Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

ТОВ «Комуналка» звернулося в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивує тим, що будинок по [ADDRESS] знаходиться на його утриманні відповідно до наказу «Про передачу на обслуговування і експлуатацію житлового будинку» та протоколу правління ПАТ «ХК «Київміськбуд» від 31 січня 2017 року. Квартира № 70 у зазначеному багатоповерховому будинку належить на праві власності [PERSON] , який користується житлово-комунальними послугами, проте ухиляється від сплати за них. У зв`язку з невиконання своїх зобов`язань у відповідача виникла заборгованість за послуги з утримання будинку і прибудинкової території (експлуатаційні витрати) за період з січня 2018 року по квітень 2019 року в розмірі 22724,23 грн., трьох процентів річних в розмірі 532,94 грн. та збитки від інфляції в розмірі 1281,57 грн. З огляду на викладене, позивач просить задовольнити позов. 21.06.2019 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 24.06.2019 відкрито спрощене позовне провадження у справі. 22.08.2019 відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому він просить суд відмовити в задоволенні позову. Посилається на те, що позивачем не було затверджено тарифів на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до яких він повинен здійснювати щомісячні платежі. Крім того, розрахунок заборгованості в частині розрахунку за надання теплової енергії є немотивованим, оскільки позивачем до суду не надано доказів використання теплової енергії за спірний період. Позивач відповідь на відзив до суду не направляв. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що наказом ПАТ «ХК «Київміськбуд» визначено ТОВ «Комуналка» експлуатуючою організацією на житловий будинок з вбудованими нежитловими приміщеннями по [ADDRESS] (а.с. 10). Актом прийому-передачі передано житловий будинок по [ADDRESS] на обслуговування та експлуатацію до ТОВ «Комуналка» (а.с. 11-14). ТОВ «Комуналка» з метою забезпечення житлово - комунальними послугами мешканців будинку як експлуатуючою організацією було укладено відповідні договори з постачальниками послуг. Так, зокрема, було укладено договір про постачання електричної енергії № 43847 від 16.07.2017 з ПАТ «Київенерго», договір № 1541884 про постачання теплової енергії у гарячій воді від 06.12.2017 з ПАТ «Київенерго», договір № 1541884 про постачання теплової енергії у гарячій воді від 22.08.2018 з КП «Київтеплоенерго» та договір СМ - 07-18 про надання послуг з вивозу твердих побутових відходів від 24.01.2018 з ТОВ «Крамар Еко». Сторонами не оспорюється, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] та є користувачем житлово-комунальних послуг за вказаною адресою. ТОВ «Комуналка» посилається на те, що відповідач наданими послугами користується, проте свої зобов`язання по сплаті за одержані послуги не виконує, у зв`язку з чим за період з січня 2018 року по квітень 2019 року утворилася заборгованість, яка підлягає стягненню в судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань по сплаті житлово-комунальних послуг власнику квартири № 70 надсилалася претензія-попередження від 19.04.2019. З наданого суду розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач має заборгованість за період з січня 2018 року по квітень 2019 року в розмірі 22724,23 грн., трьох процентів річних в розмірі 532,94 грн. та збитки від інфляції в розмірі 1281,57 грн. (а.с.79-81, 89-93) Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. У ч. 1 ст. 9 цього Закону зазначено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України). Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог. За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість за період з січня 2018 року по квітень 2019 року в розмірі 22724,23 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З урахуванням наведеного, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення за період з лютого 2018 року по червень 2019 три проценти річних в розмірі 532,94 грн. та збитки від інфляції в розмірі 1281,57 грн. Разом з тим, стороною відповідача не надано власного розрахунку заборгованості (на виконання вимог статей 12, 81 ЦПК України), а посилання на те, що розрахунок позивача є незрозумілим не є підставою для відмови в задоволенні позову. Також не є такою підставою і посилання сторони відповідача на те, що позивач не має ліцензії, тому не може здійснювати нарахування за користування опаленням. ТОВ «Комуналка» є експлуатуючою організацію та укладає договори з відповідними постачальниками послуг, які в свою чергу, надають ці послуги та мають на це відповідні правові підстави. З огляду на наведене, позов ТОВ «Комуналка» підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору 1921,00 грн.

Outcome: approved