Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

ТзОВ «Волиньгаз Збут» звернулося до суду з даним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за природний газ. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що відповідач відповідно до типового договору є споживачем послуг з газопостачання (природного газу). Однак, відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань та не сплачує вартість спожитого природного газу. Заборгованість відповідача перед позивачем, становить 1559,72 грн., з яких 228, 27 грн. - заборгованість за спожитий природний газ протягом серпня-вересня 2020 року та 1331,45 грн. - заборгованість за різницю об`ємів природного газу в стандартних та робочих умовах, спожитого протягом грудня 2015 року по березень 2018 року. На підставі викладеного, просить суд стягнути з відповідача на користь ТзОВ «Волиньгаз Збут» заборгованість за природній газ в розмірі 1559,72 грн., та понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 грн. Ухвалою суду від 02.11.2020 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. 02.12.2020 до суду надійшли письмові пояснення третьої особи - АТ «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз», відповідно до яких останнє просить позовні вимоги ТзОВ «Волиньгаз Збут» задовольнити повністю. Представник позивача до судового засідання подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, просить суд позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи. Відзиву та будь-яких заяв, клопотань про розгляд справи без його участі на адресу суду не надходило. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності сторін по наявним матеріалам справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст. ст. 526, 527 ЦК України. Відповідно до ст. 68 ЖК України жильці зобов`язані своєчасно проводити оплату за комунальні послуги. Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що відповідач наданими ТзОВ «Волиньгаз Збут» послугами користувався, проте, ухиляється від виконання своїх зобов`язань щодо проведення оплат за спожитий природний газ. Відповідно до довідки про розрахунок боргу [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , за надані послуги з постачанням природного газу з врахуванням оплат борг складає 1559,72 грн. (а.с 10, 13). Згідно Заяви приєднання до умов типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, [PERSON] є споживачем природного газу та підключений до газорозподільної системи Оператора ГРМ - АТ «Волиньгаз» та проводить споживання природного газу за адресою: [ADDRESS] . Постачання природного газу споживачу з 01.04.2016 року проводить ТзОВ «Волиньгаз Збут», як діючий постачальник природного газу (а.с.11). Відповідно до копії рахунку ТзОВ «Волиньгаз Збут» за спожитий [PERSON] природний газ від 22.09.2020, особовий рахунок відповідача - [NUMBER] (а.с.13). Як стверджує позивач, облік спожитого газу відповідачем ведеться за оказниками приладу обліку газу, яким оснащений його об`єкт споживання газу, а саме газовим лічильником типу «GALLUS», який не вимірює тиск і/або температуру газу, в зв`язку з чим його показники відображають об`єм спожитого газу лише в робочих умовах, який підлягає приведенню до стандартних умов із застосуванням коефіцієнта приведення до стандартних умов. Тому, спожиті за період з грудня 2015 року по березень 2018 року обсяги природного газу в робочому режимі було приведено до стандартних умов із застосуванням коефіціента приведення до стандартних умов. Різниця між обсягами спожитого природного газу за вказаний період в робочому режимі та приведених до стандартних умов становить 199,26 м.куб., що у вартісному еквіваленті становить 1331,45 грн. Відповідно до постанови НКРЕКП від 30.09.2015р. № 2496, визначено, що постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Відповідно до п.18 розділу ІІІ зазначених Правил постачання природного газу та п.4.6. Договору постачання природного газу побутовим споживачам, Товариство зобов`язується безперервно постачати природний газ для побутового споживача, а споживач - оплачувати надані послуги з постачання природного газу за встановленими згідно із законодавством цінами не пізніше 10 числа місяця, що настає за розрахунковим. Окрім того, зважаючи на те, що газовий лічильник споживача не обладнаний таким чином, аби вимірювати також тиск та/або температуру природного газу, що постачається, то постачальником нараховано до загальної заборгованості також різницю об`ємів природного газу в стандартних та робочих умовах. Згідно висновку, зробленого у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 03.02.2020 у справі №640/20866/18, обов`язок оператора ГРМ проводити розрахунки по вузлах обліку, які не обладнані корекцією тиску та температури, шляхом приведення об`єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу визначений нормами Кодексу ГРС та Типового договору, у зв`язку з чим проведення оператором ГРМ таких дій є правомірним (а.с.29-36). Окрім того, в інформаційному полі рахунків для оплати за спожитий газ, які направлялися відповідачеві, зокрема в рахунку №22.09.2020, вказувалася різниця між обсягами природного газу, спожитого в робочому режимі, та приведеними до стандартних умов. Однак, такі рахунки відповідачем на даний час не оплачені (а.с.13). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, проаналізувавши зібрані та дослідженні по справі докази, суд приходить до висновку, що розрахунок, проведений позивачем, є обґрунтованим, будь-які підстави ставити під сумнів даний доказ у суду відсутні. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем були порушені умови надання житлово-комунальних послуг по постачанню природнього газу, позовні вимоги ТзОВ «Волиньгаз Збут» є обґрунтованими, а тому з [PERSON] слід стягнути на користь позивача заборгованість за природній газ в сумі 1559,72 грн. Крім того, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь ТзОВ «Волиньгаз Збут» підлягають стягненню судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 2102 грн.

Outcome: approved