Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

Товариство з Обмеженою Відповідальністю «ОТП ФАКТОРИНГ Україна» (далі - ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ Україна») звернулося до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договорами у розмірі 12443,39 гривень та судові витрати по справі в розмірі 243,60 гривень. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 13.02.2006 року між Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк України» (правонаступник - Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», а в подальшому ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА») та [PERSON] був укладений кредитний договір №001/1603/06 за умовами якогоСтркова О.А. отримала кредит шляхом відкриття відновлюваної кредитної лінії в межах кредитного ліміту у розмірі 5400,00 грн., на умовах, в строк та в порядку, що передбачені кредитним договором. В обумовлені строки позичальник своїх зобов'язань по поверненню кредиту і сплаті відсотків не виконує, у зв'язку з чим виникла заборгованість за кредитом в розмірі 12443,39 грн. По теперішній час відповідач свої зобов'язання не виконав, кредитну заборгованість не погасив, в зв'язку з чим позивач був вимушений звернутися до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явився, просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує роти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не сповістив та від нього не надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності. Відповідно до положень ст.224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.02.2006 року між Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк України» (правонаступник - Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», а в подальшому ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА») та [PERSON] був укладений кредитний договір №001/1603/06 за умовами якогоСтркова О.А. отримала кредит шляхом відкриття відновлюваної кредитної лінії в межах кредитного ліміту у розмірі 5400,00 грн., на умовах, в строк та в порядку, що передбачені кредитним договором (а.с.6). В обумовлені строки позичальник своїх зобов'язань по поверненню кредиту і сплаті відсотків не виконує, у зв'язку з чим виникла заборгованість за кредитом в розмірі 12443,39 гривень. В силу ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.526, ч.1 ст.530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства, та у встановлений строк (термін) його виконання. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокове повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Враховуючи, що відповідач порушив свої зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків, суд приходить до висновку, що вимоги позивача, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved