Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути із [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором № 36022/2869РL3 від 06 травня 2011 року в розмірі 5509,70 гривень та судові витрати. На ствердження своїх покликань зазначає, що 19 червня 2013 року між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 36022/2869РL3 на суму 7275,52 гривень. Однак відповідач не виконав свого обовязку та припинив повертати наданий йому кредит, сплачувати проценти за користування кредитом та виконувати інші зобовязання в повному обсязі, та має заборгованість в сумі 5509,70 грн., з яких 3913,25 грн. заборгованість за тілом кредиту, 705,41 грн. заборгованості по сплаті процентів та 891,04 грн. пені за порушення графіку погашення заборгованості. 19.06.2013 року між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №20130619-К у відповідності до умов якого, ПАТ «Платинум Банк» відступив позивачу право вимоги до [PERSON] Суд, ухвалив справу розглядати без участі представника позивача, який представив заяву, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглядати справу у його відсутності та проти заочного розгляду справи не заперечує /заява в матеріалах справи/, що відповідає вимогам ст.158 ЦПК України. Відповідач, яка належним чином була повідомлена про час, день та місце розгляду, що стверджується повідомленням про вручення поштового повідомлення, яке знаходиться в матеріалах справи, в судове засідання не зявилася, заяви про розгляд справи за її відсутності не подала, про причини своєї неявки суд не повідомила. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. У відповідності до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору чи вимог цього Кодексу, а згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Зі змісту ст.627 ЦК України вбачається, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Судом встановлено, що 06.05.2011 року між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 36022/2869РL3 на суму 7275,52 грн. з кінцевим строком повернення кредиту 06.05.2014 року та сплатою 14% за користування кредитом та комісією за обслуговування кредиту у розмірі 109 грн. /а.с.7/. ПАТ «Платинум Банк» належним чином виконав зобовязання за договором шляхом видачі відповідачу готівки, що стверджується заявою на видачу готівки від 06.05.2011 року /а.с.6/. Також судом встановлено, що 19.06.2013 року між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №20130619-К у відповідності до умов якого, ПАТ «Платинум Банк» відступив позивачу право вимоги до [PERSON] Відповідно до виписки з реєстру боржників від 19.06.2013 року позивач набув права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 5509,70 грн. /а.с.5/. У відповідності до ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобовязання клієнта перед фактором. На виконання умов Договору факторингу №20130619-К від 19.06.2013 року /а.с.23-24/, 25.06.2013 року, ПАТ «Платинум Банк» було направлено відповідачу лист з повідомленням про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» /а.с.21/. З метою належного виконання Кредитного договору ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» надіслала боржнику [PERSON] повідомлення про зміну умов Кредитного договору № 36022/2869РL3 від 06.05.2011 року, в якому божника попереджено про наявність в нього заборгованості за Кредитним договором та необхідність сплатити таку /а.с.22/. Таким чином, до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшли право вимоги, яке ПАТ «Платинум Банк» мало за кредитним договором № 36022/2869РL3 від 06.05.2011 року, до боржника [PERSON] Згідно ст.1082 ЦК України вбачається, що боржник зобовязаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] належним чином була повідомлена про укладення договору факторингу та договору про відступлення права вимоги листом від 25.06.2013 року /а.с.21/. У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно до вимог ст.546 ЦК України, виконання зобов'язань може забезпечуватись згідно з законом або договором неустойкою (штрафом , пенею). Як передбачено ч 3 ст.611 ЦК України, сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобовязання. У відповідності до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Також встановлено та підтверджується розрахунком заборгованості /а.с.14-20/, що [PERSON] порушила взяті на себе, згідно кредитного договору, зобовязання, зокрема, заборгованість відповідача за кредитним договором № 36022/2869РL3 від 06.05.2011 року становить 5509,70 грн., з яких 3913,25 грн. заборгованість за тілом кредиту, 705,41 грн. заборгованості по сплаті процентів та 891,04 грн. пені за порушення графіку погашення заборгованості. Враховуючи викладене і беручи до уваги, що [PERSON] односторонньо порушила взяті на себе зобовязання за кредитним договором від 06.05.2011 року, то, відповідно до вимог ст.1050 ЦК України та умов кредитних договорів, позикодавець вправі вимагати повернення кредиту та виплати належних за цим договором платежів. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Виходячи з наведеного та враховуючи, що [PERSON] в добровільному порядку взяті на себе зобовязання за кредитними договорами не виконує, суд вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача вказану суму заборгованості за кредитним договором від 06.05.2011 року. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У звязку з цим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 243,60 грн. судових витрат, сплачених позивачем /а.с.4/ при поданні позову до суду.

Outcome: approved