Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернулось до Троїцького районного суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, якою просило стягнути з нього на користь цього товариства заборгованість за кредитним договором №R52110505686B від 23.12.2013 року, яка складає 436534,76 гривень, з яких 272975,53 грн. - заборгованість за кредитом; 8,88 грн. - заборгованість по відсотках; 26685,00 грн. - заборгованість по комісії; 135865,35 грн. - три проценти річних. Крім того, просить стягнути з відповідача судовий збір в сумі 6548,02 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, суду надав заяву про розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному Веб-сайті Троїцького районного суду Луганської області. Причину неявки суду не повідомив. Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судовим розглядом встановлено, що 23.12.2013 між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № R52110505686B від 23.12.2013, відповідно до якого останній отримав кредит в сумі 296500,00 грн. зі строком повернення кредитних коштів до 23.12.2020 із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 0,01% (а.с.5-10, 11-13). Надання кредитних коштів відповідачу підтверджується меморіальним ордером № 23476 від 23.12.2013 (а.с. 14). В якості забезпечення виконання зобов'язань з приводу повернення кредитних коштів, відповідачем було укладено договір застави, згідно якого надано в приватне обтяження автотранспортний засіб: автомобіль марки NISSAN, модель MURANO, тип універсал-В легковий, 2013 року випуску, колір бежевий, реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], що належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрації транспортного засобу [NUMBER]. 22 червня 2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено договір відступлення прав вимоги грошових зобов'язань за фінансовими кредитами № 220615нв, відповідно до якого позивач набув право нового кредитора до відповідача за кредитним договором (а.с. 18-20, 21). 22 червня 2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено договір відступлення прав вимоги за договорами застави № 220615зп. В зв'язку з невиконанням зобов'язань відповідачем по поверненню кредитних коштів по кредитному договору утворилася заборгованість, яка становить 436534,76 гривень, з яких 272975,53 грн. - заборгованість за кредитом; 8,88 грн. - заборгованість по відсотках; 26685,00 грн. - заборгованість по комісії; 135865,35 грн. - три проценти річних. Відповідно до ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до змісту ч.1ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язується повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до положень частини 1статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до приписів ч.1ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 436534,76 гривень, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Розмір заборгованості та його розрахунок відповідачем не спростований. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням № Т284000692 від 14.06.2018 року про сплату судового збору у сумі 6548,02 грн. (а.с. 3). Враховуючи викладене та з урахуванням задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 6548 грн. 02 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved