Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

Стислий виклад позовних вимог. [PERSON] (далі - [PERSON] , позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - [PERSON] , відповідач), в якому просить стягувати з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина, [PERSON] , [INFO] , та доньки, [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень, щомісячно, на кожну дитину, відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття або до зміни матеріального стану сторін. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує на те, що діти знаходяться на повному її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання не надає. Позивач належним чином доглядає та піклується про здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток дітей, однак, з урахуванням зростання прожиткового мінімуму для дітей, вартості послуг та цін, доходів позивача не достатньо для повноцінного їх забезпечення. Просить вирішити в судовому порядку питання про стягнення з відповідача аліментів. Стислий виклад заперечень відповідача. Письмового відзиву на позовну заяву відповідач суду не надав. Рух справи в суді. Позовна заява надійшла до суду 20.07.2021. 01.09.2021 на адресу суду надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача. 02.09.2021 ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Одночасно, відповідачу надано строк для подачі відзиву на позовну заяву. Позиція учасників судового розгляду. Позивач в судове засідання не з`явилась, 20.10.2021 подала письмову заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, заявлений позов підтримує частково, просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі по 1255 (одна тисяча двісті п`ятдесят п`ять) гривень щомісячно, на кожну дитину. Відповідач в судове засідання не прибув, 20.10.2021 подав письмову заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнає в частині стягнення з нього аліментів на утримання дітей в розмірі по 1 255 (одна тисяча двісті п`ятдесят п`ять) гривень щомісячно, на кожну дитину. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно із частиною четвертою статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом. Сторони уклали шлюб 19.07.2008, який 19.02.2010 рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області було розірвано. Згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Козлиничівською сільською радою Ковельського району Волинської області 03.11.2011 та серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Козлиничівської сільської ради Ковельського району Волинської області 01.12.2014, сторони у справі є батьками неповнолітніх дітей - сина, [PERSON] , [INFO] та доньки, [PERSON] , [INFO] . Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Позов підлягає до повного задоволення з огляду на таке. Відповідно до частини першої, другої статті 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Положеннями статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно із частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із статтею 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Враховуючи обставини справи, положення чинного законодавства, що регулюють правовідносини пов`язані зі сплатою аліментів, виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітньої дитини, з врахуванням того, що приймати участь в утриманні дитини повинні двоє батьків, беручи до уваги вимоги частини другої статті 182, статті 183 СК України, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в твердій грошовій сумі в розмірі по 1255 (одна тисяча двісті п`ятдесят п`ять) гривень, щомісячно, на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову, до досягнення дітьми повноліття. Розподіл судових витрат. Згідно із частиною шостою статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 908 грн слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved