Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

Сутність заявленої до суду вимоги У жовтні 2021 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, який мотивувала тим, що у шлюбі від відповідача нею народжено неповнолітню дитину, дочку [PERSON] , 2015 року народження, яка на даний час перебуває на її утриманні. [PERSON] зазначала, що відповідач у добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає, дочку вона виховує та утримує самостійно і це потребує постійних щомісячних зростаючих витрат на неї. Також посилалася на те, що вона одна не може забезпечити належний матеріальний рівень утримання її дочки, однак відповідач є особою працездатного віку без будь-яких вад здоров`я і також зобов`язаний утримувати свою дитину. Інших стягнень з відповідача за виконавчими документами не проводиться. Просила суд щомісячно стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позиція позивача, відповідача по даній справі У судове засідання 08 листопада 2021 року позивачка не з`явилася, про час та місце розгляду справи належним чином та завчасно повідомлена, подала заяву про розгляд справи в її відсутність, на задоволенні позову письмово наполягала. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 08 листопада 2021 року позов визнав частково та суду пояснив, що він на даний час офіційно непрацевлаштований, інвалідності на має, проте згоден щомісячно сплачувати по 1500 грн. на утримання спільної дочки [PERSON] , з якою постійно спілкується і підтримує батьківські відносини, позивачка на даний час працює продавцем в ТЦ «Аврора» (сел. Липова Долина), дитина проживає постійно разом із матір`ю, хоча є зареєстрованою разом із матір`ю по місцю його проживання в [ADDRESS] , інвалідності не має, дитина вроджених вад здоров`я також не має. Процесуальні дії суду у даній справі Ухвалою Липоводолинського районного суду Сумської області від 12 жовтня 2021 року у даній справі відкрито провадження, призначено судовий розгляд на 08 листопада 2021 року, 08 листопада 2021 року справу розглянуто по суті. Установлені судом фактичні обставини даної справи Із 27 серпня 2021 року укладений між сторонами шлюб є розірваним в судовому порядку. До цього у шлюбі від відповідача позивачка народила дочку [PERSON] , [INFO] (а.с.6-8). Неповнолітня [PERSON] проживає разом із матір`ю окремо від батька, вроджених вад здоров`я не має (а.с.6). Позивачка [PERSON] проживає разом з неповнолітньою дочкою [PERSON] , станом на день судового розгляду є працевлаштованою, є розлученою, інвалідності не має (а.с. 3,4). Відповідач [PERSON] є непрацевлаштованим на постійне місце роботи, інвалідності не має, проживає окремо від неповнолітньої дочки та її матері в [ADDRESS] , є розлученим (а.с.17,18,19,20). Норми права, які підлягають застосуванню у даній справі Статтею 180 СК України визначений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд ураховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з положеннями ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Згідно з положеннями ч. 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не можу бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Висновки суду по суті заявленої вимоги Приймаючи до уваги майнове та сімейне становище сторін, їх стан здоров`я та їх обопільний обов`язок утримувати їх спільну дитину до досягнення нею повноліття, стан здоров`я самої дитини, положення чинного законодавства, якими визначено мінімально необхідний розмір аліментів, який має забезпечувати достатній рівень матеріального забезпечення дитини, застосовуючи засади розумності та справедливості, та приймаючи часткове визнання позову відповідачем, суд дійшов до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання їх спільної дочки саме у відсотку від заробітку відповідача в розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше мінімального розміру аліментів, визначених законом для дитини відповідного віку. При цьому, суд зазначає, що позивачем не доведена наявність істотних фактичних обставин, які б обґрунтовували необхідність стягнення з відповідача розміру аліментів на утримання однієї малолітньої дитини саме в розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходів (заробітку). На думку суду, визначений розмір аліментів, який підлягає стягненню на підставі даного судового рішення, має забезпечити належний життєвий рівень дитини, задовольняючи її найнеобхідніші потреби з огляду на установлені судом вищевказані обставини щодо трудової зайнятості сторін, їх сімейного стану та стану здоров`я й зростаючі потреби їх спільної дитини у зв`язку з дорослішанням, підтриманням стану її здоров`я. На думку суду, стягнення аліментів з відповідача на користь позивача є втручанням держави у сімейне та приватне життя [PERSON] , проте воно ґрунтується на чітких, доступних та передбачуваних для нього нормах чинного сімейного закону, узгоджується з метою захисту прав дитини і відповідає нагальній потребі дитини на забезпечення її належного утримання батьками. Також на думку суду, у даній справі при встановленні розумного балансу між майновим становищем батьків (в тому числі, його майнового стану платника аліментів-відповідача по справі) та інтересами дитини на належне утримання для її повноцінного розвитку й виховання, суд надає перевагу інтересам останньої, оскільки відповідач є особою працездатного віку, інвалідності не має, інших неповнолітніх утриманців не має, тобто він є здатним сплачувати аліменти на дочку [PERSON] , яка в силу свого віку та рівня розвитку не здатна самостійно себе утримувати (така правова позиція суду узгоджується зі змістом п.2 ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод). Розподіл судових витрат по справі Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до положень ст.ст.141,142 ЦПК України, врахувавши факт часткового визнання відповідачем позову лише під час розгляду даної справи по суті, суд уважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 908 грн. 00 коп. судового збору.

Outcome: partial