Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 14.03.2016 року звернулося до суду з позовом, в якому прохає стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором № 1352/5037ECLKAPT від 23.12.2013 року у сумі 7396 грн. 87 коп. та понесені судові витрати - 1378 грн. Мотивувало тим, що остання не виконує зобовязання по договору, внаслідок чого станом на 20.07.2015 року утворилася заборгованість в сумі 7396 грн. 87 коп., з якої : 5416 грн. 21 коп. заборгованість за кредитом, 210 грн. 50 коп. - заборгованість за відсотками, 1770 грн. 16 коп. заборгованість за пенею. Названий кредитний договір було укладено між відповідачем та ПАТ «Платинум Банк». 21 липня 2015 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі договору про відступлення права вимоги отримало від первісного кредитора ПАТ «Платинум Банк» право вимоги до боржника коштів, включаючи суму основного зобов»язання (кредиту), плату за річною процентною ставкою, пеню та інші платежі. Про відступлення права вимоги відповідач була повідомлена. У судове засідання представник позивача не зявився. Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. В заяві на адресу суду прохав розглянути справу без його участі, вказав, що на постановлення заочного рішення в разі неявки відповідача згодний. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася. Належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Заперечень на позов не надіслала. За письмовою згодою позивача справа вирішена на підставі наданих доказів (заочний розгляд). Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також їх достатність і взаємний звязок у сукупності, встановив наступне. 23 грудня 2013 року між публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» як кредитором, та фізичною особою [PERSON], як позичальником, було укладено кредитний договір № 1352/5037ECLKAPT, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 7840,00 грн. на строк 26 платіжних періодів - до 04.03.2016 року зі сплатою 12% річних за користування кредитом. Пунктом 1.2 названого кредитного договору було встановлено цільове використання кредиту на поточні потреби. На виконання своїх зобовязань кредитодавець, перерахував кредитні кошти у сумі 7840,00 грн. позичальнику [PERSON] . Відповідно до кредитного договору платежі з повернення кредиту, сплату процентів за його користування, позичальник [PERSON] мала здійснювати рівними частинами відповідно до графіку погашення заборгованості за кредитом та процентами, а саме: в період з 27 по 01 число кожного місяця вносити платіж у сумі 519 грн. Позичальник взяті на себе зобовязання порушила - не вносила платежі у визначені строки та у повному обсязі. Згідно розрахунку наданого позивачем і перевіреного судом, станом на 20.07.2015 року загальна заборгованість [PERSON] складає 7396 грн. 87 коп., з яких: - 5416 грн. 21 коп. заборгованість за кредитом (основною сумою боргу); - 210 грн. 50 коп. заборгованість за відсотками; - 1770 грн. 16 коп. заборгованість за пенею. 21 липня 2015 року між публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 20150721-Г, на підставі якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» отримало право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором, що укладався нею з ПАТ «Платинум Банк». На виконання умов договору факторингу № 20150721-Г від 21.07.2015 року, та вимог статей 512-514, 516 ЦК України, відповідачу позивачем направлялося повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ». В порушення умов договору позичальник перестав повертати кредит у строки, передбачені договором. Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства та у встановлені договором строки. Ст. 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. За ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. За ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Згідно ч.1 ст. 546, ст. 549 ЦК виконання зобовязання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобовязання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобовязання (п.3 ч.1 ст. 611 ЦК). Відповідно до ч.1 ст. 1082 ЦК України боржник зобовязаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Позивачем надано докази того, що ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» письмово повідомляло боржника (позичальника) [PERSON] про відступлення права грошової вимоги по кредитному договору, однак відповідачем у справі не здійснено жодної дії на виконання своїх зобовязань. Встановивши, що відповідач, як позичальник, не виконала зобовязань за кредитним договором і, як наслідок, допустила заборгованість по кредиту, врахувавши вищеназвані норми закону та умови договору, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню - заборгована сума стягується на користь фактора (позивача у справі). Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач документально підтвердив, що сплатив судовий збір у сумі 1378 грн. 60 коп. Вказана сума підлягає стягненню з відповідача на його користь.

Outcome: approved