Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Лістехпром» звернулося в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 19 лютого 2015 року між Товариством з обмеженню відповідальністю «ЛІСТЕХПРОМ» та [PERSON] було укладено договір №19/02-2015 безпроцентної зворотної позики, за яким позивач передав у власність відповідача грошові кошти в розмірі 50 000,00 грн. а відповідач в свою чергу зобов'язався повернути вказані грошові кошти у строк, передбачений договором. Відповідно до п.1.3 вказаного Договору, «підписанням цього Договору Позичальник підтверджує факт отримання ним грошових коштів в позику». Пунктом 1.4 вказаного Договору встановлено кінцевий термін повернення позики - 04 травня 2015 року. Пунктом 3.2 вказаного Договору передбачено, що «за порушення строків повернення суми позики Позичальник зобов'язаний виплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу». У визначений договором термін [PERSON] свої боргові зобов»язання не виконав та суму боргу не повернув в зв»язку з чим станом на 28.12.2017 року сума заборгованості за договором позики [PERSON] складається із : суми основного боргу - 50 000 грн. (п'ятдесят тисяч гривень) , 3% річних за весь час прострочення у розмірі 3978,00 грн., пені у розмірі 48 279,45 грн. та суми інфляційного збільшення суми боргу у розмірі 16 078,61 грн., що загалом складає 118336,06 грн (50 000 грн. + 3978,00 грн. + 48 279,45 грн. + 16 078,61 грн. = 118336,06 грн ). В добровільному порядку відповідач не бажає погасити вказану суму заборгованості. А тому, просить стягнути з нього заборгованість за договором позики. Представник позивача у судове засідання не з'явився, подав суду заяву із клопотанням про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі, у разі відсутності у судовому засідання відповідача, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать розписки про одержання судових повісток. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у зв'язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. А тому, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України та в силу вимог ст. 281 ЦПК України Косівський районним судом Івано-Франківської області була постановлена ухвала від 13.03.2018 року про заочний розгляд справи. Суд вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Статтею 530 вище вказаного Кодексу визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобовязання в строк встановленийдоговором або законом. В судовому засіданні встановлено, що 19 лютого 2015 року між Товариством з обмеженню відповідальністю «ЛІСТЕХПРОМ» та [PERSON] укладено договір №19/02-2015 безпроцентної зворотної позики, за яким позивач передав у власність відповідача грошові кошти в розмірі 50 000,00 грн. а відповідач в свою чергу зобов'язався повернути вказані грошові кошти у строк, передбачений договором. Однак, як вбачається з матеріалів справи відповідач порушив умови вказаного договору, а згідно ст.ст. 1049, 1050 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом. Ст. 1048 ЦК України стверджується, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до представленого розрахунку позивача заборгованість відповідача станом на 28.12.2017 року складається із : суми основного боргу - 50 000 грн. (п'ятдесят тисяч гривень) , 3% річних за весь час прострочення у розмірі 3978,00 грн., пені у розмірі 48 279,45 грн. та суми інфляційного збільшення суми боргу у розмірі 16 078,61 грн., що загалом складає 118336,06 грн (50 000 грн. + 3978,00 грн. + 48 279,45 грн. + 16 078,61 грн. = 118336,06 грн ). Таким чином, враховуючи вище наведене, з [PERSON] слід стягнути на користь ТзОВ «ЛІСТЕХПРОМ» заборгованість за договором позики №19/02-2015 від 10.02.2015 року в загальній сумі 118 336,06 грн . Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати пов»язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Таким чином на користь позивача з відповідача [PERSON] слід стягнути оплачений судовий збір в розмірі 1775,05 грн. Окрім при постановленні рішення суду по суті позовних вимог суд вважає за доцільне вирішити питання про скасування заходів забезпечення позову , що були забезпечені згідно ухвали суду від 11.01.2018 року. На підставі наведенного, ст.ст. 509, 526, 554, 610, 1046, 1047 1049 ЦК України та

Outcome: approved