Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

ТОВ «Мігфінанс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, посилаючись на те, що 06.02.2014 року між позивачем та відповідачкою був укладений договір позики, відповідно до якого ТОВ «Мігфінанс» надано йому кредит на суму 700 грн. з нарахуванням відсотків у розмірі 2% за кожен день користування кредитними коштами строком до 22.02.2014 р., а відповідачка повинна була повернути грошові кошти та сплатити позикодавцю відсотки за користування кредитом в розмірі 938 грн. разовим платежем. У зв'язку з невиконанням [PERSON] своїх обов'язків за укладеним договором, станом на 31.10.2014 року утворилася заборгованість у розмірі 8216 грн., які позивач просив стягнути на його користь. Сторони у судове засідання не з'явилися. Про час і місце слухання справи повідомлялися належним чином, з заявами про відкладення розгляду справи не звертались. В матеріалах справи є клопотання представника позивача про підтримання позовних вимог і розгляд справи у його відсутності, в якій він також не заперечував проти заочного розгляду справи. Суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, на підставі наявних в справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини. 06 лютого 2014 року між ТОВ «Мігфінанс» та [PERSON] був укладений договір позики №2014-03-00051 (а.с.6), відповідно до якого позивач надає відповідачці грошові кошти у сумі 700 грн. з нарахуванням відсотків у розмірі 2% за кожен день користування кредитними коштами (732% річних), а остання зобов'язана була повернути грошові кошти 22 лютого 2014р. та сплатити позикодавцю відсотки за користування кредитом в розмірі 938 грн. разовим платежем (п.3.1. договору). Позивач свої зобов'язання за договором кредиту виконав у повному обсязі, надавши [PERSON] вказану суму кредиту, що підтверджується видатковим касовим ордером від 06.02.2014 року (а.с.7). У свою чергу відповідачка прийняла позику, але грошові зобов'язання щодо погашення кредиту належним чином не виконала. При простроченні сплати відсотків більше ніж на 3 дні, позичальник сплачує позикодавцю штраф у розмірі 250 грн. (п.7.1 договору) Відповідно до вимог п.7.2 договору позики, у разі невиконання позичальником зобов'язань по поверненню позики у терміни, вказані в п.3.1 договору позики, позичальник сплачує позикодавцю пеню з розрахунку 2% за кожен день від суми заборгованості, що накопичилася. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачкою своїх зобов'язань станом на 31.10.2014 року утворилась заборгованість за договором позики у розмірі 8216 грн., з яких: 700 грн.-основний борг, 3752 грн.- заборгованість по процентам за користування позикою, 3514 грн. -пеня за весь час прострочення, 250 грн.-штраф. Згідно до ч. 1ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Ст.525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до приписів ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст.610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ст. ст.625,1050 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі викладеного, оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, виходячи із встановленого в судовому засіданні факту неналежного виконання відповідачем кредитних зобов'язань, приймаючи до уваги недопустимість односторонньої відмови від виконання договірного зобов'язання, суд вважає, що пред'явлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. До позовної заяви додано квитанцію від 01.09.2014 року про сплату позивачем судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. Отже, судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved