Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач свої вимоги мотивував тим, що 10 липня 2008 року між сторонами було укладено кредитний договір № CrL-SMEC00/095/2008, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 140000 дол. США зі строком дії кредитної лінії до 10 липня 2017 року зі сплатою відсотків за користування кредитом. Оскільки відповідачем не було виконано належним чином прийняті на себе зобов'язання в частині своєчасного погашення кредитної заборгованості та відсотків, позивач просить стягнути їх та пеню на свою користь. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечив. В судове засідання відповідач не з'явився, своїх заперечень по суті позову не надав. За таких обставин суд вважає за можливе на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України не проводити повне фіксування процесу за допомогою технічних засобів. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 10 липня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк») та відповідачем був укладений кредитний договір № CrL-SMEC00/095/2008, відповідно до якого, відповідач отримав кредит у розмірі 140000 дол. США зі строком дії кредитної лінії до 10 липня 2017 року та зі сплатою відсотків за користування кредитом (п. 2 ч. 1, п. 1 ч. 2 договору). 18 березня 2011 року між кредитором та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір про придбання кредитного портфелю за наведеним кредитним договором (а.с. 11-18), отже позивач має право вимоги у разі невиконання умов зазначеного кредитного договору. Станом на 17 вересня 2014 року заборгованість відповідача становить: 148140,84 долари США, з яких: 140000 дол. США - заборгованість за кредитом, 8140,84 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також 7022886,26 гривень - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором (п. 4.1.1 ч. 2 Договору). Розрахунок позивачем наданий, сумнівів у його достовірності немає (а.с. 20). Відповідно ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно поданого позову та розрахунків в ньому, заборгованість відповідача перед позивачем станом на 17 вересня 2014 року складає148140,84 долари США, з яких: 140000 дол. США - заборгованість за кредитом, 8140,84 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також 7022886,26 гривень - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання. Умови угоди (сума кредиту, строки, процентна ставка тощо) були погоджені між сторонами, відповідач діяв свідомо, без стороннього впливу та примусу. Протягом дії договору позичальник з угодою погоджувався, її умови ніколи не оспорювалися, як і не було надано доказів для сумнівів в достовірності розрахунків та доказів позивача. Судом встановлено, що позичальник у встановлений угодою термін (та на час розгляду справи - також) кредит в повному обсязі не повернув, не проводив поетапного повернення коштів та відсотків за користування кредитом. Аналізуючи наведені норми законів та докази по справі, суд вважає, що позов до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору, підлягає частковому задоволенню, а саме, в частині стягнення заборгованості по кредиту та відсотках - вимоги банку є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Що стосується пені, то в цій частині, на думку суду, стягувані кошти підлягають зменшенню з огляду на наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Беручи до уваги, що заборгованість за кредитом відповідача становить 148140,84 доларів США, а розмір пені нарахований позивачем в сумі 7022886,26 гривень, що значно перевищує суму боргу, тому виходячи з принципів розумності, справедливості та виваженості, суд вважає за необхідне на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України зменшити розмір належної до стягнення неустойки до 500000 гривень. Отже, на користь позивача належить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору в сумі 148140,84 долари США, з яких: 140000 дол. США - заборгованість за кредитом, 8140,84 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також 500000 гривень пені за несвоєчасність виконання зобов'язання. Окрім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, відповідач повинен відшкодувати сплачений позивачем судовий збір в сумі 3654 гривні. На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 551, 553, 554, 625, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial