Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі за текстом ТОВ «ОТП Факторинг Україна») звернулося до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 15 липня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та [PERSON] укладено кредитний договір № ML-702/1027/2008, згідно умов якого остання отримала кредит в розмірі 48000 доларів США. 29 червня 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю №б/н, відповідно до умов якого до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшло право вимоги за вищевказаним договором. Відповідач [PERSON] в період дії кредитного договору не дотримувалася його умов, внаслідок чого станом на 18 липня 2016 року в неї перед позивачем виникла заборгованість по тілу кредиту в розмірі 47775,58 доларів США, що в перерахунку за гривню за курсом 24,8071 грн. за 1 долар складає 1185173,59 грн., по нарахованим відсоткам - 7922,36 доларів США, що в перерахунку за гривню за курсом 24,8071 грн. за 1 долар складає 196530 грн. 77 коп. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 1381704 грн. 36 коп., а також судові витрати зі сплати судового збору в сумі 20725 грн. 57 коп. В судове засідання представник позивача Жила П.С., належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з′явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, письмових заперечень проти позову не надала. Враховуючи умови, встановлені ч.1 ст.224 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. У зв'язку з тим, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 липня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та [PERSON] був укладений кредитний договір № ML-702/1027/2008, згідно умов якого остання отримала кредит в розмірі 48000 доларів США та зобов'язалася повернути вказану суму у строк до 14 липня 2017 року відповідно до графіку погашення кредиту та сплатити відсотки за користування кредитними коштами у передбаченому договором розмірі. 29 червня 2010 року право вимоги за вказаним кредитним договором було відступлено позивачу ТОВ «ОТП Факторинг». Судом встановлено, що [PERSON] були порушені умови вище вказаного кредитного договору щодо повернення кредиту, внаслідок чого станом на 18 липня 2016 року в неї перед позивачем виникла заборгованість по тілу кредиту в розмірі 47775,58 доларів США, що в перерахунку за гривню за курсом 24,8071 грн. за 1 долар складає 1185173,59 грн., по нарахованим відсоткам - 7922,36 доларів США, що в перерахунку за гривню за курсом 24,8071 грн. за 1 долар складає 196530 грн. 77 коп. В обґрунтування розміру заборгованості за кредитним договором позивач надав відповідний розрахунок, правильність якого була перевірена судом під час розгляду справи. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. У відповідності до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 629 ЦК України закріплено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, що передбачено ст. 611 ЦК України. В звязку з вищевикладеним суд знаходить позовні вимоги банка обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved