Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі ТОВ) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 34 734,21 грн., посилаючись на те, що 04 грудня 2013 року між публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» (далі банк) та відповідачем був укладений кредитний договір за № [NUMBER] (далі кредитний договір № [NUMBER]), відповідно до умов якого, відповідач отримала кредит у сумі 7 080,00 грн. та 22 жовтня 2013 року кредитний договір № [NUMBER] (далі кредитний договір № [NUMBER]), відповідно до умов якого, відповідач отримала кредит у розмірі 25 000,00 грн. 15 вересня 2014 року між банком та ТОВ укладено договір факторингу, відповідно до якого банк відступив ТОВ право вимоги за кредитними договорами № [NUMBER] та № [NUMBER], укладеними з відповідачем. Згідно п. 1.2.1. кредитних договорів для придбання товару банк надає позичальнику споживчий кредит у відповідності до умов договору, а позичальник зобовязується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним договором та Додатком 1 «Графік платежів», що є невід'ємною частиною, а також виконувати інші умови договору. Пунктом 1.4.4. кредитних договорів визначено, що проценти за користування кредитом після закінчення строку дії, визначеного цим договором пільгового періоду, сплачуються щомісячно одночасно з погашенням суми отриманого кредиту, виходячи з розміру процентної ставки, визначеної п. 1.1. даних договорів. Згідно п. 1.4.5. кредитних договорів за обслуговування кредиту позичальник щомісяця одночасно з погашенням суми кредиту і процентів сплачує комісію, розмір якої зазначений у графіку платежів. Однак в порушення умов кредитних договорів відповідач свої зобов'язання щодо повернення кредиту не виконує, в зв'язку з чим станом на 27 березня 2015 року має заборгованість за кредитними договорами на загальну суму 34 734,21 грн. Заборгованість відповідача за кредитним договором № [NUMBER] у сумі 5 618,07 грн. складається із: тіла кредиту у сумі 3 962,07 грн., процентів за користування кредитом у сумі 347,56 грн., комісії у сумі 1 308,44 грн. Заборгованість відповідача за кредитним договором № [NUMBER] у сумі 29 116,14 грн. складається із: тіла кредиту у сумі 23 610,42 грн., процентів за користування кредитом у сумі 1,72 грн., комісії у сумі 5 504,00 грн. Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами в повному обємі та судові витрати. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилася, повідомивши суд про розгляд справи в її відсутність та те, що вона позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, про час та місце розгляду справи двічі повідомлена судовою повісткою, направленою за місцем реєстрації. За згодою представника позивача суд виносить рішення на підставі наявних у справі доказів та в порядку, передбаченому ст. 224 ЦПК України. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 22 жовтня 2013 року між банком та відповідачем був укладений кредитний договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER], відповідно до умов якого, відповідач отримала кредит у розмірі 25 000,00 грн. на строк 36 місяців (а.с.10-13); 04 грудня 2013 року між банком та відповідачем був укладений кредитний договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER], відповідно до умов якого, відповідач отримала кредит у розмірі 7 080,00 грн. на строк 24 місяці (а.с.4-6); 15 вересня 2014 року між банком та ТОВ укладений договір факторингу, відповідно до умов якого банк відступив ТОВ право вимоги за кредитними договорами № [NUMBER] та № [NUMBER], укладеними з відповідачем, про що 20 вересня 2014 року ТОВ повідомило відповідачку (а.с.16, 19-25); згідно розрахунків відповідач має заборгованість за кредитним договором № [NUMBER] у сумі 5 618,07 грн., яка складається із заборгованості: тіло кредиту у сумі 3 962,07 грн., проценти за користування кредитом у сумі 347,56 грн., комісія у сумі 1 308,44 грн.; за кредитним договором № [NUMBER] - у сумі 29 116,14 грн., яка складається із заборгованості: тіло кредиту у сумі 23 610,42 грн., проценти за користування кредитом у сумі 1,72 грн., комісія у сумі 5 504,00 грн. (а.с.17-18). Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно п. 3.6. кредитного договору № [NUMBER] та п. 3.2. кредитного договору № [NUMBER] банк має право відступати повністю чи частково свої права вимоги за цим договором третій особі. Згідно з п. 1.1. договору факторингу від 15 вересня 2014 року банк передає, а ТОВ приймає право грошової вимоги, що належить банку, і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між банком і боржниками, в розмірі портфеля заборгованості (а.с. 19-25). 20 вересня 2014 року позивач направив відповідачу повідомлення про те, що він на підставі договору факторингу від 15 вересня 2014 року має право вимоги до неї за кредитним договором № [NUMBER] від 22 жовтня 2013 року, відповідно до якого станом на дату відступлення розмір заборгованості становить 29 116,14 грн., із яких: 23 610,42 грн. сума простроченого кредиту, 1,72 грн. прострочені відсотки за користування кредитом, 5 504,00 грн. комісія та за кредитним договором № [NUMBER] від 04 грудня 2013 року, відповідно до якого станом на дату відступлення розмір заборгованості становить 5 618,07 грн., із яких 3 962,07 грн. - сума простроченого кредиту, 347,56 грн. - прострочені відсотки за користування кредитом, 1 308,44 грн. комісія (а.с.16). Суд вважає, що до позивача перейшло право вимоги заборгованості за кредитними договорами № [NUMBER] та № [NUMBER] на підставі договору факторингу, позивач повідомив відповідача про отримання права вимоги заборгованості за кредитним договором (включаючи суму наданого кредиту, відсотки та комісію, нараховані за користування кредитом). Згідно з п.п.1.1., 1.4.1. кредитних договорів № [NUMBER] та № [NUMBER] банк надає позичальнику споживчий кредит на придбання товарів та послуг, а позичальник зобовязується повернути суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобовязання встановлені кредитним договором протягом 36 місяців та 24 місяців відповідно з моменту надання кредиту. Згідно з п. 1.4.4. кредитних договорів № [NUMBER] та № [NUMBER] проценти за користування кредитом після закінчення строку дії визначеного цим договором пільгового періоду, сплачуються щомісячно одночасно з погашенням суми отриманого кредиту, виходячи з розміру процентної ставки, визначеної п. 1.1. даних договорів. Розмір щомісячних процентів, належний до сплати, зазначений в графіку платежів. Згідно з п. 1.4.5. кредитних договорів № [NUMBER] та № [NUMBER] за обслуговування кредиту позичальник щомісяця, після закінчення строку дії визначеного цим договором пільгового періоду одночасно з погашенням суми кредиту і процентами сплачує комісію, розмір якої зазначений в графіку платежів. Пунктом 1.1. кредитних договорів № [NUMBER] та № [NUMBER] передбачено нарахування процентів, виходячи із ставки 0,01% та 24% річних відповідно. Згідно з п.п. 1.5.4., 1.5.5. кредитних договорів № [NUMBER] та № [NUMBER] в разі порушення позичальником строків або суми сплати будь-якого з щомісячних платежів, банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобовязань за кредитним договором. В цьому разі позичальнику рекомендованим листом надсилається вимога. Якщо банк на основі умов даного договору вимагає повернення споживчого кредиту, таке повернення здійснюється позичальником протягом тридцяти днів з дати одержання вимоги. Якщо протягом цього періоду позичальник усуне порушення умов договору, вимога банку втрачає чинність. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Суд вважає, що відповідач (позичальник) порушила зобовязання за двома кредитними договорами тим, що у встановлені строки не повернула кредит та проценти за користування кредитом, внаслідок чого у неї виникла заборгованість перед позивачем на загальну суму 34 734,21 грн. (5 618,07 грн. + 29 116,14 грн. = 34 734,21 грн.), яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обємі. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач сплатив при подачі позовної заяви судовий збір у сумі 347,34 грн., який підлягає стягненню з відповідача в повному обємі. На підставі викладеного та

Outcome: approved