Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

Стислий виклад та обґрунтування позовних вимог 16 вересня 2021 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] , в якому просила визнати її такою, що втратила право користування житловим будинком [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог вказує, що є власником 14/20 частин вказаного житлового будинку. За даною адресою, крім неї, зареєстрована її дочка [PERSON] , яка не є співвласником будинку, місце її проживання зареєстровано ще попереднім власником. Однак, з червня 2015 року відповідач у даному будинку не проживає, її особисті речі в помешканні відсутні, комунальні послуги не сплачує, жодної участі в утриманні будинку не приймає, інших договорів вони не укладали. У зв`язку з тим, що відповідач відмовляється добровільно знятись з місця реєстрації, що перешкоджає їй як власнику будинку належним чином користуватись та розпоряджатись житлом, оформити субсидію, просила визнати її такою, що втратила право користування вказаним будинком. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Позиція сторони відповідача Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою, до суду не з`явилась, подала заяву у якій проти позову заперечила, посилаючись на те, що 6 років тому мати влаштувала її в інтернат, після чого у житловий будинок не допускала, просила розглянути справу у її відсутності, будь-яких доказів на підтвердження власних заперечень суду не надала. Відповідно до ч.2\~ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 17 вересня 2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено її до судового розгляду на 25 жовтня 2021 року. Встановлені судом фактичні обставини, з посиланням на докази Між сторонами\~виникли правовідносини,\~які регулюються\~нормами Цивільного\~кодексу України,\~з приводу\~ усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання нерухомим майном, яке належить позивачу на праві спільної часткової власності. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору дарування частки у праві спільної власності на житловий будинок, посвідченого 19 серпня 2020 року приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу Хмельницької області Рябим П.М., є власником 14/20 частки у праві спільної власності на житловий будинок з належними господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] . Наведене підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №220885047 від 19 серпня 2020 року. Відповідно до змісту позовної заяви та даних довідки, виданої 15 вересня 2021 року відділом реєстрації місця проживання Шепетівської міської ради, в будинку [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , яка є її донькою, що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15 серпня 2002 року. Фактично, відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , попереднім власником [PERSON] , однак не проживає у будинку з червня 2015 року. Згідно акту, складеного 13 вересня 2021 року головою квартального комітету №8 виконавчого комітету Шепетівської міської ради, [PERSON] , яка зареєстрована по [ADDRESS] , за даною адресою не проживає з червня 2015 року, її особисті речі в даному помешканні відсутні. Вказані обставини щодо не проживання за зареєстрованим місцем проживання відповідачкою, як слідує із її заяви від 25 жовтня 2021 року, не оспорюються, та підтверджуються письмовими доказами: договором дарування частки у праві спільної власності на житловий будинок, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, довідкою про склад сім`ї, актом про відсутність фізичної особи за місцем реєстрації. Застосовані норми права. Відповідно до ст.41\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним. Відповідно до вимог ст.317\~Цивільного кодексу\~України кожен громадянин має право вільно володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому на праві власності майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до статті 321\~ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до положень ст.ст.379,\~380,\~381 ЦК України\~об`єктом права власності особи може бути, зокрема, житло жилий будинок, садиба. Права власника жилого будинку (квартири) визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, згідно яких власник має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику квартири/будинку право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були пов`язані з позбавленням володіння. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у томі числі житлового приміщення, будинку, квартири, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Мотиви та висновки суду. Дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідач [PERSON] зареєстрована у будинку, який до 19 серпня 2020 року належав [PERSON] , а на день звернення до суду належить позивачу [PERSON] , однак з червня 2015 року у ньому не проживає. Посилання відповідача на те, що після влаштування її, 6 років тому, до інтернату, позивач не допускає її до будинку за місцем реєстрації місця проживання, не підтверджені жодними належними та допустимими доказами. Поряд з викладеним, відповідач не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що вона була відсутня за зареєстрованим місцем проживання понад один рік, з поважних причин. Крім того, суд зауважує, що досягши [INFO] повноліття, набувши повної дієздатності (здатність своїми діями набувати для себе цивільні права і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання), відповідач [PERSON] не вчинила жодних дій для поновлення порушеного, на її думку, права на користування житлом, що свідчить про фактичну втрату нею інтересу до житла, що належить позивачу. Реєстрація відповідача в будинку не дозволяє розпоряджатися ним на власний розсуд та значно обмежує законні права позивача, тому порушене право позивача, як власника будинку, підлягає захисту, а перешкоди у реалізації прав власника будинку можуть бути усунені шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування цим житлом. З урахуванням положень ч.2 ст.405 ЦК України, суд дійшов висновку, що відповідач постійно, більше 1 року, проживає за іншою адресою. Будь-які поважні причини, які б перешкоджали їй проживати в будинку [ADDRESS] , відсутні. З огляду на викладене, відповідачку слід визнати такою, що втратила право користування будинком [ADDRESS] . Розподіл судових витрат Позивачем при поданні до суду позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 908 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов [PERSON] задоволено, тому на підставі\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача на її користь слід стягнути 908 грн. понесених нею судових витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved