overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 грудня 2007 року, мають двох дітей: неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] та малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вважаючи, що фактично шлюб існує формально і не бажаючи підтримувати подружні стосунки, позивач з позовом про розірвання шлюбу звернулася до суду. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та пояснила, що подружнє життя з відповідачем у них не склалось через несумісність характерів. Протягом останнього року вони жили в одній квартирі, але подружніх стосунків не підтримували. Налагодити нормальні стосунки в сімї неможливо, а тому просить розірвати шлюб без надання строку на примирення. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав і не заперечив, щоб шлюб між ними було розірвано. Заявив, що примирення не настане за будь-яких умов. Розглянувши справу в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити. Так, свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 5) стверджується, що сторони із 06 грудня 2007 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. В судовому засіданні сторони пояснили, що це уже повторний шлюб між ними. Зі свідоцтв про народження (а.с. 7, 8) слідує, що сторони мають двох спільних дітей: неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] та малолітнього сина [PERSON], [INFO] Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Позивач у позовній заяві та в судовому засіданні обґрунтувала свою вимогу про розірвання шлюбу, а відповідач визнав її та не заперечив проти розірвання шлюбу. Підтримання та визнання позову сторонами, на думку суду, свідчить про байдужість подружжя до існування їх шлюбу. В судовому засіданні встановлено, що сторони протягом останнього року не підтримують подружніх стосунків, зокрема, не мали спільного бюджету, не складали спільні плани і т.п. В даний час (з моменту звернення до суду) сторони проживають окремо. З огляду на це суд не вбачає підстав для надання сторонам строку на примирення, оскільки вважає, що цей шлюб вичерпав своє значення для сторін, він не відповідає принципам, встановленим законом і суспільством для такого союзу, а тому його необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 грудня 2014 року. Позивачка 29.05.2015р. звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, покликаючись на те, що спільне життя у них не склалося, між ними немає взаєморозуміння, виникали сварки і суперечності та що останні два місяці вони проживають окремо один від одного, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, вона втратила до відповідача хороші почуття, а тому їх сім'я розпалась остаточно і примирення між ними неможливе, просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, покликаючись на мотиви такого і доповнила, що подружнє життя з відповідачем не склалося, вони виявилися людьми з різними характерами і поглядами на життя, виникали сварки і суперечності та що з квітня 2015р. вони проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують, вона втратила до відповідача хороші почуття і переконана, що їх шлюб розпався остаточно. Просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча належно був повідомлений про час та місце розгляду справи, причину неявки не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, оскільки матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Заслухавши пояснення позивачки, розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки між ними довгий час немає взаєморозуміння, виникали сварки і суперечності, з квітня 2015р. вони проживають окремо один від одного, не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, що свідчить про стійкість і тривалість конфлікту між ними. Суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, оскільки вони вже тривалий час разом не живуть і не підтримують сімейних відносин, позивачка втратила до відповідача хороші почуття і помиритись з ним не бажає, а тому цей шлюб слід розірвати. На підставі ст.ст.10, 60, 212, 215, 225-226 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 листопада 2004 року, який зареєстрований Виконкомом Войковської селищної ради Амвросіївського району Донецької області, актовий запис № 07. Від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO]. Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи, що спільне життя з відповідачем не склалося, вони втратили почуття поваги та любові один до одного. Зараз не проживають разом як подружжя, шлюб існує лише формально. Вважає, що примирення між ними категорично неможливе, просить розірвати шлюб. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просить розірвати шлюб. Відповідач в судовому засіданні не заперечує проти розірвання шлюбу та просить справу розглянути без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки сторони не проживають як подружжя, шлюб існує формально, на примирення категорично не згідні. Згідно ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, наявність реєстрації шлюбу між сторонами без його фактичного збереження суперечить їх інтересам, відтак шлюб потрібно розірвати. Після розірвання шлюбу позивачці залишити шлюбне прізвище. Виходячи з викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 листопада 2015 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що спільне життя у них не склалось через нерозуміння один одного, у сторін різні склади характерів, уподобання та різні погляди на життя. Сторони не ведуть спільного господарства. Сторони проживають окремо. Позивачка вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу між сторонами неможливе. У суд позивачка направила заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність, під-тримала позовні вимоги. У суд відповідач направив заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність, визнав позовні вимоги. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Спільне життя у сторін не склалось через нерозуміння один одного, постійні конфлікти. Сторони не ведуть спільного господарства,заперечують надання строку для примирення. Суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу між сторонами не-можливе, шлюб носить формальний характер, а тому його необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище - [PERSON]. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

\~\~\~\~Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06\~ лютого 1993 року . Від шлюбу мають\~ повнолітнього сина. \~\~\~\~\~Позивач звернулася\~ до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що, сім'я розпалася, мають кожен окремі сімї.Спільні інтереси відсутні. Постійні сварки в сімї,\~ спільне господарство не ведеться. Спори про майно відсутні.\~ \~\~\~ У судове засіданні позивач і відповідач\~ не з'явилися, але\~ звернувся до суду з письмовою заявою у якій просять розглянути справу за їх\~ відсутності та розірвати шлюб. \~\~\~\~\~\~Суд, вивчивши заяву\~ позивачки і відповідача по справі та матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. \~\~\~\~\~Відповідно\~\~ до\~ст. 112 ч.2 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання\~\~ шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,\~\~ інтересам\~\~ їхніх\~\~ дітей,\~\~ що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2\~ст.114 Сімейного кодексу України\~-\~\~ у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. \~\~\~\~\~\~Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).\~\~\~\~\~\~\~\~ Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. \~\~\~\~\~\~Відповідно до\~ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.\~\~ Оскільки відповідачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його. \~\~\~\~\~\~ Згідно з ч. 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. \~\~\~\~\~\~ Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. \~\~\~\~\~\~ Враховуючи викладене, та на підставі ст.ст.\~105\~ч.3,\~112,\~113,\~114\~ч.2\~СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 лютого 2013 року і мають спільного малолітнього сина. Вважаючи, що фактично шлюб існує формально і не бажаючи підтримувати подружні стосунки, позивач з позовом про розірвання шлюбу 24 травня 2018 року звернулась до суду. Ухвалою суду від 24 травня 2018 року (а.с. 10) справу призначено до розгляду у підготовче засідання. Сторони в підготовче засідання не з'явилися. Позивач 14.06.2018 через канцелярію суду подала про розгляд справи за її відсутності (а.с. 17), а відповідач через канцелярію суду подав заяву (а.с. 13) про визнання позовних вимог і про розгляд справи за його відсутності. На підставі ч. 1 ст. 198 та ч. 3 ст. 211 ЦПК України судом ухвалено про розгляд справи за відсутності сторін. Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд ухвалив за можливе на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення у цій справі. Розглянувши справу, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити. Із свідоцтва про шлюб (а.с. 6) слідує, що сторони з 06 лютого 2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, а із свідоцтва про народження (а.с. 7), - що мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Збереження шлюбу за відсутності згоди одного з подружжя вже є таким, що буде суперечити його інтересам виходячи з положень ч. 1 ст. 24 СК України. Позивач у позовній заяві обґрунтувала свою вимогу про розірвання шлюбу, а відповідач визнав позов. Підставою припинення шлюбу позивач назвала різницю в характерах, відсутність взаєморозуміння та довіри, п'янство відповідача, рукоприкладство, брехні, приховування грошей і, як наслідок, припинення з 2017 року подружніх стосунків. Відповідач не спростував такі обставини. Враховуючи підставу для припинення шлюбу, суд вважає, що цей шлюб вичерпав своє значення для сторін, він не відповідає принципам, встановленим законом і суспільством для такого союзу, а тому його необхідно розірвати. У позовній заяві позивач просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, отримане у шлюбі. Така вимога відповідає ст. 113 СК України, а тому має бути задоволена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 серпня 2005 р., про що у книзі реєстрації шлюбів відділу реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції зроблено запис № 228. Мають дочку [PERSON], [INFO] [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їхнє сімейне життя не склалось, між подружжям постійно виникали сварки, сімейні стосунки припинені, відповідач зловживає спиртними напоями, зраджує їй, матеріально не утримує, заподіяв їй тілесні ушкодження, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Позивач у судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, строк для примирення просила не надавати. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, зазначивши, що сімя розпалась і зберегти її неможливо. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, з огляду на таке. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06.08.2015р., про що у книзі реєстрації шлюбів відділу реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції зроблено запис № 228. Мають дочку [PERSON], [INFO] Сімейне життя сторін не склалося через несумісні погляди на шлюб та сімю, сімейні стосунки припинені, з вересня 2016 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, бюджет окремий. Неприязні стосунки між подружжям, відсутність взаєморозуміння, постійні конфлікти і сварки між сторонами, в тому числі і в присутності дитини, можуть негативно відобразитись на її вихованні. Отже, підстав для надання сторонам строку на примирення, суд не вбачає. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.3,4 ст. 56 СК України). З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що подальше сумісне сімейне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб належить розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 серпня 2014 року. Від шлюбу мають малолітню дочку - [PERSON] , [INFO] . Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати їх з відповідачкою шлюб, стверджуючи, що, спільне життя з останньою не склалося, починаючи з вересня місяця 2017 року проживають окремо, фактично шлюбні відносини припинено, спільне господарство не ведеться. Переконаний у недоцільності подальшого збереження шлюбу, оскільки вони не можуть досягти спільних поглядів при вирішенні побутових питань, поглядів на сімейні відносини, що призвело до втрати почуттів поваги та любові між ними. Стверджував, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам дитини, оскільки дочка була свідком їх з відповідачкою неправильних взаємовідносин. Повідомив суд, що майнових спорів між ним та відповідачкою не має, дитина після розірвання шлюбу буде проживати з матір`ю, у добровільному порядку вирішуються питання щодо матеріального забезпечення дочки. Просив шлюб розірвати. В судове засідання сторони не з`явились. Подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Просили позов задовольнити та шлюб розірвати. Крім того, відповідачка повідомила суду, що примирення з позивачем вважає неможливим, наполягає на розірванні їх шлюбу. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що сім`я сторін фактично розпалась і в подальшому сумісне проживання подружжя є неможливим, шлюб сторін існує формально. Подальше перебування у шлюбі сторін у справі буде суперечити їхнім інтересам. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам дитини що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд вважає встановленим, що за зазначених вище обставин збереження сім?ї буде суперечити інтересам сторін у справі. Шлюб сторін існує формально і може бути розірваний, у зв`язку з чим позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 травня 1995 року і мають двох спільних дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Вважаючи, що фактично шлюб існує формально і не бажаючи підтримувати подружні стосунки, позивач з позовом про розірвання шлюбу звернувся до суду. У судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги та суду пояснив, що подружнє життя у них не склалось через несумісність характерів та різні погляди на подружнє життя. Між ними постійно виникали сварки і непорозуміння. Три останні роки дружина допускала подружні зради, він намагався врятувати сім'ю, однак уже більше року вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх стосунків та не піклуються один про одного. Просить розірвати шлюб без надання строку на примирення. Відповідач позовні вимоги визнала. Суду відповідач пояснила: Протягом подружнього життя чоловік ображав і принижував її, контролював доходи і витрати. 13 січня 2014 року вона залишила чоловіка і поїхала жити до матері в с. Ломачинці. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище [PERSON]. У судових дебатах заявила, що не погодиться на розірвання шлюбу, поки чоловік не розділить майно. Розглянувши справу в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити. Так, свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 4) стверджується, що сторони з 06 травня 1995 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, а свідоцтвами про народження (а.с. 6,7), - що мають спільних дітей: [PERSON], [INFO] та неповнолітню [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Позивач у позовній заяві і судовому засіданні обґрунтував свою вимогу про розірвання шлюбу, а відповідач фактично визнала її. Сторони категорично заявили про неможливість відновлення подружніх стосунків, оскільки кожен з них створив нову сім'ю без реєстрації шлюбу. Суд не вбачає підстав для надання сторонам строку на примирення, оскільки вважає їх рішення виваженим і перевіреним, вважає. що цей шлюб вичерпав своє значення для сторін, він не відповідає принципам встановленим законом і суспільством для такого союзу, а тому його необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про шлюб (а.с. 4), відповідач при реєстрації шлюбу своє прізвище [PERSON] змінила на прізвище чоловіка [PERSON]. У судовому засіданні відповідач просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, отримане у шлюбі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 червня 1998 року. Позивачка звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В шлюбі у подружжя народилась донька [PERSON], [INFO] Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що сімейне життя у подружжя не склалося, у них протилежні характери та протилежні погляди на життя, на побут, на відношення до сімейних обовязків, відсутнє взаєморозуміння. В останні два роки між ними постійно виникали сварки. Спільного господарства не ведуть. За період постійного проживання позивачка вважає, що подальше перебування у шлюбі між сторонами суперечитиме її інтересам, а тому змушена звернутись з позовом до суду та просить його задоволити, адже примирення між подружжям вважає неможливим. В судове засідання позивачка не зявилася, проте подала заяву до суду про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоч був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутності в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи про права та взаємовідносини сторін, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі наведеного суд приходить до висновку, що спільне життя подружжя та збереження шлюбу стали неможливими й суперечили б інтересам подружжя, а тому формально існуючий шлюб слід розірвати.

Outcome: approved