Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

Сторони по справі перебувають у шлюбі, від якого у них народилося четверо дітей, а саме: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Позивач наполягає, що шлюб між сторонами виявився не вдалим, окрім того відповідач добровільно не надає допомоги на утримання своїх дітей, а позивач достатніх коштів на їх належне утримання не має. У добровільному порядку про стягнення аліментів сторонам домовитися не вдалося, а тому [PERSON] змушена звернутись до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання їх спільних дітей у розмірі 1/2 частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін на підставі ухвали суду від 22.02.2019 року. Ухвалою суду, яка направлена відповідачу в установленому порядку, останньому був наданий строк для\~ подання заяви із обґрунтованими запереченнями\~ проти розгляду справи\~ в порядку спрощеного позовного провадження, а також\~ строк для подання відзиву на позов. Відповідач\~ відзиву на позов,\~ заяви із\~ обґрунтованими\~ запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, чи\~ клопотанням про розгляд справи за участю сторін до суду не направив. За таких обставин суд вважає за можливе\~ розглянути справу за наявними\~ матеріалами справи. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення. При цьому суд виходить з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається із свідоцтва про народження (серії І-СР №091264 від 04.07.2001 року) [PERSON] народилась 15.06.2001 року, а її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. Згідно із свідоцтвом про народження (серії 1-СР №123754 від 26.10.2010 року) [PERSON] народився 06.10.2010 року, а його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] Відповідно до свідоцтва про народження (серії І-СР №200614 від 19.11.2014 року) [PERSON] народилася 10.11.2014 року, а її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] Також із свідоцтва про народження (серії І-СР №244612 від 11.03.2017 року) вбачається, що [PERSON] народилася 03.03.2017 року, а її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] Згідно із ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України віл 27.02.1991 року № 789-ХІІ і набула чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Як вбачається зі ст. 150 СК України, батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобовязані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобовязані поважати дитину. У відповідності до ст., ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку у частці від доходу батьків чи у твердій грошовій сумі. \~ Згідно п. 1 ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Отже, кожній дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, що повинні забезпечувати обоє батьків. Оскільки відповідач має задовільний стан здоровя, на своєму утриманні інших непрацездатних членів сімї не має, бо про таких не повідомив суд, є працездатним, а тому може та зобов`язаний утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, то суд вважає, що аліменти на утримання дітей підлягають стягненню з відповідача у частці від доходу, та погоджується з розміром аліментів, визначеним позивачем, оскільки заявлений позивачем розмір аліментів повністю відповідає нормам ст.,ст. 182 та 183 СК України. Нормами ч. 2 ст.182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Так ч. 5 ст. 183 СК України визначено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Будь-яких доказів неможливості відповідачем сплачувати аліменти у заявленому розмірі матеріали справи не містять. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до повного задоволення. Суд також стягує із відповідача на користь держави судовий збір відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі зазначеного та

Outcome: approved