Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» звернулось до суду з вищевказаним позовом, обгрунтовуючи позовні вимоги тим, що [PERSON] звернулася до ПАТ «АЛЬФА-БАНК» з заявою щодо отримання кредиту та надав всі необхідні для отримання кредиту документи. ПАТ «АЛЬФА-БАНК», розглянувши заяву відповідача та надані до неї документи, прийняло позитивне рішення про надання кредиту і між сторонами було укладено договір про надання кредиту № 500217015 від 12.07.2011 року. Згідно з умовами кредитного договору № 500217015 від 12.07.2011 року, ПАТ «АЛЬФА-БАНК» надав відповідачу кредит на принципах поворотності, платності, строковості, у сумі 49 999,00 грн., з кінцевим строком погашення до 14.07.2014 року. Відповідач виконував взяті на себе зобов'язання з істотним порушенням умов кредитного договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості за кредитним договором № 500217015 від 12.07.2011 року. Внаслідок істотних порушень відповідачем зобов'язань за кредитним договором, ПАТ «АЛЬФА-БАНК» визнав строк повного повернення кредиту таким що настав та розпочав процедуру досудового врегулювання проблемної заборгованості, здійснюючи телефонні дзвінки та шляхом направлення письмових повідомлень про необхідність сплати простроченої заборгованості. Але вимоги ПАТ «АЛЬФА-БАНК» щодо погашення простроченої заборгованості за кредитним договором № 500217015 від 12.07.2011 року відповідачем були проігноровані, а прострочена заборгованість не сплачена. 23.12.2013 року між ПАТ «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» було укладено договір факторингу № 2013-1, відповідно до умов якого ПАТ «АЛЬФА-БАНК» відступило на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» своє право вимоги заборгованості за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором № 500217015 від 12.07.2011 року, укладеним між [PERSON] та ПАТ «АЛЬФА-БАНК», в зв'язку з цим останнє набуло статусу нового кредитора за вказаним кредитним договором. Станом на 23.12.2013 року прострочена заборгованість відповідача за кредитним договором № 500217015 від 12.07.2011 року складала 71 423,10 грн. з яких:прострочена заборгованість по тілу кредиту - 62 723,10 грн.; прострочені відсотки за користування кредитом - 8 700,00 грн. Додаткових нарахувань штрафних санкцій, пені та іншого з моменту відступлення права вимог, новим кредитором не здійснювалось. Сплати коштів зі сторони відповідача в рахунокзаборгованості за кредитним договором також не було. Таким чином, не сплачена заборгованість за кредитним договором № 500217015 від 12.07.2011 року, складає: 71 423,10 грн. За вказаних підстав позивач просить суд стягнути з відповідача вищевказану суму заборгованості та понесені ним судові витрати на сплату судового збору за рішенням суду. В судове засідання представник позивача не з'явився, однак в прохальній частині позовної заяви також просив розглянути справу без його участі, зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти заочного рішення не заперечує. Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з'явився без поважних причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся судом завчасно та належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, які повернулись на адресу суду. Заяв про розгляд справи без його участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву відповідачем у запропонований судом строк до суду не подано. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача, на підставі ухвали суду про заочний розгляд справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] звернулася до ПАТ «АЛЬФА-БАНК» з заявою щодо отримання кредиту та надав всі необхідні для отримання кредиту документи. ПАТ «АЛЬФА-БАНК», розглянувши заяву відповідача та надані до неї документи, прийняло позитивне рішення про надання кредиту і між сторонами було укладено договір про надання кредиту № 500217015 від 12.07.2011 року. Згідно з умовами кредитного договору № 500217015 від 12.07.2011 року, ПАТ «АЛЬФА-БАНК» надав відповідачу кредит на принципах поворотності, платності, строковості, у сумі 49 999,00 грн., з кінцевим строком погашення до 14.07.2014 року, що підтверджується ксерокопією вказаного кредитного договору (а.с. 39-42). 23.12.2013 року між ПАТ «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» було укладено договір факторингу № 2013-1, відповідно до умов якого ПАТ «АЛЬФА-БАНК» відступило на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» своє право вимоги заборгованості за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором № 500217015 від 12.07.2011 року, укладеним між [PERSON] та ПАТ «АЛЬФА-БАНК», в зв'язку з цим останнє набуло статусу нового кредитора за вказаним кредитним договором, що підтверджується ксерокопією вказаного договору (а.с. 6-15, 16). Станом на 23.12.2013 року прострочена заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором № 500217015 від 12.07.2011 року складала 71 423,10 грн. з яких:прострочена заборгованість по тілу кредиту - 62 723,10 грн.; прострочені відсотки за користування кредитом - 8 700,00 грн. Додаткових нарахувань штрафних санкцій, пені та іншого з моменту відступлення права вимог, новим кредитором не здійснювалось, що вбачається з витягу з Реєстру до договору факторингу (а.с. 16). На адресу [PERSON] 29.05.2018 року за вих. № 2-3034462 було направлено досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості, яка відповідачем станом на дату звернення до суду з даним позовом - 04.09.2018 року, залишилась без виконання, що підтверджується ксерокопією цієї вимоги (а.с. 43). Таким чином, не сплачена заборгованість за кредитним договором № 500217015 від 12.07.2011 року, складає: 71 423,10 грн. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. А положення ст. 599 ЦК України, передбачають, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самі сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Згідно ст. 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання. В результаті такого прострочення відповідач істотно порушив умови договору, так як позивач вчасно не отримав належні йому кошти і не використав їх в своїй діяльності. Оскільки судом встановлено, що відповідач не дотримує умов укладеного договору, в порядку та в строки, передбачені зазначеним договором, кредит не повернув, а право позивача невиконанням зобов`язання порушено, тому воно підлягає судовому захисту. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, тому підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762 грн., які було понесено позивачем при подачі вказаного позову до суду, підлягають стягненню на його користь з відповідача.

Outcome: approved