Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 09 листопада 2002 року, від даного шлюбу є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем по справі, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що сім'я розпалася, шлюбні відносини не підтримують та відновлювати не збираються, спільне господарство не ведуть, любов та повага між ними відсутні, подальше збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та інтересам дитина. Син після розірвання шлюбу буде мешкати разом з нею, а відповідач надаватиме на її утримання матеріальну допомогу в добровільному порядку. Спору про розподіл сумісного майна не має. Крім цього в своїй заяві просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Позивач в судове засідання не з'явилася, але надала суду свою заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала в повному обсязі та просить їх задовольнити, пояснив, що дійсно сім'я розпалась, подальше збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Неповнолітній син після розірвання шлюбу буде мешкати разом з нею, а відповідач надаватиме матеріальну допомогу на утримання дитини в добровільному порядку. Спору про розподіл сумісного майна не має. Крім цього просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав суду телефонограму в якій просить розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Також в своїй заяві зазначив, що дійсно сім'я розпалася, син після розірвання шлюбу буде мешкати разом з позивачем. Спору про розподіл сумісного майна не має. Також просив строк для примирення не надавати, оскільки збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що сім'я розпалася повністю, не може бути збережена і позовні вимоги підлягають задоволенню. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09 листопада 2002 року в місті Лозова, Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Лозівського міського управління юстиції Харківської області 09 листопада 2002 року. Від даного шлюбу є син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Лозівського міського управління юстиції Харківської області 11.08.2004 року. В теперішній час любов та повага між сторонами відсутні. Останнім часом постійні сварки та суперечки створили умови за яких шлюб фактично припинився, шлюбні відносини не підтримують та відновлювати не збираються, спільне господарство не ведуть, тому подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Син після розірвання шлюбу буде мешкати разом з позивачем по справі, питання щодо утримання дитини буде вирішено в добровільному порядку. У відповідності до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року встановлено, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей». Як вбачається з матеріалів справи сторони на даний час проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують та відновлювати не збираються, спільне господарство не ведуть, а тому подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, в зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю на даний час не має. Статтею 113 Сімейного кодексу передбачено, що особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З урахуванням клопотання позивача, суд після розірвання шлюбу залишає їй прізвище [PERSON].

Outcome: approved