору, тому суд вважає за необхідне стягнути з нього кредит та нараховані відсотки у повному обсязі, відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно з ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач сплатив судовий збір в 321 (триста двадцять одну) грн.. 89 коп.. На підставі викладеного, ст.ст. 509, 512, 514, 525, 526, 1046, 1048-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved