Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

ТОВ «Еталон Краси» звернулося до суду з позовом до [PERSON] та збільшивши позовні вимоги, просить стягнути заборгованість за договором купівлі-продажу від 27.01.2015 року в розмірі 29 761 грн. 85 коп. Позивач свої вимоги мотивує тим, що між ТОВ «Еталон Краси» та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу №НВ 0301, відповідно до якого позивач зобов'язується надати клієнту комплекс товарів та послуг по догляду за шкірою обличчя, а клієнт зобов'язується прийняти цей комплекс по догляду згідно Акту приймання -передачі товару та заплатити за нього визначену договором грошову суму, а саме 21700 грн. Позивач свої зобов'язання перед відповідачкою, відповідно до укладеного договору виконав в повному обсязі, що вбачається із Акту приймання-передачі від 27 січня 2015 року. При цьому, відповідачка взяті на себе зобов'язання за договором не виконала в повному обсязі. Посилаючись на норми ст. ст. 625, 692, 1048 ЦК України, просить стягнуту суму основного боргу в розмірі 20 700 грн., пеню 7048, 82 грн.; 3 % річних 499, 63 грн., інфляційні втрати - 1513, 40 грн., а також витрати по сплаті судового збору. В судове засідання представник позивача не зявився, надіславши клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про день та час слухання справи повідомлялась у встановленому законом порядку (а.с.19), причини неявки суду не відомі, заяв чи клопотань до суду не надходило, а отже в силу ст. 74 ЦПК України, вона вважається повідомленою про час і місце розгляду даної справи. Суд вважає за можливе відповідно до ст. 169 ЦПК України, розглядати справу на підставі наявних матеріалів та у відсутність відповідачки, та відповідно до ст. 224 ЦПК України, ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. У зв'язку з тим, що Цивільним Кодексом України не встановлено загальних вимог щодо форми договору купівлі-продажу, на нього поширюються загальні вимоги, встановлені щодо форми правочину (ст.ст. 205- 209 ЦК). На підставі ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що 27 січня 2015 року між ТОВ «Еталон Краси» та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу №НВ 0301, відповідно до якого позивач зобов'язується надати клієнту комплекс товарів та послуг по догляду за шкірою обличчя, а Клієнт зобов'язується прийняти цей комплекс по догляду, згідно Акту приймання- передачі товару та заплатити за нього визначену договором грошову суму , що становить 21700 грн. ( а.с. 5) Клієнт вносить перший платіж на рахунок Сторони 1 в сумі 1000 грн. Перший внесок у розмірі 1000 грн. [PERSON]О було сплачено 30.01.2015 року, що підтверджується меморіальним ордером. ( а.с.44 ) Як вбачається із Акту приймання-передачі від 27 січня 2015 року, відповідач товар отримала, претензій щодо отриманого товару та щодо виконання продавцем своїх обов'язків за договором відповідач не мала, про що свідчить підпис останньої ( а.с. 8). 27 січня 2015 року сторони підписали Додаткову угоду №R 0011460 , за умовами якої відповідачці надано розстрочку платежу шляхом встановленого наступного графіку платежів:щомісячний платіж у розмірі 1150 грн . до 27 числа кожного місяця, починаючи з 27.02.2015 року по 27.07.2016 року . Відповідачка взяті на себе зобов'язання за Договором не виконала, грошові кошти за отриманий товар не сплатила. Позивачем, з метою попередження порушення умов Договору та повернення існуючої заборгованості, 21.04.2015 року вих. № 55 було направлено претензію про погашення заборгованості за вказаним вище Договором, однак відповідачка залишила претензію без відповіді та без виконання. Оскільки відповідачка не виконала взяті на себе зобовязання за договором купівлі-продажу №НВ 0301 від 27 січня 2015 року та не сплатила коштів, які зобовязалася сплатити, сума заборгованості за договором становить 20 700 грн. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки доведено, що відповідач ухиляється від виконання покладених на нього зобовязань, з нього підлягає стягненню сума боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення з 28 лютого 2015 року по 31.08.2016 року, що становить: 3% річних 499, 63 грн , інфляційні втрати - 1513, 40 грн. Позивач у своїй позовній заяві, просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 7048 грн. 82 коп., при цьому посилається на норми ст..ст. 692, 1048 ЦК України, які регулюють питання сплати процентів за користування чужими грошовими коштами у разі прострочення оплати товару. Таким чином, позивач фактично ставить питання про стягнення процентів за користування чужими грошовими коштами. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що відповідачем були порушені договірні зобов»язання, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню та підлягає стягненню з [PERSON] на користь позивача сума боргу станом на 31.08.2016 року у розмірі - 29 761 грн. 85 коп., що складається : основний борг - 20 700 ( двадцять тисяч сімсот ) грн.; проценти 7048 грн. 82 коп ; 3 % річних 499 грн. 63 коп ; інфляційні втрати - 1513 грн. 40 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають відшкодуванню понесені та документально підтверджені судові витрати, пропорційно задоволенню позовних вимог у сумі 1378 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved