Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.09.23011 року, від шлюбу мають неповнолітня дитину, [PERSON], [INFO]. 05.11.2014 року [PERSON] звернулась з дійсним позовом до суду, в якому просить Розірвати шлюб між [PERSON] і [PERSON] зареєстрований 3 вересня 2011 у Виконкомі Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області. Стягувати щомісячно з [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS], присвоєний ІПН [NUMBER]) на користь [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS], ІПН [NUMBER]) на утримання [PERSON], [INFO], до досягнення нею повноліття, 1000, 00 грн. (одну тисячу гривень, 00 коп.). Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму сплаченого судового збору в розмірі 243,60 грн. (двісті сорок три гривні, 60 коп.). В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на питання, що виникали у їх сімейному житті, що призводило до суперечок між ними і фактичного припинення шлюбних відносин, подальше спільне проживання та збереження шлюбу не є можливим. Також позивачка вказує, що донька перебуває повністю на її утриманні, відповідач своїх обов'язків належним чином не виконує, матеріальної допомоги не надає. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, проте надала суду заяву в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просить суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню, так як сім'я сторін розпалася остаточно та поновлена бути не може, подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, сторони припинили шлюбно-сімейні відносини. У відповідності до вимог ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до абзацу 1 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] відповідач є батьком неповнолітньої дитини [PERSON] Судом встановлено, що дитина проживає разом з матір'ю - позивачем по справі. Виходячи з цього, відповідач, як батько, зобов'язаний брати участь у виховані та утримані своєї дитини наряду з позивачкою. При цьому, відповідно до абзацу 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини 1 статті 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як встановлено судом, відповідач не має постійного доходу, тому суд приходить до висновку про необхідність визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі. Суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в частині стягнення аліментів в розмірі 800 (вісімсот) грн., щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до повноліття дитини. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в розмірі суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Згідно ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 243, 60 грн. підлягають стягненню в дохід держави з відповідача, так як позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнений від сплати судового збору.

Outcome: partial