Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-12 00:00:00

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 19 травня 2001 року, який розірвано 02 серпня 2018 року.В період шлюбу, подружжям було придбане майно, а саме: 23.01.2010 року на підставі договору купівлі-продажу ВММ № 818812 від 23.01.2010, посвідченого державним нотаріусом ДНК № 1 Уваровою Г.І. - трикімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею - 64,5 кв. м., що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (номер інформаційної довідки 198932417). 16.04.2010 року, автомобіль марки Mitsubishi Lancer 2.0, номерний знак [NUMBER] , 2007 року випуску. Власником будинку відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є відповідач - [PERSON] , право власності зареєстроване 22.03.2010 року. Спірний автомобіль було зареєстровано за відповідачем, свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] від 16.04.2010 року. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 статті 69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексу України). Згідно частини 1 статті 70 України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином, оскільки спірне майно було придбане у період шлюбу, суд приходить до висновку, що воно є спільним майном подружжя. Під час розгляду справи, встановлено, що спірний автомобіль відповідачем відчужений за Договором купівлі-продажу транспортного засобу № 1443/2021/2390572 від 16.01.2021 року на користь третьої особи. Вартість автомобіля, відповідно договору - 40000 /сорок тисяч/ гривень. При цьому, суд не бере до уваги п.3 договору купівлі продажу про те, що спірний транспортний засіб мав вартість 40 000 грн. за яку він і був проданий, оскільки продаж транспортного засобу за 40 000 грн. не свідчить про те, що його дійсна ринкова вартість відповідає ціні продажу, оскільки сторони при укладенні договору визначають вартість предмета продажу на власний розсуд. Встановлено і те, що відповідач про продаж автомобіля позивача не попереджав, згоди на його продаж не отримував, кошти позивачу не давав. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у пунктах 22, 30 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Дана позиція узгоджується з висновком Верховного Суду, яка викладена у постанові від 03.10.2018 року у справі № 127/7029/15-ц, де колегія суддів відступила від правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2018 року у справі № 201/14044/16-ц, провадження № 61-189ск17, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками). Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно. Таким чином, вартість майна, що підлягає поділу, слід визначати виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. На підтвердження вартості спірного автомобіля позивач надала суду витяг з відкритого ресурсу мережі Інтернет «AUTO.RIA». 13 жовтня 2021 року у судовому засіданні було оглянуто цивільну справу № 234/10546/18 та досліджено висновок автотоварознавчої експертизи № 149/18 від 14.08.2018 року. Судом встановлено, що відповідно до висновку автотоварознавчої експертизи № 149/18 від 14.08.2018 року, ринкова вартість автомобіля марки Mitsubishi Lancer 2.0, номерний знак [NUMBER] , 2007 року випуску, складає 169388 /сто шістдесят дев`ять тисяч триста вісімдесят вісім гривень/грн. Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що відповідач порушив майнові права позивача на належну їй частину у праві спільної сумісної власності на спірний автомобіль, відчужив таке майно без її згоди та використав кошти на власні потреби, тому позовні вимоги підлягають задоволенню та права позивача підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача компенсації вартості 1/2 частини автомобіля марки Mitsubishi Lancer 2.0, номерний знак [NUMBER] , 2007 року випуску у розмірі 84 694 /вісімдесят чотири тисячі шістсот дев`яносто чотири/грн. На підставі викладеного, суд вважає за можливе позов задовольнити, поділити між [PERSON] та [PERSON] спільне сумісне майно подружжя, яке складається з квартири, [ADDRESS] , загальною площею - 64,5 кв. м., що зареєстрована за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу ВММ № 818812 від 23.01.2010, посвідченого державним нотаріусом ДНК № 1 Уваровою Г.І. у м. Краматорську, та транспортного засобу марки Mitsubishi модель Lancer 2.0, номерний знак [NUMBER] , 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , колір сірий, зареєстрованого за [PERSON] , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 16.04.2010 року наступним чином: - визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири, [ADDRESS] , загальною площею - 64,5 кв. м., - визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , загальною площею - 64,5 кв. м., - Стягнути з [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] на користь [PERSON] , [INFO] , Посвідка на постійне місце проживання, Серії [NUMBER] , видана 06.01.2016 р. органом 1401, грошову компенсацію вартості 1/2 частини відчуженого спільного сумісного рухомого майна - марки Mitsubishi Lancer 2.0, номерний знак [NUMBER] , 2007 року випуску, номер кузова [NUMBER] , 2007 року, у розмірі 84 694 /вісімдесят чотири тисячі шістсот дев`яносто чотири/грн. Таким чином, враховуючи, що позовні вимоги задоволені, у відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 900 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved