Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі з 15.11.1997 року, який був зареєстрований Житомирським міськвідділом реєстрації актів громадського стану, актовий запис №1947. Від шлюбу вони мають двох дітей: дочку [PERSON], [INFO] р.н. та дочку [PERSON], [INFO] Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому пояснив, що стосунки між ним та відповідачкою не склалися, що призвело до того, що шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. На підставі викладеного просить суд шлюб між ним та відповідачкою розірвати. Ухвалою суду від 10.01.2019 року відкрито провадження у справі. Позивач в судове засідання не з'явився, просив розгянути справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з»явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги визнала. Судом повно та всебічно з'ясовані взаємини між подружжям, дійсні причини звернення до суду. Вивчивши представлені докази, оцінивши і проаналізувавши вищезазначене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про обґрунтованість позову, оскільки судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 15.11.1997 року, який був зареєстрований Житомирським міськвідділом реєстрації актів громадського стану, актовий запис №1947. Від шлюбу вони мають двох дітей: дочку [PERSON], [INFO] р.н. та дочку [PERSON], [INFO] Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сім'я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сім»я розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам позивача. Відповідно до частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд прийшов до переконання про доцільність розірвання шлюбу, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне роз'яснити, що згідно абзацу 2 частини 3 статті 115СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved