Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-18 00:00:00

Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» звернулося до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 23.05.2016 року між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та [PERSON] укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/9539452, забезпечений транспортний засіб «Skoda», реєстраційний № [NUMBER] . 20.05.2017 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю вищезазначеного забезпеченого транспортного засобу під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Renault», реєстраційний № [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 27.06.2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч.3 ст. 130 КУпАП. Дана постанова не оскаржувалася та набрала законної сили. 04 вересня 2017 року, ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» було складено страховий акт і розрахунок страхового відшкодування, на підставі яких була здійснена виплата страхового відшкодування в розмірі 193 834, 65 грн.на користь ТОВ «ОТП Лізинг». 23 квітня 2018 року, ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» звернулося до ТДВ СК «Альфа-Гарант» із претензією за вих. № 1278 від 18.04.2018р., на суму 193 834, 65 грн. 21 червня 2018 року між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» було укладено Угоду про здійснення страхового відшкодування, згідно якої сторони погодили, що розмір страхового відшкодування за страховим випадком, який відбувся 20.05.2017р. з вини [PERSON] становить: 90 000, 00 грн. 22 червня 2018 року, ТДВ СК «Альфа-Гарант» було складено страховий акт і розрахунок страхового відшкодування, на підставі яких була здійснена виплата страхового відшкодування в розмірі 90 000, 00 грн. на користь ПрАТ «АСК «ІНГО Україна». В зв`язку з чим просить стягнути з відповідача - [PERSON] на користь позивача - Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» збитки в порядку регресу в сумі 90 000, 00 грн. та судові витрати в розмірі 2 102, 00 грн. Ухвалою суду від 31.03.2021 року було відкрито провадження у вказаній справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву згідно якої підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити, просив справу розглянути у їх відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач у судове засідання не з`явилася, виклик відповідача в судове засідання було здійснено через офіційний веб-портал судової влади, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду. Причина неявки суду ненадана, клопотань про відкладення розгляду справи від останньої не надходило. У встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного провадження. Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов`язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині надання доказів на підтвердження позовних вимог. Відносно надання суду будь-яких інших доказів від сторін, у тому числі і клопотань про призначення експертизи клопотань від сторін не надходило. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст. 78 ЦПК України). Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду цієї справи по суті. Судом встановлено, що 23.05.2016 року між [PERSON] та ТДВ СК Альфа-Гарант укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/9539452 від 23.05.2016 року, згідно якого було застраховано цивільно-правову відповідальність водіїв транспортного засобу марки SKODA OCTAVIA, реєстраційний номер [NUMBER] , строк дії з 24.05.2016 року до 23.05.2017 року включно (а.с.120). 20.05.2017 року, приблизно о 15 год. 40 хв., водій [PERSON] , керуючи в стані алкогольного сп`яніння (відповідно до результатів тестування за допомогою приладу Драгер № 6820, виявлено 3,01 %) автомобілем марки Skoda Oktavia A5, державний номер [NUMBER] в м. Києві по пр-ту С.Бандери, 9, будучи особою, яка протягом 2016 року притягалася двічі до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, порушуючи вимоги дорожньої розмітки 1.3, перетнув подвійну суцільну смугу, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем марки Renault Dokker, державний номер [NUMBER] . Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, автомобілі отримали механічні пошкодження, [PERSON] порушив вимоги дорожньої розмітки 1.3 та п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена ст. 124, ч. 3 ст. 130 КУпАП. Згідно постанови Оболонського районного суду м. Києва від 27.06.2017 року (Справа №756/7441/17-п Порядковий № 3-4143/17) [PERSON] , визнано винним у вчиненні правопорушень передбачених ст. 124, ч.3 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн., в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років з оплатним вилученням транспортного засобу, а саме автомобіля марки Skoda Oktavia A5, державний номер [NUMBER] . Постанова набрала законної сили 08.07.2017 року (а.с. 21-22). За змістом ч.ч. 4, 6 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, винуватість відповідача [PERSON] у вчиненні вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди доказуванню не підлягають. Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Згідно ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. У відповідності до положення п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно п. 35.1 ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. Відповідно до п.п. 38.1.1 п. 38.1. ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до довідки про дорожньо-транспортну пригоду від 20.05.2017 року вбачається, що [PERSON] , який курував легковим автомобілем Skoda Oktavia A5, державний номер [NUMBER] та [PERSON] , який керував Renault Dokker, державний номер [NUMBER] відбулася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої автомобілі отримали механічні пошкодження Дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення [PERSON] п.2.9.а; п.2.3.б; п.10.1; п.34 ПДР, про що було складено протокол за статтею 124 КУпАП (а.с. 19). Страхувальник ОТП Лізинг ТОВ, повідомив ПрАТ «АСК «ІНГО-Україна» про страхову подію, яка мала місце 20.05.2017 року, водій автомобіля Renault Dokker, державний номер [NUMBER] був [PERSON] (а.с. 26). Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником транспортного засобу Renault Dokker, державний номер [NUMBER] є ОТП Лізинг ТОВ (а.с.28). Генеральний директор Павлушин А.В. 07.08.2017 року подав заяву голові правління ПрАТ АСК «ІНГО Україна» [PERSON] про виплату страхового відшкодування по полісу 250544963.17 по страховому випадку, який стався 20.05.2017 року з автомобілем Renault Dokker, державний номер [NUMBER] , що належить ТОВ «ОТП Лізинг» в сумі 193 834, 65 грн. (а.с. 27). Відповідно до страхового акту №1532124, страхова сума згідно договору страхування №250544963.17_019 від 15.03.2017 року складає 286 265, 98 грн., безумовна франшиза згідно договору страхування 250544963.17-019 від 15.03.2017 року складає 1 431, 33 грн. кінцева сума до виплати складає 193 834, 65 грн. (а.с. 60). Як вбачається з копії платіжного доручення №7246 від 08.09.2017 року ПрАТ «АСК «Інго Україна» оплатила страхове відшкодування автомобіля Renault Dokker, державний номер [NUMBER] згідно полісу 250544963.17-019 в сумі 193 834, 65 грн. (а.с. 61). ПрАТ «АСК «Інго Україна» направили 18.04.2018 року претензію ТДВ СК «Альфа-Гарант» на суму 193 834, 65 грн. (а.с. 63). Відповідно до Угоди про здійснення страхового відшкодування від 21.06.2018 року укладеної між ПАТ «АСК «ІНГО Україна» та ТДВ СК «Альфа-Гарант», сторони погодили, що виплата страхового відшкодування має бути здійснена у розмірі 124 052, 08 грн. в строк до 27.06.2018 року включно (а.с. 64-65). ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» на засіданні комісії прийнято рішення щодо затвердження страхового акту та виплати страхового відшкодування в розмірі 90 000, 00 грн., що підтверджується страховим актом №ЦВ/18/1091 (а.с. 66). Сума страхового відшкодування за вирахуванням франшизи, згідно Угоди від 21.06.2018 року складає 90 000, 00 грн., що підтверджується розрахунком страхового відшкодування (а.с. 67). Як вбачається з копії платіжного доручення №ІD-107202 від 22.06.2018 року ТДВ Ск «Альфа-Гарант» оплатила страхове відшкодування ПрАТ АСК ІНГО Україна згідно страхового акту №ЦВ/18/1091 за договором страхування №АЕ-0009539452 від 23.05.2016 року в сумі 90 000, 00 грн. (а.с. 68). Враховуючи договір страхування серії №АЕ/9539452 від 23.05.2016 року між [PERSON] та ТДВ СК Альфа-Гарант, страхова компанія ТДВ СК Альфа-Гарант звернулася до [PERSON] з вимогою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу за № 5524 від 30.08.2018 року (а.с. 69-72). За таких обставин, враховуючи, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача, тому виплачене позивачем страхове відшкодування на користь потерпілої особи, власника транспортного засобу Renault Dokker, державний номер [NUMBER] , підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача у розмірі 90 000, 00 грн. Відповідно до ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про відшкодування шкоди в порядку регресу знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2 102, 00 грн.

Outcome: approved