Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 січня 2002 року, від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. [PERSON] звернувся з позовом до суду про розірвання шлюбу між ним та відповідачем, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя у них не склалося, через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя та ведення господарства. Зазначив, що вже тривалий час проживають окремо, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Вважає, що їх сімя розпалася остаточно, тому переконаний, що шлюб носить формальний характер, а подальше сумісне життя та збереження сімї є неможливим та недоцільним. Позивач в підготовче судове не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце цього засідання, при цьому в заяві просить про розгляд справи за його відсутності та про задоволення позову. Відповідач в підготовче судове засідання не зявилася хоча належним чином була повідомлена про дату, час і місце цього засідання, разом з тим, від неї надійшла заява, в якій позов визнає, просить позов задовольнити та розглядати справу в підготовчому судовому засіданні за її відсутності. Згідно вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. За таких обставин, оскільки відповідач подала письмовий відзив та визнала позов, відповідно до положень ч. 3\~ст. 200 ЦПК України\~суд вважає за можливе ухвалити рішення у підготовчому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст.\~56\~СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст.\~110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Як встановлено судом та доведено матеріалами справи, сторони зареєстрували шлюб 25 січня 2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 36 (а.с. 20), в якому мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Також встановлено, що сторони впродовж тривалого часу проживають окремо, спільного господарства не ведуть, припинили сімейні стосунки. Позивач примирення вважає неможливим та наполягає на розірванні шлюбу. З урахуванням фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову, категоричної позиції позивача щодо розірвання шлюбу, наведене свідчить про те, що розлад у відносинах сторін носить стійкий характер і продовжується тривалий час, що призвело до втрати почуттів та перспектив налагодження стосунків немає. Суд приймає до уваги позицію відповідача про визнання позову і її бажання розірвати шлюб. Наведене дає підстави для висновку про те, що подальше проживання та збереження сімї сторін неможливе, тому суд приходить до переконання, що їх шлюб слід розірвати.

Outcome: approved