Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

Стислий виклад та обґрунтування позовних вимог 10 червня 2021 року позивач [PERSON] , в інтересах якого діє представник адвокат Янцеловський М.Ф., звернувся до суду з позовом до Шепетівської міської ради Хмельницької області про визнання права власності за набувальною давністю, посилаючись на те, що з січня 2007 року він користується приміщеннями прохідної, загальною площею 19,3 кв.м. та котельні площею 417 кв.м., які знаходяться по [ADDRESS] . Дані приміщення раніше належали ВАТ «Шепетівська сільгосптехніка», а після його ліквідації у 2006 році вони стали безхазяйними, про що йому повідомив ліквідатор товариства Кунашенко В., оскільки правонаступника товариства немає. Вказує, що більше 10 років вільно та відкрито користується даними приміщеннями, зробив в них ремонт та обладнав майстерню, провів електроенергію. За наведених обставин, просить визнати за ним право власності на дані приміщення за набувальною давністю. Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача Янцеловський М.Ф. подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, з просить задовольнити. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 16 червня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 07 липня 2021 року. Розгляд справи відкладено за клопотанням представника позивача Янцеловського М.Ф. на 13 вересня 2021 року, яке відкладено на 04 жовтня 2021 року за клопотанням представника позивача для надання додаткових доказів. Позиція сторони відповідачів. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи у відсутності представника міської ради. Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виклад встановлених судом обставин та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що нежитлова двоповерхова цегляна з залізобетонним перекриттям будівля котельні з двома прибудовами, площею 417 кв.м., вартістю 115200 грн., що знаходиться по [ADDRESS] , складається з 12 приміщень та щитової. Нежитлова цегляна з залізобетонним перекриттям будівля прохідної, площею 19,3 кв.м., вартістю 15200 грн., розташована за вищевказаною адресою складається з двох приміщень. Вказане підтверджується даними технічних паспортів на виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, виготовленими станом на 25 лютого 2020 року на замовлення [PERSON] та даними довідок про вартість майна за вих. №15/07-01 від 15 липня 2020 року, виданих приватним підприємцем [PERSON] . Нежитлові приміщення прохідної, загальною площею 19,3 кв.м. та приміщення котельні, загально площею 417 кв.м., що розташовані по [ADDRESS] належали ВАТ «Шепетівська сільгосптехніка», що відповідачем не заперечується. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ВАТ «Шепетівська сільгосптехніка» (код 05519215, місцезнаходження 30400 вул. Судилківська,92 м. Шепетівка Хмельницької області) припинило свою діяльність 23 січня 2006 року, номер запису 16741170001000137, без правонаступників. Згідно інформації КП «Шепетівське бюро технічної інвентаризації» за №663 від 27 вересня 2021 року, станом на 31 грудня 2012 року в архівних справах відсутні відомості про реєстрацію права власності на приміщення прохідної загальною площею 19,3 кв.м. та приміщення котельні загальною площею 417,0 кв.м. по [ADDRESS] . Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №275071657, сформованого станом на 16 вересня 2021 року, параметри запиту: пошук в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження за адресою [ADDRESS] в реєстрі містяться відомості щодо об`єктів нерухомого майна нежитлового приміщення лінійно-монтажного ремонтного участку, загальною площею 1434,3 кв.м, нежитлового приміщення магазину, загальною площею 73,1 кв.м, будівлі авто мийки та перукарні, загальною площею 172,9 кв.м, будівлі медпункту, загальною площею 56,8 кв.м, будівлі складу, загальною площею 104,9 кв.м., земельної ділянки, площею 0,1187 га, будівлі майстерні цеху №2, загальною площею 1386,7 кв.м, земельної ділянки, площею 0,1125 га, приміщення ощадкаси, загальною площею, 34,9 кв.м, земельної ділянки, площею 0,165 га, приміщення магазину змішаної торгівлі та кафе-бару, загальною площею 287,8 кв.м, земельної ділянки, площею 0,0734 га. Відомості про реєстрацію іншого речового права за вказаною адресою - відсутні. 22 січня 2007 року між ВАТ ЕК «Хмельницькобленерго» та [PERSON] укладено договір №1004 про постачання електричної енергії юридичним та фізичним особам - суб`єктам підприємницької діяльності з додатками до нього, що є його невід`ємними частинами, за умовами якого постачальник продає електричну енергію для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 5 кВт в приміщенні майстерні за адресою: [ADDRESS] , а споживач оплачує постачальнику вартість використаної електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Застосовані норми права. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України) Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ст. 317 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 344 Цивільного кодексу України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державні реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Оцінка суду При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Як роз`яснила Велика Палата Верховного суду у постанові від 14 травня 2019 року у справі №910/17274/17 (провадження № 12-291гс18), аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до статті 344 Цивільного кодексу України, слід виходити з того, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують. Якщо володілець знає або повинен знати про неправомірність заволодіння чужим майном (у тому числі і про підстави для визнання договору про його відчуження недійсним), то, незважаючи на будь-який строк безперервного володіння чужим майном, він не може його задавнити, оскільки відсутня безумовна умова набуття права власності - добросовісність заволодіння майном. Відповідна особа має добросовісно заволодіти саме чужим майном, тобто об`єкт давнісного володіння повинен мати власника або бути річчю безхазяйною (яка не має власника або власник якої невідомий). Нерухоме майно може стати предметом набуття за набувальною давністю якщо воно має такий правовий режим, тобто є об`єктом нерухомості, який прийнято в експлуатацію. Відкритість володіння майном означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, не вчиняє дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння. При цьому володілець не зобов`язаний спеціально повідомляти інших осіб про своє володіння. Володілець має поводитися з відповідним майном так само, як поводився б з ним власник. Давнісне володіння має бути безперервним протягом певного строку, тобто бути тривалим. Для нерухомого майна такий строк складає десять років Позивач зазначив, що, дізнавшись у січні 2007 року про те, що приміщення прохідної та котельні є безхазяйними, оскільки попередній власник даного майна - ВАТ «Шепетівська сільгосптехніка», як юридична особа припинилося без правонаступництва, шляхом ліквідації у січні 2006 року, був впевнений, що на дане майно ніхто не претендує, про що йому повідомив ліквідатор підприємства, заволодів вказаними приміщеннями, та з січня 2007 року добросовісно, відкрито, безперервно володіє та користується нежитловими приміщеннями як фактичний власник, а тому має право набути право власності на вказане нерухоме майно за набувальною давністю. Правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 Цивільного кодексу України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація). Безтитульне володіння це фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Наявність у володільця певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності. Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном. За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Таким чином, виходячи зі змісту вказаної правової норми, цей спосіб набуття права власності встановлюється на сукупності обставин, зазначених у цій статті, а саме: тривалого, добросовісного, відкритого та безперервного володіння майном, як своїм власним. При цьому тривалість означає, що повинен закінчитися передбачений у законі строк, добросовісність означає, що особа не знала і не повинна була знати, що володіє річчю незаконно, відкритість означає, що володіння є відкритим, безперерервність означає, що на протязі зазначеного у законі строку володілець не вчиняв дій, що свідчили б про визнання ним обов`язку повернути річ власнику, а також йому не пред`явлено позовів про повернення майна. Суд зауважує, що позивач, як пересічний громадянин, заволодівши чужим майном не знав і не міг знати про відсутність у нього підстав для набуття права власності, оскільки правосуб`єктність власника станом на час заволодіння майном була припинена, а тому позивач добросовісно вважав, що майно не має власника, тобто є безхазяйним. Таке володіння суд визнає відкритим та безперервним понад 10 років, оскільки позивач не приховував факту знаходження майна в його володінні, навпаки, провів ремонтні роботи у приміщеннях, якими заволодів, облаштував у них майстерню, провів електроенергію, уклавши 22 січня 2007 року відповідний договір з ВАТ ЕК «Хмельницькобленерго» на постачання електричної енергії, якою безперервно користувався, в т.ч. станом на час звернення до суду. Відповідач - Шепетівська міська рада, як власник земельної ділянки, на якій розташовані приміщення, щодо яких вирішується спір про право власності за набувальною давністю, не заперечила проти задоволення позовних вимог, про що уповноважений представник подав заяву про визнання позову. Судом встановлено, що факти, викладені у позовній заяві в обґрунтування заявлених вимог, - підтверджені письмовими доказами, є достовірними, сумніву у суду не викликають, визнання права власності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, а також територіальної громади в особі Шепетівської міської ради, також повністю підтверджують доводи позивача щодо часу добросовісного, відкритого та безперервного користування нерухомим майном. У зв`язку з чим, позовні вимоги позивача [PERSON] підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved