Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

ТзОВ «ВЕНДОР ФІНАНС» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту в розмірі 13 021, 26 грн., стягнення судових витрат в розмірі 2270,00 грн. В обґрунтування позову ТзОВ «ВЕНДОР - ФІНАНС» вказує, що відповідно до укладеного договору [PERSON] було надано кредит у розмірі 10 000,00 грн., і вона повинна була здійснювати погашення кредиту та процентів єдиним платежем в розмірі 1 614,37 грн. відповідно до Графіку внесків за кредитним договором в тому числі сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 12% за кожен день користування (144 % річних). Кінцевим терміном повернення кредитних коштів є строк до 01.03.2021 року. В порушення умов договору, відповідачем не проводилась належним чином оплата грошових коштів у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 01.09.2021 року заборгованість складає 13 021,26 грн . Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує і просить суд їх задоволити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений відповідно до вимог закону, причину неявки суду не повідомив, відзив на позов не подавав. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи всі докази в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 06.03.2020 року між ТОВ «ВЕНДОР-ФІНАНС» та [PERSON] було укладено договір фінансового кредиту №ІФ01-00983 і згідно даного договору останній було надано кредит в розмірі 10 000.00 грн. Відповідно до умов договору, надання банківських послуг, відповідач зобов`язалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання на умовах, передбачених цим договором (а.с.4-5). Відповідач зобов`язання по кредитному договору належним чином не виконала і станом на 01.09.2021 року, має непогашену заборгованість в розмірі 13 021,26 грн., з яких: 8 601,75 грн. борг по кредиту, 4 419, 51 грн. проценти за період з 06.03.2020 року по 01.04.2021 року, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.10) Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України, проценти за договором позики позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Як встановлено матеріалами справи відповідачу направлялось повідомлення-претензія від 21.09.2021 про погашення заборгованості, процентах та штрафних санкціях, однак відповідачем проігноровано та не оплачено заборгованість (а.с.9). Проценти, сплачувані позичальником за користування кредитом є встановленою договором платою за користування грошовими коштами, яка є не тільки способом забезпечення виконання зобов`язань, а також і однією з форм цивільно-правової відповідальності. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства у встановлений строк. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, тобто зобов`язання за кредитним договором припиняється лише виконанням, проведеним відповідно до умов договору, а саме: поверненням кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом у строки, в розмірі та валюті, передбаченими в Кредитному договорі. У відповідності до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ТОВ «ВЕНДОР-ФІНАНС» не повернуті, суд вважає обґрунтованою вимогу позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором про надання фінансового кредиту №ІФ01-00983 від 06.03.2020 року на загальну суму 13 021,26 грн. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню із відповідача на користь позивача понесений ним судовий збір, в розмірі 2 270 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved