Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

Стислий виклад та обґрунтування позовних вимог. 21 вересня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Шепетівський гранкар`єр» (далі - ТОВ «Шепетівський гранкар`єр») звернулося до суду з позовом до [PERSON] посилаючись на те, що 01 липня 2009 року між товариством та відповідачем [PERSON] укладено Договір про надання юридичних послуг (далі Договір), який постановою Верховного Суду від 17 червня 2020 року визнаний трудовим в цілому. Згідно частини 3 пункту 6.4 даного Договору визначено, що у випадку розгляду судами судових справ (кримінальних, цивільних, господарських, адміністративних), у яких замовник є стороною, а виконавець на підставі довіреності або доручення виступає представником замовника - замовник, у десятиденний термін від дня, коли судове рішення вступить в законну силу, виплачує виконавцю премію із наступного розрахунку: якщо замовник виступає відповідачем, а судовим рішенням у справі позивачу частково або у повному обсязі у позовних вимогах відмовлено - розмір премії становить 10% від суми, у стягненні якої судовим рішенням позивачу було відмовлено. Вважає, що даний пункт Договору має ознаки цивільно-правової угоди, оскільки відповідач не перебував з товариством у трудових відносинах, наказ про його зарахування не виносився, записів про прийняття на роботу до трудової книжки не вносились, у період з 01 січня 2007 року по 31 грудня 2012 року заробітна плата відповідачу не нараховувалась і не виплачувалась, згідно табелю обліку робочого часу він не табелювався; не виконував роботу як найманий працівник. При цьому, сторонами Договору є замовник та виконавець, як передбачено ст.901 ЦК України, що суперечить вимогам ст.21 КЗпП України, відповідно до якої сторонами трудового договору є працівник та роботодавець. Крім того, пункт 6 Договору «Ціна та порядок розрахунків» суперечить ст.94 КЗпП України та ст.1 Закону України «Про оплату праці». Вказав, що згідно штатного розпису на підприємстві відсутня посада начальника юридичного відділу, його посадові обов`язки не розроблялись та керівництвом не затверджувались. Крім того, директор ТОВ «Шепетівський гранкар`єр» згідно Статуту підприємства, інших установчих документів не був наділений правами на підписання такого договору, як трудового, та на таких умовах. На даний час у Шепетівському міськрайонному відділі ДВС перебуває виконавче провадження №46758141, відкрите на підставі виконавчого листа від 20 лютого 2015 року, яким стягнуто з товариства на користь [PERSON] не заробітну плату, як це передбачено трудовим законодавством, а заборгованість за договором про надання юридичних послуг від 01 липня 2009 року в сумі 751820,60 грн., яка складається з премії, визначеної відповідно до п.6.4 договору, в сумі 375910,30 грн. та штрафу, встановленого відповідно до п.7.2 договору, в сумі 375910,30 грн. За наведених обставин, просить визнати частину 3 пункту 6.4 Договору цивільно-правовою угодою, яка регулює договірні зобов`язання в цій частині. Представник позивача Шкодяк І.А в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити з підстав, викладених у ньому. Зазначив, що частина 3 пункту 6.4 Договору не відповідає вимогам законодавства щодо положень трудового договору. Відповідно до первинних документів бухгалтерського обліку та кадрової роботи на підприємстві позивача у зазначений період не було посади начальника юридичного відділу, відповідач у трудових відносинах з підприємством позивача не перебував, роботу як найманий працівник не виконував, заробітна плата відповідачу не нараховувалась. Крім того, відповідно до Статуту підприємства, керівник не був наділений правами на одноосібне підписання спірного договору, як трудового, оскільки такі повноваження належать до виключної компетенції Зборів Учасників. Крім того вказаний пункт договору не відповідає засадам справедливості, добросовісності та розумності, оскільки передбачена у ньому оплата послуг відповідача перевищує бюджет по заробітній платі усього підприємства. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області Стаднічук Н.Л. від 06 жовтня 2020 року відкрито загальне позовне провадження в справі, призначено підготовче засідання на 02 листопада 2020 року, яке відкладено на 18 листопада 2020 року, за клопотанням представника позивача у зв`язку з участю в іншій справі. 18 листопада 2020 року підготовче засідання відкладено на 09 грудня 2020 року, за клопотанням сторін, надано їм можливість підготуватись до засідання. 09 грудня 2020 року судом задоволено клопотанням представника позивача Шкодяка І.А. про оголошення перерви з метою підготовки заяви про відвід, оголошено перерву до 17 грудня 2020 року. Ухвалою суду від 17 грудня 2020 року заяву представника позивача Шкодяка І.А. про відвід судді Стаднічук Н.Л. задоволено, справу передано на повторний автоматизований розподіл в порядку, передбаченому ст.33 ЦПК України. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 грудня 2020 року, справу передано для розгляду судді Березюк Н.П. Ухвалою суду від 22 грудня 2020 року справу прийнято до провадження та призначено підготовче засідання на 18 січня 2021 року. Ухвалою суду від 18 січня 2021 року задоволено клопотання представника позивача Шкодяка І.А. та відповідача [PERSON] , витребувано у Шепетівському МРВ ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) матеріали виконавчого провадження ВП №46758141, витребувано з архіву Шепетівського міськрайонного суду матеріали цивільної справи №688/4284/13-ц та з Господарського суду Хмельницької області - копію рішення від 18 січня 2011 року по справі №15/1275-10 за позовом Держекоінспекції до ВАТ «Полонський гірничий комбінат». Підготовче засідання відкладалось на 19 лютого 2021 року та 12 березня 2021 року, у зв`язку з витребуванням доказів. Ухвалою суду від 12 березня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 29 березня 2021 року. Розгляд справи 29 березня 2021 року та 29 квітня 2021 року відкладався за клопотанням представника позивача Шкодяка І.А., 21 та 28 травня 2021 року - у зв`язку з неявкою сторін та відсутністю відомостей про отримання ними судової повістки. 03 червня 2021 року в судовому засіданні оголошено перерву до 05 липня 2021 року за клопотанням представника позивача для мирного врегулювання спору та до 13 вересня 2021 року за клопотанням сторін для можливості укладення мирової угоди. 13 вересня 2021 року в судовому засіданні оголошено перерву до 01 жовтня 2021 року за клопотанням представника позивача Шкодяка І.А. у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні. 01 жовтня 2021 року оголошено перерву до 25 жовтня 2021 року через неявку свідка сторони позивача. Позиція сторони відповідача. Відповідач [PERSON] подав відзив на позов, у якому зазначив, що позовні вимоги позивача були предметом розгляду в судовій справі за його позовом до ТОВ «Шепетівський гранкар`єр» про визнання трудовим договору про надання юридичних послуг від 01 липня 2009 року, при цьому і апеляційний, і касаційний суди визнали даний договір трудовим в цілому. Премія, визначена у п.6.4 договору передбачена ч.2 ст.2 Закону України «Про оплату праці», згідно якої додаткова заробітна плата - це винагорода за трудові успіхи та винахідливість, що включає премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Заперечив твердження позивача про відсутність записів в його трудовій книжці про прийняття на посаду начальника юридичного відділу, оскільки такий запис вчинений у 2007 році. Вказав, що виконавче провадження про стягнення з позивача на його користь коштів в сумі 751820,60 грн. закрите. Крім того, вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності для звернення до суду з даним позовом, оскільки спірний договір визнано трудовим рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 23 грудня 2013 року, яке набрало законної сили 20 березня 2014 року. 02 листопада 2015 року (тобто через 1 рік 7 місяців та 13 днів) вказане рішення скасовано за нововиявленими обставинами, після чого 07 листопада 2018 року рішенням апеляційного суду Хмельницької області договір визнано трудовим. Позивач звернувся до суду 21 вересня 2020 року, тобто через 1 рік 10 місяців 14 днів, тому пропустив трирічний строк загальної позовної давності, визначений у ст.257 ЦК України. В судовому засіданні позов не визнав з викладених підстав, додатково пояснив, що йому правомірно нарахована винагорода згідно оспорюваного позивачем пункту Договору, оскільки він, представляючи інтереси товариства запобіг стягненню з товариства значної шкоди за позовом Державної екологічної інспекції в Хмельницькій області, що підтверджується рішенням господарського суду Хмельницької області за аналогічним позовом про стягнення шкоди із ВАТ «Полонський гірничий комбінат». Просив у задоволенні позову відмовити. Виклад встановлених судом обставин та зміст спірних правовідносин. 01 липня 2009 року між ТОВ «Шепетівський гранкар`єр» в особі директора Ткачука С.Г., що діє на підставі Статуту з однієї сторони (замовник) та [PERSON] (виконавцем) укладено Договір про надання юридичних послуг, відповідно до умов якого виконавець взяв на себе зобов`язання надавати замовнику послуги, а замовник зобов`язався оплатити ці послуги в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені даним договором. Відповідно до п.6.4 вказаного Договору у випадку розгляду судами судових справ (кримінальних, цивільних, господарських, адміністративних), у яких замовник є стороною, а виконавець на підставі довіреності або доручення виступає представником замовника - замовник, у десятиденний термін від дня, коли судове рішення вступить в законну силу, виплачує виконавцю премію із наступного розрахунку: якщо замовник виступає відповідачем, а судовим рішенням у справі позивачу частково або у повному обсязі у позовних вимогах відмовлено - розмір премії становить 10% від суми, у стягненні якої судовим рішенням позивачу було відмовлено. У жовтні 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Шепетівський гранкар`єр» про визнання законним трудового договору та визнання договору про надання юридичних послуг трудовим. Справа розглядалася судами неодноразово. Останнім рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 червня 2018 року відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до ТОВ «Шепетівський гранкар`єр» про визнання трудового договору законним та визнання Договору про надання юридичних послуг трудовим. Постановою Хмельницького апеляційного суду від 07 листопада 2018 року, рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вимог про визнання Договору про надання послуг трудовим скасовано та ухвалено нове рішення, яким визнано трудовим Договір про надання юридичних послуг від 01 липня 2009 року, що укладений між [PERSON] та ТОВ «Шепетівський гранкар`єр» в особі директора Ткачука С.Г. Судом апеляційної інстанції встановлено, що докази у справі в їх сукупності достовірно вказують на те, що між сторонами виникли трудові відносини, а укладений ними 1 липня 2009 року договір про надання юридичних послуг за своєю природою є трудовим. Постановою Верховного Суду від 17 червня 2020 року Постанову Хмельницького апеляційного суду від 07 листопада 2018 року залишено без змін. Касаційний суд керувався тим, що Апеляційний суд, встановивши, що між сторонами виникли трудові відносини, а укладений ними 1 липня 2009 року договір про надання юридичних послуг за своєю природою є трудовим, дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог про визнання договору про надання юридичних послуг від 1 липня 2009 року, укладеного між ТОВ «Шепетівський гранкар`єр» та [PERSON] трудовим. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що [PERSON] 01 січня 2007 року по 31 грудня 2012 року не перебував у трудових відносинах із ТОВ «Шепетівський гранкар`єр», укладений Договір не відповідає вимогам законодавства, що регулює порядок укладення трудових договорів, оспорюваний пункт договору є явно не справедливим щодо розміру винагороди за надані послуги. На підтвердження викладених обставин долучив довідки, видані на підставі відомостей первинних документів бухгалтерського обліку та кадрової роботи. Мотиви суду та застосовані норми права. Судом встановлено, що звертаючись до суду з позовом про визнання частини 3 п.6.4 Договору про надання юридичних послуг цивільно-правового характеру, позивач обґрунтовує свої вимоги обставинами, які були предметом дослідження апеляційного суду під час перегляду в апеляційному порядку Рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 червня 2018 року за позовом [PERSON] до ТОВ «Шепетівський гранкар`єр» про визнання трудового договору законним та визнання Договору про надання юридичних послуг трудовим. За результатами апеляційного провадження в справі за позовом [PERSON] до ТОВ «Шепетівський гранкар`єр» про визнання трудового договору законним та визнання договору про надання юридичних послуг трудовим Апеляційним судом встановлено, що між сторонами виникли трудові відносини, а укладений між ними 01 липня 2009 року договір про надання юридичних послуг за своєю правовою природою є трудовим. Вказаний висновок Апеляційного суду визнано правильним Верховним судом у постанові від 17 червня 2020 року, яким залишено без змін постанову Хмельницького апеляційного суду від 07 листопада 2018 року. Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення, або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Згідно зі статтями 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи, що в даній справі беруть участь ті самі особи, обставини, встановлені в постанові Хмельницького апеляційного суду від 07 листопада 2018 року, не потребують доказування в цій справі. Отже, надані позивачем докази, зокрема: довідки ТОВ «Шепетівський гранкар`єр» №8, 9, 10, 11, 12,13, 14, 15, 16, 17, 18, 19 від 29 січня 2018 року, відповідно до яких в період з 01 січня 2007 року по 31 грудня 2012 року [PERSON] в ТОВ «Шепетівський гранкар`єр» не працював, ніяких доходів та виплат не отримував, облікова картка працівника форми Т2 на нього не оформлялась, згідно журналів наказів дані на [PERSON] у товариства відсутні, згідно книги обліку трудових книжок і вкладишів до них, трудова книжка на ім`я [PERSON] не надходила і не реєструвалась; заробітна плата за вищевказаний період не нараховувалась і не виплачувалась; згідно книги обліку вихідної кореспонденції будь-які довідки на ім`я [PERSON] для подачі в банківські установи товариством не видавались; згідно штатних розкладів за 2007-2012 роки на підприємстві була посада юрисконсульта, яку займав [PERSON] , посади начальника юридичного відділу штатним розписом не передбачено; згідно табелю робочого часу у період з 01 січня 2007 року по 31 грудня 2012 року [PERSON] в товаристві не табелювався; згідно журналів наказів по ТОВ «Шепетівський гранкар`єр», у тому числі наказу №40 від 28 травня 2007 року, наказ про прийняття на роботу [PERSON] на посаду начальника юридичного відділу відсутній; посадові обов`язки начальника юридичного відділу не розроблялись та керівництвом не затверджувались; на жодному з наказів по товариству за період з 2007 -2013 роки візи «Начальника юридичного відділу» [PERSON] немає; останній не звертався до жодного контролюючого, правоохоронного органу чи суду з претензіями (позовами) щодо невиплати заробітної плати за період з 2007 по 2013 роки; довідку №23 від 06 лютого 2018 року, відповідно до якої протягом 2007-2012 років згідно книг нарахування заробітної плати оклади працівникам встановлювались в межах від 400 до 3000 грн., середньомісячна заробітна плата за вказаний період складала від 800 до 2800 грн. в місяць на одного працюючого. Колективний договір на підприємстві відсутній, всі важливі фінансові та господарські питання розглядались та затверджувались зборами засновків; показання свідка [PERSON] на підтвердження заявлених вимог суд відхиляє, оскільки дані обставини були предметом дослідження апеляційним судом. Висновки суду. Суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з огляду на таке. Фактично позивач навів обґрунтування вимог, які за своїм змістом зводяться до переоцінки доказів та встановлених обставин судом апеляційної інстанції, при ухваленні рішення - Постанови Хмельницького апеляційного суду від 07 листопада 2018 року в справі за позовом [PERSON] до ТОВ «Шепетівський гранкар`єр» про визнання трудового договору законним та визнання договору про надання юридичних послуг трудовим, що знаходиться поза межами повноважень суду першої інстанції. Аргументи даного позову є аналогічними доводам заперечень позову [PERSON] , які були перевірені апеляційним судом та висновки щодо яких викладені у мотивувальній частині ухваленого апеляційним судом рішення (Постанови). Суд також зауважує, що вищезазначене рішення Апеляційного суду переглядалося Касаційним судом за касаційною скаргою ТОВ «Шепетівський гранкар`єр» та залишено без змін. Отже позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. За таких обставин клопотання відповідача [PERSON] про застосування до позовних вимог строку позовної давності не підлягає вирішенню, як підстава для відмови в задоволенні позову. Так, відповідно до ч.1 ст.256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю три роки. Виходячи з вимог ст.261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем. А отже, відмова в задоволенні позову у зв`язку з відсутністю порушеного права не потребує зазначення у рішенні суду висновку щодо вирішення питання спливу позовної давності як додаткової підстави для відмови в задоволенні позову. Розподіл судових витрат. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 2102 грн, що підтверджується відповідною квитанцією. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин судові витрати покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed