Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Нью Файненс Сервіс» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що згідно кредитного договору № М06.034.72062, укладеного 18.07.2012 року між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачем [PERSON], останній отримав кредит в розмірі 17115 грн. зі сплатою 1% річних з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів. Банк повністю виконав свої зобов'язання згідно кредитного договору, що підтверджується видатковим касовим ордером. Станом на 30.10.2015 року відповідач не повернув банку отриманий кредит, не сплатив нараховані відсотки та комісію на загальну суму 21310,58 грн. 30.10.2015 року між ТзОВ «Факторингова компанія «Рантье» та ПАТ «Ідея Банк» було укладено Договір факторингу № 30/10-1, відповідно до умов якого Банк відступив Факторові з 30.10.2015 року право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. 28.02.2017 року між ТОВ «Факторингова компанія «Рантье» та ТзОВ «Фінансова компанія «Серет», яке змінило найменування на ТзОВ «Нью Файненс Сервіс» відповідно до чинного законодавства був укладений Договір факторингу № 28/02-1, за умовами якого відбулось відступлення права вимоги за Кредитним договором № М06.034.72062, укладеного 18.07.2012 року, за яким відповідач являється боржником. Станом на 28.02.2017 року загальна заборгованість за вказаним кредитним договором № М06.034.72062 становила 23602,39 грн. На виконання вимог ст. 1082 ЦК України, відповідача письмово повідомлено про відступлення права вимоги ТОВ «НФС» за кредитним договором шляхом направлення відповідного повідомлення на адресу його реєстрації. Станом на дату відступлення права вимоги 28.02.2017 року сума боргу відповідача становила 23 602,39 грн., з яких: 16 787,01 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 6815,38 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями. Після відступлення права вимоги відповідачем здійснено сплат на загальну суму 0 грн. Станом на 11.01.2018 заборгованість (обґрунтований розрахунок суми) за кредитним договором становить: загальна заборгованість 23 602,39 грн., з яких: 16 787,01 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 6815,38 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями. Заборгованість відповідача також підтверджується випискою по особовому рахунку № 29092403472062.980 та розрахунком заборгованості станом на 11 січня 2018 року. Відповідач на даний час у добровільному порядку не сплатив заборгованість за кредитним договором тоту виходячи з наведеного, представник просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на їх користь вищезазначену суму заборгованості за кредитним договором, а також понесені при зверненні до суду з позовом судові витрати по сплаті судового збору. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в позовній заяві просив розглядати справу зайого відсутності, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явивсь, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, від відповідача не надійшло. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини свої неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги ТзОВ «Нью Файненс Сервіс» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] відповідно до кредитного договору № М06.034.72062 від 18.07.2012 року отримав в ПАТ «Ідея Банк» кредит у розмірі 17115 гривень, процентна ставка за користування кредитом - 1% річних від залишкової суми кредиту, на термін - 36 місяців. ПАТ «Ідея Банк» взяті на себе зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, що підтверджується копією меморіального ордеру від 18.07.2012 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Як вбачається з ч. 1 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Статтями 1048, 1050 ЦК України встановлено, що у випадку встановлення договором обов'язку позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики що залишилася, та сплати процентів. Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов'язання, за змістом якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. Згідно Договору Факторингу № 30/10-1 від 30.10.2015 року, укладеного між ТзОВ «Факторингова компанія «Рантье» та ПАТ «Ідея Банк», до ТзОВ «Факторингова компанія «Рантье» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № М06.034.72062 від 18.07.2012 року. 28.02.2017 року між ТОВ «Факторингова компанія «Рантье» та ТзОВ «Фінансова компанія «Серет», яке змінило найменування на ТзОВ «Нью Файненс Сервіс» відповідно до чинного законодавства був укладений Договір факторингу № 28/02-1, за умовами якого відбулось відступлення права вимоги за Кредитним договором № М06.034.72062, укладеного 18.07.2012 року. Відповідно до Витягу з Додатку №2 до Договору факторингу № 28/02-1 від 28.02.2017 року Акт прийому-передачі прав вимоги, ТзОВ «Нью Файненс Сервіс» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № М06.034.72062 від 18.07.2012 року в сумі 23 602,39 грн., з яких: 16 787,01 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 6815,38 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями, що відображено також у виписці по особовому рахунку № 29092403472062.980, та у довідці-розрахунку заборгованості станом на 18.07.2012 року, та 18.07.2012 року наданими позивачем. Згідно повідомлення відповідачу письмово повідомлено шляхом направлення відповідного повідомлення на адресу його реєстрації [ADDRESS], що 28.02.2017 року між ТОВ «Факторингова компанія «Рантье» та ТзОВ «Фінансова компанія «Серет», яке змінило найменування на ТзОВ «Нью Файненс Сервіс» відповідно до чинного законодавства був укладений Договір факторингу № 28/02-1, за умовами якого відбулось відступлення права вимоги за Кредитним договором № М06.034.72062, укладеного 18.07.2012 року, за яким відповідач являється боржником. Станом на 28.02.2017 року загальна заборгованість за вказаним кредитним договором № М06.034.72062 становить 23602,39 грн. Також відповідачу було направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов'язань на адресу його реєстрації [ADDRESS] за кредитним договором № М06.034.72062 від 18.07.2012 року, що підтверджується описом вкладення в цінний лист. Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов'язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов'язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов'язку перед клієнтом. У відповідності із ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно із ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Виходячи з наведеного, дослідивши усі надані сторонами докази у їх сукупності, перевіривши відповідність позовних вимог діючому законодавству України, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову ТзОВ «Нью Файненс Сервіс», оскільки протягом розгляду справи було встановлено, що між сторонами існували договірні відносини, які виникли внаслідок укладання кредитного договору № М06.034.72062 від18.07.2012 року. Через порушення умов Договору з боку позичальника своєчасне погашення кредиту та відсотків не відбулося, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом та відсотками, яку відповідач у добровільному порядку не погасив, тому позивач звернувся до суду з цим позовом. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № М06.034.72062 від 18.07.2012 року, у розмірі 23602,39 грн., що відповідає розрахунку заборгованості наданим позивачем. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 524, 526, 527 ч.1, 530, 536, 611, 612, 1054 ч. 2, 16, 20, ст. 1082 Цивільного Кодексу України, ст.ст.12, 13, 141, 259, 263-265, 268, 280-282, 288-289 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved