Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

Сторони звернулися до суду з заявою про розірвання шлюбу подружжя, яке має спільну дитину. В спільній заяві сторони посилаються на те, що сімейне життя між сторонами не склалося із-за різних характерів, життєвих прагнень та поглядів на подружнє життя. Почуття поваги та кохання подружжям один до одного втрачено, сторони мешкають окремо. Суперечок про поділ майна та місця проживання спільної дитини сторони не мають. Подальше спільне життя як подружжя та збереження шлюбу буде суперечить їх інтересам. На даний момент їх шлюб носить формальний характер, тому подальше сумісне життя та збереження сім`ї неможливі. [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про слухання справи у його відсутності, на задоволенні заяви наполягав. [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про слухання справи у її відсутність, на задоволенні заяви наполягала. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 02.12.2011 року у першому Малиновському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції (актовий запис № 1002). Свідоцтво про шлюб [NUMBER] . Від спільного шлюбу подружжя має неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з матерю. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між подружжям, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з них. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тому суд задовольняє заяву про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України). Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Таким чином, з підстав викладених вище у мотивувальній частині рішення суд задовольняє заяву про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved