Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

ТОВ «Екопродукт 2010» в особі директора [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов'язків в розмірі 13000 гривень 00 копійок. Свої позовні вимоги мотивував тим, що з 01 жовтня 2014 року [PERSON] працювала продавцем магазину продовольчих товарів ТОВ «Екопродукт 2010». 01 жовтня 2014 року з нею було укладено договір про повну матеріальну відповідальність. 03 квітня 2015 року під час ревізії було виявлено нестачу підзвітних їй товарно-матеріальних цінностей на суму 17172 грн. 78 коп., що підтверджується Актом ревізії. Відповідачка по справі суму боргу, вказану в даному акті, визнала повністю, зобов'язувалась виплатити до 10 квітня 2015 року. 14 квітня 2015 року вона була звільнена за прогули без поважних причин за п. 4 ст. 40 КЗпП України. 17 квітня 2015 року [PERSON] повернула частину боргу в сумі 4172 гривні 78 копійок та написала розписку про відшкодування залишку боргу в розмірі 13000 гривень 00 копійок до 30 квітня 2015 року, але остання добровільно кошти не відшкодувала, а тому просить стягнути з [PERSON] дану матеріальну шкоду та понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, але надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити повністю, стягнувши із відповідачки 13000 гривень 00 копійок у відшкодування матеріальної шкоди та судові витрати. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але надала заяву про розгляд справи без її участі, проти позову не заперечувала. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні з 01 жовтня 2014 року [PERSON] працювала продавцем магазину продовольчих товарів ТОВ «Екопродукт 2010», що підтверджується копією наказу № 31 від 01 жовтня 2014 року (а.с.4). 01 жовтня 2014 року з нею було укладено договір про повну матеріальну відповідальність працівника (а.с.8). 03 квітня 2015 року під час ревізії було виявлено нестачу підзвітних їй товарно-матеріальних цінностей на суму 17172 грн. 78 коп., що підтверджується Актом ревізії від 03 квітня 2015 року (а.с.6). Відповідачка по справі суму боргу, вказану в даному акті, визнала повністю, зобов'язувалась виплатити до 10 квітня 2015 року, що підтверджується копією пояснюючої записки (а.с.7). 14 квітня 2015 року вона була звільнена за п. 4 ст. 40 КЗпП України за прогули без поважних причин (а.с.5, 13-16). 17 квітня 2015 року [PERSON] повернула частину боргу в сумі 4172 гривні 78 копійок та написала розписку про відшкодування залишку боргу до 30 квітня 2015 року (а.с.11, але дане зобов'язання не виконала. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть Частина 1 ст. 130 Кодексу законів про працю України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. Статтею 134 Кодексу законів про працю України передбачено, що працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли, зокрема, відповідно до законодавства на працівника покладено повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків. Стаття 135-1 КЗпПУ вказує, що перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України. Вищевказаний перелік визначає перелік посад, коли працівники, що перебувають на цих посадах, несуть повну матеріальну відповідальність, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. До даного переліку входить посада відповідачки по справі та з нею укладено договір про повну матеріальну відповідальність. Відповідно до п. 8 Пленуму Верховного Суду України Постанови «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» № 14 від 29 грудня 1992 року справи про повну матеріальну відповідальність на підставі письмового договору, укладеного працівником з підприємством, установою, організацією, про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей (недостача, зіпсуття), переданих йому для зберігання або інших цілей, суд зобов'язаний перевірити, чи належить відповідач до категорії працівників, з якими згідно зі ст. 135-1 КЗпП України може бути укладено такий договір, та чи був він укладений. На підставі вищевказаного судом встановлено, що внаслідок допущених порушень відповідачкою завдано позивачеві матеріальної шкоди на суму 13000 гривень 00 копійок. Суд, дослідивши матеріали справи та всі докази в сукупності, прийшов до висновку, що позов ТОВ «Екопродукт 2010» в особі директора [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов'язків, підлягає задоволенню повністю, так як своє підтвердження він знайшов в судовому засіданні, на що не заперечує відповідачка по справі та згодна з позовними вимогами, а тому суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Екопродукт 2010» завдану матеріальну шкоду в розмірі 13000 (тринадцять тисяч) гривень 00 копійок, та судові витрати в розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Outcome: approved