Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

ТзОВ «Вердикт Фінанс» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про звернення стягнення. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 17.10.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладений договір про надання споживчого кредиту № 1108606000, відповідно до якого він отримав 14 800 швейцарських франків для придбання автомобіля та взяв зобов'язання повернути кредит до 15.09.2013 року за сплатою відсотків 8,20 % річних за користування кредитом. 17.10.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладений договір застави, відповідно до якого [PERSON] надав в заставу належний йому на праві власності автомобіль марки Шкода Фабіа, 2006 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER]. Однак, відповідач [PERSON] належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання. Станом на 02.10.2013 року утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі - 64 057 грн. 47 коп. Рішенням загальних зборів акціонерів від 27 жовтня 2009 року АКІБ «УкрСиббанк» змінило своє найменування на публічне акціонерне товариство. 20.04.2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТзОВ «Кредекс Фінанс» укладено договір факторингу № 05/12, відповідно до якого ПАТ «УкрСиббанк» відступив на користь ТзОВ «Кредекс Фінанс» своє право вимоги заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 11058606000 від 17.10.2006 року. 20.04.2012 року між ТзОВ «Кредекс Фінанс» та ТзОВ «Вердикт Фінанс» укладено договір факторингу № 05/12-КВ, відповідно до якого ТзОВ «Кредекс Фінанс» відступив на користь ТзОВ «Вердикт Фінанс» своє право вимоги заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 11058606000 від 17.10.2006 року. На підставі вказаних договорів від 20.04.2012 року позивач абу право вимоги, що виникло з договору про надання споживчого кредиту № 11058606000 від 17.10.2006 року. На підставі наведеного просить суд звернути стягнення на предмет застави автомобіль марки Шкода Фабіа, 2006 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 11058606000 від 17.10.2006 року шляхом продажу вказаного автомобіля ТзОВ «Вердикт Фінанс», з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем та стягнути з відповідача судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, а подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, а тому згідно вимог ст. 224 ЦПК України судом ухвалено заочне рішення. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст. ст. 509, 526, 527, 530, 549, 550, 572, 576, 577, 589, 590, 1054,1053 ЦК України. Рішенням загальних зборів акціонерів від 27 жовтня 2009 року АКІБ «УкрСиббанк» змінило своє найменування на публічне акціонерне товариство. 20.04.2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТзОВ «Кредекс Фінанс» укладено договір факторингу № 05/12, відповідно до якого ПАТ «УкрСиббанк» відступив на користь ТзОВ «Кредекс Фінанс» своє право вимоги заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 11058606000 від 17.10.2006 року. 20.04.2012 року між ТзОВ «Кредекс Фінанс» та ТзОВ «Вердикт Фінанс» укладено договір факторингу № 05/12-КВ, відповідно до якого ТзОВ «Кредекс Фінанс» відступив на користь ТзОВ «Вердикт Фінанс» своє право вимоги заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 11058606000 від 17.10.2006 року. На підставі вказаних договорів від 20.04.2012 року позивач абу право вимоги, що виникло з договору про надання споживчого кредиту № 11058606000 від 17.10.2006 року. З матеріалів справи вбачається, що 17.10.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладений договір про надання споживчого кредиту № 1108606000, відповідно до якого він отримав 14 800 швейцарських франків для придбання автомобіля та взяв зобов'язання повернути кредит до 15.09.2013 року за сплатою відсотків 8,20 % річних за користування кредитом. 17.10.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладений договір застави, відповідно до якого [PERSON] надав в заставу належний йому на праві власності автомобіль марки Шкода Фабіа, 2006 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER]. Судом також встановлено, що позивач звернувся з письмовою вимогою до [PERSON] про добровільне погашення заборгованості, з моменту отримання вимоги. Вимоги позивача були проігноровані і залишились невиконані. Згідно п. 3.1.4. заставодержатель має право у випадку невиконання заставодавцем зобов'язання за договором застави та/або за кредитним договором звернути стягнення на предмет застави, реалізувати його відповідно до розділу 5 договору, та за рахунок вирученої від реалізації предмета застави суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи повернення суми кредиту, сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, пов'язаних із зверненням стягнення і реалізацією предмета застави. 18.02.2013 року на підставі договору застави до державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено реєстраційний запис про приватне обтяження транспортного засобу, що підтверджується витягом № 39940583 про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (а.с. 64). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 589 ЦК України, ст. 19 Закону України «Про заставу», ст. 22 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави, також за рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Враховуючи те, що заборгованість за кредитним договором та договором застави у встановлений строк не сплачена, позивач отримав право звернення стягнення на предмет застави. Статтею 590 ч. 1 ЦК України передбачено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, оскільки [PERSON] не виконав умови договору про надання споживчого кредиту та умови договору застави, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає задоволенню. Крім того, слід стягнути з відповідача в користь позивача понесені ним судові витрати в розмірі 640,47 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved