Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

Сторони та їх представники у судове засідання не з'явилися, надавши письмові заяви у яких позов підтримали та визнали у повному обсязі і просили справу розглянути без їхньої участі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що [PERSON], [INFO] (Свідоцтво про народження серія [NUMBER], видане Ігренським міським відділом записів актів цивільного стану Дніпропетровської області за актовим записом №168) 27 липня 1985 року зареєструвала шлюб у відділі запису актів цивільного стану Самарського району міста Дніпропетровська з [PERSON] і змінила своє прізвище на «[PERSON]» (Свідоцтва про реєстрацію шлюбу серії [NUMBER], актовий запис за №334). [INFO] року помер батько позивачки - [PERSON] (Свідоцтво про смерть видане виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області серія [NUMBER], за актовим записом №09. Як встановлено у судовому засіданні, заповіт померлий не залишив, тому після його смерті відкрилась спадщина за законом і до складу спадкоємців першої черги за законом, згідно вимог ст. 1261 Цивільного Кодексу України, увійшли: позивачка [PERSON] (як донька спадкодавця), а також треті особи [PERSON] (як дружина померлого) та доньки - [PERSON] і [PERSON] Зокрема, судом визначено, що всі спадкоємці за законом, звернулися з заявами до приватного нотаріуса Дніпропетровського районного нотаріального округу Юрченко Л.Л. з відповідними заявами, а саме: [PERSON] - про те, що спадщину приймає у відповідності до ст. 1268 Цивільного Кодексу України, а інші спадкоємці - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] із заявами про те, що відмовляються від своєї долі в спадковому майні на користь позиваки, що відповідає вимогам (ст. 1273 ЦК України). Так, на частину спадкового майна, а саме на земельну ділянку площею 0,1323 га за кадастровим номером [NUMBER], що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, [ADDRESS] та яка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю, серія [NUMBER], виданий 05 квітня 1995 року Олександрівською сільською радою Дніпропетровського району Дніпропетровської області, на ім'я [PERSON] приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу Юрченко Л.Л. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, серія ВРР №096706 від 14 лютого 2012 року. Крім того, після смерті [PERSON] залишилося і інше спадкове майно, а саме: домоволодіння [ADDRESS] в селі Олександрівка, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області. Однак, незважаючи на те, що ніхто право позивачки на дану частину спадщини, що відкрилась після смерті батька, не оспорює, нотаріусом не може бути видано Свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відповідно до пунктів 4.14, 4.15, 4.18 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (№ 296/5 від 22.02.2012 року) при видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, яке підлягає реєстрації, нотаріус перевіряє належність цього майна спадкодавцеві на підставі правовстановлювальних документів. А спадкодавцем, за свого життя, не було отримано правовстановлювального документу на житловий будинок [ADDRESS] Дніпропетровського району, Дніпропетровської області. Комунальним підприємством Дніпропетровського району «Бюро технічної інвентаризації» 03 січня 2012 року було надано рішення про відмову в наданні витягу з Реєстру прав власності на спірне домоволодіння з тих підстав, що згідно ст. 25 (п4), ст. 346 (п. 11) Цивільного Кодексу України цивільна правоздатність та право власності припиняється у разі смерті власника, а [PERSON] за життя не оформлялося та не реєструвалося право власності на даний житловий будинок. Відповідно до ст. ст. 182, 210 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є смерть власника. Відповідно до ст. 25 ЦК України правоздатність особи (здатність мати права та обов'язки) припиняється в момент її смерті. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Враховуючи, що до Позивачки перейшли права власності на житловий будинок, проте вона не має можливості оформити законодавчі документи у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів у спадкодавця. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права судом. Нормою ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Приписами ст. 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Пунктом 2 ст. 1274 ЦК України передбачено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Згідно з абз. 4 п. 216 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 р. за N20/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус для видачі свідоцтва про право на спадщину вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з реєстру прав власності, а в місцевостях, де інвентаризація не проводилась, - довідку відповідного органу місцевого самоврядування. Оскільки в судовому засіданні встановлено факт наявності спадкових прав позивача на вищезазначене спадкове майно, а її позовні вимоги не суперечать чинному законодавству і не порушують прав третіх осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved