Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-30 00:00:00

ТОВ «Компанія Дасті» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що 13.02.2014 року [PERSON] уклала з ПАТ «Імексбанк» договір № 3441132/N про надання кредиту, на підставі якого Банк надав відповідачу овердрафт за допомогою платіжної картки VISA, з максимальною сумою заборгованості 15000,00 грн. зі сплатою 12% фіксованої процентної ставки річних від суми заборгованості, а також щомісячною сплатою за послуги кредит сервіс у розмірі 1,84% від суми отриманого кредиту. 21.11.2014 року між ПАТ «Імексбанк» та ТОВ «Фрегат» було укладено договір про відступлення права вимоги відповідно до якого новим кредитором у вищевказаному зобов`язанні стало ТОВ «Фрегат». 26.12.2014 року ПАТ «Імексбанк», ТОВ «Фрегат» та ТОВ «Компанія Дасті» уклали тристоронній договір про заміну сторони у зобов`язанні, згідно якого всі права та обов`язки кредитора по зобов`язанню, яким є договір № 3441132/N про надання кредиту перейшли до ТОВ «Компанія Дасті». У зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе договірних обов`язків у нею перед новим кредитором, яким є ТОВ «Компанія Дасті» утворилась заборгованість, яка станом на 09.11.2016 року становить 37901, 38 грн., яка складається з наступного: на дату відступлення права вимоги заборгованість за тілом кредитом - 14199,66 грн.; заборгованість по відсоткам - 1278,45 грн.; заборгованість по комісії - 2436,52 грн.; станом на 09.11.2016 року заборгованість за тілом кредиту - 14199,66 грн., заборгованість по відсоткам - 4464,12 грн.; заборгованість по комісії - 8537,60 грн., заборгованість за штрафними санкціями - 10700,00 грн. Вказану заборгованість позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь, а також судові витрати. Представник позивача до початку судового засідання звернувся із заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, та проти заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлена належним чином. Зважаючи на це та враховуючи ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, суд 31.05.19 року постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. 13.02.2014 року [PERSON] уклала з ПАТ «Імексбанк» договір № 3441132/N про надання кредиту, на підставі якого Банк надав відповідачу овердрафт за допомогою платіжної картки VISA, з максимальною сумою заборгованості 15000,00 грн. зі сплатою 12% фіксованої процентної ставки річних від суми заборгованості, а також щомісячною сплатою за послуги кредит сервіс у розмірі 1,84% від суми отриманого кредиту. 21.11.2014 року між ПАТ «Імексбанк» та ТОВ «Фрегат» було укладено договір про відступлення права вимоги відповідно до якого новим кредитором у вищевказаному зобов`язанні стало ТОВ «Фрегат». 26.12.2014 року ПАТ «Імексбанк», ТОВ «Фрегат» та ТОВ «Компанія Дасті» уклали тристоронній договір про заміну сторони у зобов`язанні, згідно якого всі права та обов`язки кредитора по зобов`язанню, яким є договір № 3441132/N про надання кредиту перейшли до ТОВ «Компанія Дасті». Відтак, новим кредитором у зобов`язанні, яким є договір № 3441132/N про надання кредиту, укладений з [PERSON] є ТОВ «Компанія Дасті». Як вбачається з додатку № 1 до договору про надання кредиту № 3441132/N, сторони договору погодили між собою графік погашення заборгованості за кредитом. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі та належним чином. [PERSON] в порушення умов договору свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала. У результаті невиконання умов договору станом на на 09.11.2016 року становить 37901, 38 грн., яка складається з наступного: на дату відступлення права вимоги заборгованість за тілом кредитом - 14199,66 грн.; заборгованість по відсоткам - 1278,45 грн.; заборгованість по комісії - 2436,52 грн.; станом на 09.11.2016 року заборгованість за тілом кредиту - 14199,66 грн., заборгованість по відсоткам - 4464,12 грн.; заборгованість по комісії - 8537,60 грн., заборгованість за штрафними санкціями - 10700,00 грн. Причиною спору стало неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України та умовами кредитного договору. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Крім того, ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Суд приймає до уваги, що відповідач неналежним чином виконував умови кредитного договору, тому при таких обставинах позивач має право відповідно до ст. 526 ЦК України вимагати від іншої сторони по договору повернення належних йому грошей, обумовлених процентів за користування. Відповідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). П.1 ч.1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). У ст. 516 ЦК України зазначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи, що відповідач не спростував обставини щодо невиконання умов договору із Банком, суд вважає докази, надані позивачем достовірними, які є обґрунтуванням позовних вимог, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved