Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агротрейд Експорт» звернулося до суду з позовною заявою до фізичної особи-підприємця [PERSON] та [PERSON] з позовними вимогами про солідарне стягнення з фізичної особи-підприємця [PERSON] (надалі - Відповідач-1) та [PERSON] (надалі Відповідач-2) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Агротрейд Експорт» (надалі - Позивач) заборгованість в розмірі 3 085 940, 55 грн. В обґрунтування позовних вимог Позивач вказує, що 28 січня 2014 року між Позивачем та Відповідачем-1 був укладений договір №ЕКП-01/1401-28. Згідно умов вказаного договору Позивач зобов'язався передати у встановлений Договором термін Товар у власність Боржника, а Боржник зобов'язався прийняти Товар та оплатити його на умовах встановлених Договором. Також, 28 січня 2014 року між Позивачем та Відповідачем-2 був укладений договір поруки у відповідності до якого Відповідач-2 взяв на себе зобов'язання відповідати перед Позивачем за повне виконання Відповідачем-1 зобов'язань, що виникли з договору №ЕКП-01/1401-28 від 28 січня 2014 року. Оскільки Відповідач-1 та Відповідач-2 не виконали взятих на себе зобов'язань за вказаними вище договорами у них утворилась заборгованість перед Позивачем в сумі 3 085 940, 55 грн. Представник Позивача у судове засідання не з'явилась та надала суду заяву в якій підтримала позовні вимоги, просила справу розглядати за її відсутності. Відповідачі в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечували, просили суд їх задовольнити. Суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так, Судом встановлено, що 28 січня 2014 року між Позивачем та Відповідачем-2 був укладений договір №ЕКП-01/1401-28 (надалі - Договір). Згідно умов Договору (п. 1.1. Договору) Позивач зобов'язався передати у встановлений Договором термін Товар у власність Боржника, а Боржник зобов'язався прийняти Товар та оплатити його на умовах встановлених Договором. Поставка Товару здійснювалося однією, або кількома партіями. Кількість Товару в кожній партії вказується в видаткових накладних або специфікаціях (п. 3.1. Договору). Датою поставки партії Товару вважається дата зазначена в видаткових накладних на Товар (п. 3.6. Договору). Ціна Товару за Договором визначається згідно з видатковими накладними або специфікаціями (п. 4.1. Договору). На виконання умов вказаного Договору у власність Відповідача-1 Позивачем було поставлено Товару на загальну суму 3 085 940, 55 грн. (три мільйони вісімдесят п'ять тисяч дев'ятсот сорок грн. 55 коп.), що підтверджується видатковими накладними на поставку Товару, довіреностями на прийняття товару, актами звірки, вимогами про виконання зобов'язань, засвідчені копії яких наявні в матеріалах справи та відповідні оригінали яких були дослідженні судових засіданнях у справі. У відповідності з п. 4.3. Договору Відповідач-1 взяв на себе зобов'язання сплатити вартість кожної поставленої партії Товару протягом трьох банківських днів з моменту відвантаження Товару. Але, в порушення п. 4.3. Договору Відповідач-1 не виконав взяті на себе зобов'язання перед Позивачем сплаті Товару навіть частково, внаслідок чого, виникла Відповідача-1 перед Позивачем по Договору за поставлений та не сплачений Товар в сумі 3 085 940, 55 грн. Також, Судом встановлено, що 28 січня 2014 року між Позивачем та [PERSON] (надалі - Відповідач 2) був укладений договір поруки у відповідності до якого Відповідач 2 взяв на себе зобов'язання відповідати перед Позивачем за повне виконання Боржником зобов'язань, що виникли з договору №ЕКП-01/1401-28 від 28 січня 2014 року, а саме, сплату основного боргу по Договору та вразі не виконання Боржником своїх зобов'язань по Договору сплату штрафу, пені, 3% річних, інфляційних витрат та відсотків за користування чужими грошовими коштами. Після настання строку виконання зобов'язань за Договором Позивач звернувся до [PERSON] з вимогою про виконання взятих на себе зобов'язань та вимагав здійснити негайне погашення заборгованості в сумі 3 085 940, 55 грн. за договором поставки №ЕКП-01/1401-28 від 28 січня 2014 року та договором поруки від 28 січня 2014 року. Задовольняючи позовні вимоги Суд зазначає. Ст. 11 Цивільного кодексу України встановлює, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору. Відповідно до ст.ст. 627, 628, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, зміст договору складається з умов, які визначаються на розсуд та за погодженням сторін, та умов, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, договір укладений (підписаний сторонами) є обов'язковим для виконання кожної із сторін. Ст. 553 ЦК України передбачає, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб, а у відповідності до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, зокрема з договору та іншого правочину. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог i докази подаються сторонами i іншими особами, які беруть участь у справі. Так, Суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з відповідачів суми боргу, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми. На підставі викладеного. ст.ст. 11, 526, 553, 554, 610, 625 ЦК України, та

Outcome: approved