Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «РАНТЬЕ» звернулося 12 квітня 2016 року до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором зазначивши, що 08 серпня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №Р23.187.73423, згідно якому відповідач отримала кредит у розмірі 17600 грн. зі сплатою 18% річних, з погашенням кредиту та процентів за графіком щомісячних платежів встановлених кредитним договором. Відповідач зобов'язання перед банком не виконала. 31.12.2015 року всі права вимоги до відповідача, що випливають з умов договору були відступлені ПАТ «Ідея Банк» на користь позивача. Відповідач не виконує свої зобовязання за договором внаслідок чого мається заборгованість перед позивачем в сумі 21285,33 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, та судові витрати. \~\~\~\~ Представник позивача в судове засідання не з'явився, в позовній заяві позивач просив розглянути справу за відсутністю його представника. Відповідач [PERSON] про час та місце слухання справи повідомлена своєчасно та належним чином, про причини неявки в суд не повідомила (а.с. 30,35). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 08 серпня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № Р23.187.73423, згідно умов якого відповідачу наданий кредит в сумі 17600 грн., зі сплатою процентів 18% річних строком на 36 місяців (а.с.12-14). ПАТ «Ідея Банк» свої зобов'язання перед відповідачем виконав перерахувавши на рахунок [PERSON] №26201000155877980 від 08.08.2014 року грошові кошти в сумі 15171,55 грн., попередньо відрахувавши страховий платіж у сумі 2428,45 грн. (а.с.15,17) 31 грудня 2015 року між ПАТ «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье» укладено договір факторингу № 31/12-2 відповідно до умов якого ПАТ «Ідея Банк» відступило позивачу право вимоги щодо погашення (стягнення) заборгованостей з боржників, які виникли на підставі договорів та підтверджуються документацією.(а.с.18-20). Відповідно до витягу з додатку №2 до договору факторингу № 31/12-1 від 31.12.2015 року позивач набув право вимоги заборгованості до відповідача в сумі 21285,33 грн., з яких: 10927,1 грн. основний борг, 4366,26 грн. прострочений борг, 5818,51 грн. прострочені проценти, 173,46 грн. строкові (а.с.21,22). Позивачем направлено відповідачу [PERSON] повідомлення про відступлення прав вимоги з вимогою перераховувати грошові кошти в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № Р23.187.73423 від 08.08.2014 року на рахунок позивача. (а.с.11) Згідно ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до вимог ст. ст. 6,627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності зі ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов»язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. Відповідно дост. 625 ч. 1 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором позики встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів. Згідно ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Так за кредитним договором №Р23.187.73423 від 08.08.2014 року у [PERSON] перед позивачем мається заборгованість у розмірі 21285,33 грн., що підтверджується відповідними письмовими доказами. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором не виконала, своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, не повернула, чим порушила ст. 526 ЦК України та умови Договору. Враховуючи порушення відповідачкою умов кредитного договору щодо належного виконання грошового зобов'язання, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачені судові витрати по справі (а.с.1 платіжне доручення).

Outcome: approved