Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

ТОВ «Закарпатгаз Збут» звернулось до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з вказаною позовною заявою мотивуючи її тим, що упродовж липня 2015 лютого 2018 року споживачем [PERSON] за адресою споживання: м. Ужгород, пр. Свободи, 20/4, здійснювалося фактичне споживання природного газу, про що свідчить, зокрема фінансовий стан споживача, відомості по обходу населеними пунктами, якими фіксовано показник лічильника природного газу. Також доказом того, що між позивачем та відповідачем відбувались цивільно-правові відносини щодо надання та споживання житлово-комунальних послуг є виставлені на оплату рахунки за спожитий природній газ, відомості про їх оплату та наявність у відповідача особового рахунку. Нарахування за надані послуги з газопостачання здійснювались відповідно до показників лічильника газу та встановлених цін на газ. Відповідач не звертався до ТОВ «Закарпатгаз Збут» із заявами про припинення подачі газу, відмови від послуг ТОВ «Закарпатгаз Збут», а фактично користувався послугами із газопостачання, визнаючи таким чином наявність правовідносин, а відтак взаємних прав та обовязків, що з них випливають. Такі дії відповідача свідчать ні про що інше, як про прийняття ним умов Договору про надання послуг з газопостачання, що повністю узгоджується із нормами ст.ст. 641-642 ЦК України. Позивач вказує, що ТОВ «Закарпатгаз Збут», як постачальник природного газу, свої зобовязання виконало в повному обсязі та надало відповідачу послуги з постачання природного газу. Однак, відповідач не виконує взятих на себе зобовязань та не сплачує вартість спожитого газу вчасно, що призвело до виникнення заборгованості перед позивачем за спожитий природний газ, яка станом на 27.03.2018 року складає - 16986,26 грн. Оскільки відповідачем оплата боргу в добровільному порядку не здійснюється, ТОВ «Закарпатгаз Збут» вважає, що за порушення грошових зобовязань із сплати отриманих житлово-комунальних послуг на боржника покладається відповідальність, передбачена ч.2 ст.625 ЦПК України, а тому сума заборгованості останнім має бути із врахуванням інфляційних витрат в розмірі 2104,82 грн. та 3% річних в розмірі 521,39 грн. За таких обставин, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Закарпатгаз Збут» заборгованість за спожитий природній газ в розмірі 16986,26 грн. основного боргу, 2104,82 грн. - інфляційних витрат, 521,39 грн. 3% річних, а також 1762,00 грн. суми сплаченого судового збору. Представник позивача ТОВ «Закарпатгаз Збут» у судове засідання не зявився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася повторно, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, в т.ч. шляхом розміщення повідомлення на офіційному веб сайті судової влади України. Відзиву у визначений судом строк відповідач не надіслав. Згідно з ч.8 ст.178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Положеннями статті 279 ЦПК України визначено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Враховуючи, що відповідачем у встановлений законом строк відзив на позов не подано, в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд приходить до наступного висновку. Згідно з положеннями статей 15 та 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Як вбачається з матеріалів, упродовж липня 2015 лютого 2018 року споживачем [PERSON] за адресою споживання: м.Ужгород, проспект Свободи, 20/4 (згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №116896736 від 13.03.2018 року квартира за вказаною адресою на праві приватної власності зареєстрована за [PERSON]І.), здійснювалося фактичне споживання природного газу, про що свідчить, зокрема, відомості по обходу населених пунктів м. Ужгород, фінансовий стан споживача, якими фіксовано різницю показників лічильника природного газу. Постановою КМУ № 758 від 01.10.2015 «Про затвердження положення про покладення спеціальних обовязків на суб'єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період)», на виконання ст. 11 Закону України «Про ринок природного газу», визначено, що на території Закарпатської області постачальником природного газу із спеціальними обов'язками для забезпечення загальносуспільних інтересів є ТОВ «ЗАКАРПАТГАЗ ЗБУТ». Згідно з п.3 Розділу І Правил постачання природного газу, затверджених Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2496 (далі - «Правила №2496») та п.1.3 Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2500 (далі - «Типовий договір»), постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, що укладається шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Пунктом 2 Розділу II Правил №2496 визначено, що за договором постачання природного газу постачальник зобов'язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього обємах (обсягах), а побутовий споживач зобов'язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Згідно з п.4 Розділу І Правил №2496 та п.1.3 Типового договору №2500, якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача на приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання), є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов'язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником. Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам та заява-приєднання до умов договору опубліковані в газеті Закарпатської обласної ради і обласної державної адміністрації «Новини Закарпаття» № 144 (4461) від 22 грудня 2015, а також розміщено на офіційній веб- сторінці ТОВ «Закарпатгаз Збут» (zkqaszbut.104.ua). Доказом того, що між позивачем та відповідачем відбувались цивільно-правові відносини щодо надання та споживання житлово-комунальних послуг є виставлені на оплату рахунки за спожитий природній газ, відомості про їх оплату та наявність у відповідача особового рахунку №[NUMBER]. Розрахунки за надані послуги з газопостачання здійснювались відповідно до показників лічильника газу марки GALLUS 2000 G4 №04007256 та встановлених цін на газ. Відповідач не звертався до ТОВ «Закарпатгаз Збут» із заявами про припинення подачі газу, відмови від послуг ТОВ «Закарпатгаз Збут», а фактично користувався послугами із газопостачання, визнаючи таким чином наявність правовідносин, а відтак взаємних прав та обовязків, що з них випливають. Такі дії відповідача свідчать ні про що інше, як про прийняття ним умов Договору про надання послуг з газопостачання, що повністю узгоджується із нормами ст.ст. 641-642 ЦК України. У відповідності до п. 14 Розділу 3 Правил № 2496 розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачем є календарний місяць. При розрахунку за платіжними документами (рахунками постачальника) оплата за послуги з газопостачання має бути здійснена споживачем у терміни, визначені в рахунку, який не може бути меншим пяти робочих днів з моменту отримання споживачем цього рахунку. ТОВ «Закарпатгаз Збут», як постачальник природного газу свої зобовязання виконало в повному обсязі та надало відповідачу послуги з постачання природного газу. Однак, відповідач не виконує взятих на себе зобовязань та не сплачує вартість спожитого газу вчасно, що призвело до виникнення заборгованості перед позивачем за спожитий природний газ. Станом на 27.03.2018 року заборгованість [PERSON] за спожитий природній газ за адресою м. Ужгород, пр. Свободи, 20/4, становить 16986,26 грн. У відповідності до ст.526 ЦПК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з п.п.4.5 та 4.6 публічного Договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП №2500, розрахунки Споживача за цим Договором здійснюються за рахунками та/або квитанціями абонентської книжки Постачальника. При розрахунку за квитанціями абонентської книжки Постачальника Споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його Постачальнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. Оплата рахунка Постачальника про сплату послуг за цим Договором має бути здійснена Споживачем в термін, визначений в рахунку, який не може бути меншим п'яти робочих днів з моменту отримання Споживачем цього рахунка. Відповідно до ст.ст.67, 68 Житлового кодексу України, п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 10 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлена відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені. Відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, установлених статтею 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань. Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання. Приписами ч.2 ст.625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобовязання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобовязання. За прострочення виконання грошового зобовязання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України. Згідно наданого позивачем розрахунку, заборгованість [PERSON] за спожитий природній газ за адресою м.Ужгород, пр. Свободи, 20/4, станом на 27.03.2018 року становить: 16986,26 грн. основного боргу, 2104,82 грн. - інфляційних витрат, 521,39 грн. 3% річних. Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що позивачем надано обґрунтовані та правові докази порушення та невиконання споживачем [PERSON] своїх зобовязань щодо сплати вартості споживчого природного газу, а відповідач жодних доказів відсутності у нього такої заборгованості суду не надав, суд вважає, що позовну заяву ТОВ «Закарпатзаз Збут» слід задоволити та стягнути з [PERSON] на користь Товариства заборгованість за спожитий природній газ в розмірі 19612,47 грн., яка складається з: 16986,26 грн. основного боргу, 2104,82 грн. - інфляційних витрат, 521,39 грн. 3% річних. У відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача належить стягнути пропорційно до розміру задоволених вимог понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у розмірі 1762,00 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved