Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «СМП» (надалі - СМП) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. В позовній заяві покликаються на ту обставину, що 09 червня 2008 року приблизно о 17 год.30 хв. на ділянці автодороги сполученням «Устилуг-Луцьк-Рівне» в напрямку м.Володимир-Волинський, поза межами населеного пункту, перед перехрестям із дорогою на с.Бобичі Володимир-Волинського району водій автомобіля ВАЗ-21093, д.н. [NUMBER], що належить ТзОВ «СМП», [PERSON], під час виконання маневру випередження мопеду марки «Дельта» під керуванням [PERSON], котрий рухався правим краєм проїзної частини та розпочав поворот ліворуч на с.Бобичі, допустив зіткнення з останнім. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир мопеда марки «Дельта» [PERSON] отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці пригоди. 13 червня 2008 року за вищезазначеним фактом було порушено кримінальну справу, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, яку постановою від 03 квітня 2012 року закрито, оскільки проведеним досудовим слідством не можливо встановити дії якого з водіїв знаходяться в прямому причинному зв'язку із дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками. 28 жовтня 2013 року Володимир-Волинським міським судом Волинської області по справі за позовом [PERSON] до ТзОВ «СМП» про відшкодування матеріальної і моральної шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було винесено рішення, яким позовні вимоги задоволено частково, вирішено стягнути з відповідача на користь позивача майнову шкоду в розмірі 1 401,00 грн., моральну шкоду в розмірі - 25 000,00 грн. та на користь держави судовий збір у сумі - 464,60 грн. В решті вимог відмовлено. 10 грудня 2013 року рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Волинської області судове рішення скасовано в частині стягнення майнової шкоди та відмовлено в задоволені цих вимог. В іншій частині рішення суду залишено без змін. На виконання рішення Володимир-Волинським міським судом Волинської області ТзОВ «СМП» 30 грудня 2013 року було сплачено на користь [PERSON] - 25 000,00 грн. в якості відшкодування моральної шкоди та 08 січня 2014 року було сплачено в дохід держави 464,60 грн. в якості відшкодування судового збору. Крім того, підприємством було понесено судові витрати, пов'язані із сплатою судових зборів у зв'язку із судовим розглядом вказаної справи в розмірі - 1 916,91 грн. Зазначені грошові виплати є матеріальними збитками, які понесло підприємство, у зв'язку із відшкодуванням шкоди, фактичним завдавачем якої є працівник підприємства - відповідач по справі [PERSON] Просять стягнути з [PERSON] на користь ТзОВ «СМП» в порядку регресу сплаченого відшкодування моральної шкоди в розмірі - 25 000,00 грн., судового збору в розмірі - 464,60 грн. та судові витрати в сумі - 1 916,91 грн., а всього разом - 27 381,51 грн. В судовому засіданні представник позивача Ковальчук Л.В. позов підтримала та просить його задовольнити з підстав, викладених у тексті позовної заяви. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позов не визнали, вважають його безпідставним, оскільки відсутня вина водія [PERSON] в даній ДТП, крім цього [PERSON] не був прийнятий на роботу водієм даного автомобіля. Просять відмовити в позові. Третя особа на стороні відповідача [PERSON] при вирішенні справи покладається на рішення суду. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, а також третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON], дослідивши зібрані у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 09 червня 2008 року приблизно о 17 год.30 хв. на ділянці автодороги сполученням «Устилуг-Луцьк-Рівне» в напрямку м.Володимир-Волинський, поза межами населеного пункту, перед перехрестям із дорогою на с.Бобичі Володимир-Волинського району водій автомобіля ВАЗ-21093, д.н. [NUMBER], що належить ТзОВ «СМП», [PERSON], під час виконання маневру випередження мопеду марки «Дельта» під керуванням [PERSON], котрий рухався правим краєм проїзної частини та розпочав поворот ліворуч на с.Бобичі, допустив зіткнення з останнім. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир мопеда марки «Дельта» [PERSON] отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці пригоди. 13 червня 2008 року за вищезазначеним фактом було порушено кримінальну справу, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, яку постановою від 03 квітня 2012 року закрито, оскільки проведеним досудовим слідством не можливо встановити дії якого з водіїв знаходяться в прямому причинному зв'язку із дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками. 28 жовтня 2013 року Володимир-Волинським міським судом Волинської області по справі за позовом [PERSON] до ТзОВ «СМП» про відшкодування матеріальної і моральної шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було винесено рішення, яким позовні вимоги задоволено частково, вирішено стягнути з відповідача на користь позивача майнову шкоду в розмірі 1 401,00 грн., моральну шкоду в розмірі - 25 000,00 грн. та на користь держави судовий збір у сумі - 464,60 грн. В решті вимог відмовлено. 10 грудня 2013 року рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Волинської області судове рішення скасовано в частині стягнення майнової шкоди та відмовлено в задоволені цих вимог. В іншій частині рішення суду залишено без змін. Дані висновки суду стверджуються дослідженими судом доказами, а саме рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 28 жовтня 2013 року та рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Волинської області від 10 грудня 2013 року. На виконання рішення суду у даній справі ТзОВ «СМП» 30 грудня 2013 року було сплачено на користь [PERSON] - 25 000,00 грн. в якості відшкодування моральної шкоди та 08 січня 2014 року було сплачено в дохід держави 464,60 грн. в якості відшкодування судового збору. Крім того, підприємством було понесено судові витрати, пов'язані із сплатою судових зборів у зв'язку із судовим розглядом вказаної справи в розмірі - 1 916,91 грн., що стверджується відповідними платіжними документами. Суд вважає, що зазначені грошові виплати є матеріальними збитками, які понесло підприємство - позивач по справі, у зв'язку із відшкодуванням шкоди, фактичним завдачем якої є працівник підприємства - відповідач по справі [PERSON] У відповідності до ч.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Як зазначено у п.6 постанови № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв'язку з виконанням своїх трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК. Фізична чи юридична особа, яка відшкодувала шкоду, завдану її працівником при виконанні трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) чи цивільно-правового договору, має право зворотної вимоги (регресу) до такого працівника - фактичного завдавача шкоди - у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. За таких обставин справи суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог. Доводи відповідача про відсутність його вини, про те, що він не мав права керувати автомобілем ВАЗ, не спростовують доводів позивача, які ґрунтуються на законі та на рішеннях судів. Судові витрати у даній справі суд покладає на відповідача. На підставі викладеного, ст.1191 ЦК України,

Outcome: approved