Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

ТзОВ «Кредекс Фінанс» звернулось в Тлумацький районний суд Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що між ПАТ «Платинум банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір від 02.09.2011 року № 1306/2398CLPT2, відповідно до умов якого банком надано [PERSON] кредит у сумі 3993,02 грн. строком до 02.03.2014 року. В подальшому було відступлено право вимоги за вказаним кредитним договором, зокрема: ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» набуло право вимоги на підставі договору факторингу, укладеного з ПАТ «Платинум банк»; ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги на підставі договору факторингу, укладеного з ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС»; ТОВ «Кредекс Фінанс» набуло право вимоги на підставі договору факторингу, укладеного з ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Відтак позивач набув право грошової вимоги до відповідачки на суму заборгованості, яка станом на 29.06.2015 становить 4464,90 грн., в т.ч.: 3101,40 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 947,10 грн. - заборгованість за відсотками, 416,4 грн. - пеня за порушення графіку погашення заборгованості. Просить стягнути з відповідачки загальну суму боргу за договором кредиту в розмірі 4464,90 грн., а також понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав до суду клопотання, в якому вказав, що позов підтримує в повному обсязі, просив справу розглянути без його участі. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, причин неявки суду не повідомила, хоча про дату, час та місце розгляду справи була двічі належним чином повідомлена. Тому, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 224 ЦПК України, з врахуванням того, що відповідач про причини неявки не повідомив, а позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд постановив про проведення заочного розгляду справи. Судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушеного права на належне виконання умов кредитного договору шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором. Дослідивши та оцінивши дані, що містяться в письмових доказах по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що на підставі заяви-анкети позичальника 1306/2398CLPT2 (а.с. 5), 02.09.2011 р. між ПАТ «Платинум Банк» (далі - первинний кредитор) та [PERSON] укладено кредитний договір з обслуговуванням кредитної картки та страхуванням життя позичальника 1306/2398CLPT2 (далі - Кредитний договір), відповідно до умов якого банком надано [PERSON] кредит на поточні потреби у сумі 3993,02 грн. зі строком кредитування 30 місяців (до 02.03.2014 року), процентною ставкою за користування кредитом 36,0 % річних, комісією за надання кредиту - 104,40 грн., комісією за обслуговування кредиту - 120,0 грн. (п. 1.1.1. Кредитного договору) (а.с. 6). Для видачі та зарахування коштів для погашення кредиту банк відкрив позичальнику рахунок [NUMBER] (п. 1.2. Кредитного договору). Відповідно до п.п. 2.5., 2.8. Кредитного договору погашення позичальником заборгованості за кредитом здійснюється щомісячно рівними частинами в сумі 324,0 грн. в період з 24 по 29 число кожного місяця включно (Додаток № 1 Графік платежів). Ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до п. 5.4. Кредитного договору у разі прострочення сплати процентів за користування кредитом та/або частини суми кредиту, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 0,3 % від простроченої суми нарахованих процентів та/або комісії за обслуговування кредиту, та/або від несплаченої частини суми кредиту за кожний день прострочення. Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору кредит надається відповідачці шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок позичальника [NUMBER], банк АТ «УкрСиббанк», МФО 351005. [PERSON] одержала кредитні кошти у сумі 3993,02 грн., про що свідчать меморіальний ордер № 70454241 від 05.09.2011 року та виписка по особовим рахункам (а.с. 28, 30-32). 26.07.2012 року між ПАТ «Платинум Банк» (первинний кредитор) та ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» було укладено договір про відступлення права вимоги № 20120726-Г, відповідно до якого первинний кредитор відступив право вимоги до боржника за кредитним договором № 1306/2398CLPT2 від 02.09.2011 року до ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС», що підтверджується листом ПАТ «Платинум Банк» від 08.06.2015 року та Додатком № 1 до листа (а.с. 12, 12 зворот). 08.10.2012 року між ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 2, відповідно до якого ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» відступило право вимоги до боржника за кредитним договором № 1306/2398CLPT2 від 02.09.2011 року до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», що підтверджується листом ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» від 04.06.2015 року та Додатком № 1 до листа (а.с. 11, 11 зворот). 08.05.2015 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТзОВ «Кредекс Фінанс» було укладено договір факторингу № 1/15-ФКю, відповідно до якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» відступило право вимоги до боржника за кредитним договором № 1306/2398CLPT2 від 02.09.2011 року до ТзОВ «Кредекс Фінанс», що підтверджується копією договору факторингу № 1/15-ФКю від 08.05.2015 року та витягом з реєстру заборгованостей за договором факторингу № 1/15-ФКю від 08.05.2015 року (а.с. 9-10, 37 зворот). Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Згідно ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право, виникне у майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Статтею 1080 ЦК України, передбачено, що договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом і боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов'язань або відповідальності перед боржником у зв'язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Відповідно до ст. 1084 ЦК України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. Отже в наслідок укладення вказаних Договорів відбулася заміна кредитора та згідно витягу з реєстру заборгованостей за договором факторингу № 1/15-ФКю від 08.05.2015 р. ТзОВ «Кредекс Фінанс» набуло статусу нового кредитора/стягувача за кредитним договором № 1306/2398CLPT2 від 02.09.2011 р., позичальником згідно якого є [PERSON] (відповідачка). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідачка прийняті на себе за Кредитним договором зобов'язання щодо своєчасного його погашення не виконувала та відповідно до розрахунку позивача допустила виникнення заборгованості станом на 29.06.2015 р. в розмірі 4464,90 грн., яка складається з наступного: 3101,40 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 947,10 грн. - заборгованість за відсотками, 416,4 грн. - пеня за порушення графіку погашення заборгованості (а.с. 29, 33-34). Будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за вказаним кредитним договором, відповідачкою по справі суду не представлено. За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ст. 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з статтею 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. За ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 58, 60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. З огляду на викладене, з врахуванням того, що позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін та про наявність заборгованості за кредитним договором № 1306/2398CLPT2 від 02.09.2011 року, та те, що відповідачка не подала суду жодних доказів, які би спростували позовні вимоги, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідачки заборгованості за вищевказаним кредитним договором є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачки також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати за подання до суду позовної заяви. На підставі викладеного, відповідно 261, 514, 526, 530, 549, 611, 612, 629, 631, 634, 1049, 1054, 1077, 1078, 1080, 1084 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 58, 60, 61, 88, 208-209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved