Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-12 00:00:00

ТОВ «Новобудова» звернулось до Печерського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги по утриманню підземного паркінгу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідно до Рішення правління АТ ХК «Київміськбуд» № 198/0/5-06 від 24.10.2006 та Авізо № 2 від 01.10.2010, підземний паркінг по [ADDRESS] був переданий ТОВ «Новобудова» в експлуатацію та обслуговування. [PERSON] є власником машиномісця (гаража) № [NUMBER] у Паркінгу на підставі Договору дарування від 14.08.2012, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петровою І.Г., за реєстровим №2233. Відповідач не здійснював системну оплату за надані позивачем послуги, у зв`язку з чим, в останнього виникла заборгованість, сума якої за період з 01.02.2020 по 01.12.2020 становить 4820,38 грн., що складається з суми основного боргу - 4606,56 грн., 3 % річних від простроченої суми - 86,48 грн., інфляційні втрати - 127,34 грн. Ухвалою від 14.06.2021 у справі відкрито провадження для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 16.09.2021 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість. Зазначив, що позивачем до позовної заяви на підтвердження фактів наявності договірних правовідносин, користування паркінгом (машиномісцем) і надання відповідачу ТОВ «Новобудова» будь-яких послуг у період з 01.02.2020 по 01.12.2020, всупереч вимогам ч. 5 ст. 177 ЦПК України, не долучено. Зокрема, не долучено жодного документа, який би підтвердив безпосередньо факт постачання електричної енергії, проведення технічного обслуговування системи пожежогасіння, вивезення побутових відходів, інших послуг, а саме - відповідні акти приймання виконаних робіт, тощо. У долучених до позову документів не долучено самих договорів із відповідними організаціями на надання послуг. Також вказує на те, що зазначена сума заборгованості не відповідає долученим позивачем розрахункам до позовної заяви, оскільки у паркінгу 58 парко-місця та розділивши суму на всіх власників, вона не відповідатиме визначеній сумі боргу. Просить розглядати справу у відсутність представника відповідача та відмовити у задоволенні позову. 06.10.2021 на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн. 13.10.2021 на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про приєднання документів до матеріалів справи та прохання відмовити у задоволенні клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн. Позивач у судове засідання не з`явився. До суду 13.10.2021 надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність представника позивача. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником машиномісця (гаража) № [NUMBER] у Паркінгу на підставі Договору дарування від 14.08.2012, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петровою І.Г., за реєстровим №2233. Позивач надає житлово-комунальні послуги у житлових і нежитлових приміщеннях по [ADDRESS] . Згідно з розрахунком позивача, відповідач не сплачує за надані йому житлово-комунальні послуги з обслуговування паркінгу, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість, що становить 4820,38 грн., та складається з суми основного боргу - 4606,56 грн., 3 % річних від простроченої суми - 86,48 грн., інфляційних втрат - 127,34 грн. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (редакція від 02.04.2020), учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні), управитель, виконавці комунальних послуг. Відповідно до пункту 5 частини 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (редакція від 02.04.2020), індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно до частини першої ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до частини першої ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує (частина четверта цієї статі). Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом, згідно з частиною першою ст. 322 ЦК України. Крім того, відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів», відповідач є споживачем комунальних послуг. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачем, всупереч положенню ч. 1 ст. 81 ЦПК України, не надано належних та допустимих доказів своєчасної та у повному обсязі сплати наданих йому житлово-комунальних послуг та відсутності заборгованості перед позивачем по оплаті цих послуг. Враховуючи вищевикладене, суд вважає встановленим факт порушення прав позивача, тому позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за послуги по утриманню паркінгу в сумі 4820,38 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Стосовно вимог позивача щодо відшкодування за рахунок відповідача витрат на правову допомогу, слід зазначити наступне. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Дослідивши надані представником позивача документи, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 грн., оскільки суду не надано доказів, які б підтверджували виконання фахівцем в галузі права наданих послуг або детальний опис виконаних робіт за договором про надання юридичних послуг від 14.09.2021. За таких обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, витрати понесені позивачем з оплати судового збору в розмірі 2102,00 грн. підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: partial