Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-03 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи. 20 лютого 2019 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів на неповнолітню дитину. Позовні вимоги мотивувала тим, що у неї з відповідачем від шлюбу є син [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серія [NUMBER] . Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 31.08.2018 року по справі № 585/2983/18 вирішено стягнути з відповідача на утримання неповнолітнього сина на користь [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі 1300 грн. щомісячно. Син проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач не вважає за необхідне утримувати свого сина в добровільному порядку, він виплачує аліменти на утримання дитини тільки за рішенням суду, виплачує тільки крайній мінімум. Відповідач, крім аліментів, ніяк не допомагає дитині, не робить йому подарунків на день народження, не помагає в вирішенні питання оздоровлення, проведення канікул, не турбується про розширення кругозору сина, про зовнішній вигляд дитини. Вона, як мати, прикладає зусилля для забезпечення потреб сина, однак це не дозволяє повністю забезпечити та задовольнити потреби в збалансованому і повноцінному харчуванні, придбанні для нього одягу в взуття інших необхідних умов для життя дитини і його нормального розвитку. В цьому році їх син поступив на навчання в університет. Ці зміни в житті сина потребують від батьків ще більше фінансової допомоги дитині, зокрема, необхідно купити сину одяг, взуття, дати кошти на оплату житла і харчування, на відвідування платних курсів, факультативів, пов`язаних з навчанням, на проїзд. Відповідач є працездатним, працює у трактористом в СФГ «Урожай», крім грошових виплат відповідач отримує натуральні видачі (сільгосппродуктами), має дохід від присадибної ділянки і підсобного господарства. Крім того, має автомобіль та трактор, яким обробляє землі за наймом, від чого має непоганий прихований дохід для нарахування аліментів. Крім того, в 2019 році у відповідності до Закону України «Про Державний бюджет України» на 2019 рік для дітей у віці від 6 до 18 років встановлено прожитковий мінімум 2218 грн. У відповідності до ст. 182 СК України розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку може бути установлена судом у випадку достатнього заробітку (доходу) платника аліментів. Вважає, що у відповідача заробіток повністю достатній для виплат такого розміру аліментів, так як його витрати значно перевищують його заробіток, який він показує в суді та в податковій службі. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. 26 лютого 2019 року судом відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 25 березня 2019 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день і час розгляду справи повідомлена завчасно та належним чином. До суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовну заяву просить задовольнити (а.с.44). Відповідач [PERSON] надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнає (а.с.46). Інші процесуальні дії, передбачені п.3 ч.3 ст. 265 ЦПК України, судом не застосовувались. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 11.04.2017 року, [PERSON] народився [INFO] . Батьками дитини записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а. с. 4). Відповідно до рішення Роменського міськрайонного суду від 31.08.2018 року та виконавчого листа Роменського міськрайонного суду Сумської області по справі № 585/2983/18, стягнуто з [PERSON] , 1980 року народження, на користь [PERSON] , 1976 року народження, аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] , 2001 року народження, у розмірі 1300 грн. щомісячно (а. с. 6, 7-8). Відповідно до довідки, виданої виконкомом Салівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 30.01.2019 року № 57, [PERSON] , [INFO] , мешкає за адресою: [ADDRESS] , разом з нею проживає, зокрема, [PERSON] , 2001 р.н. (а.с.5). Згідно довідки, виданої Харківським національним університетом ім. В.Н. Каразіна, [PERSON] дійсно є студентом 1 курсу економічного факультету (а с. 10). Згідно довідки про доходи від 03.06.2019 року № 219, [PERSON] працює в селянському (фермерському) господарстві «Урожай» на посаді тракториста-машиніста, за квітень 2019 року отримав заробітну плату 3703 грн. 61 коп. (а.с.47). Таким чином, між сторонами склалися правовідносини з приводу розміру аліментів на неповнолітніх дітей, які регулюються Сімейним кодексом України. Норми права, застосовані судом: Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 цієї статті розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15травня 2006року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно ч. 2 ст. 19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження. Судом також застосовані інші норми процесуального права, а саме: ст.ст. 5, 12, 13, 76-81, 84, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України. Мотиви суду. Суд оцінив докази за власним переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому так і кожному окремо, враховує всі надані докази і вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. [PERSON] являється батьком неповнолітнього [PERSON] і має обов`язок по його утриманню, отже, є належним відповідачем по даному позову. Син проживає разом з матір`ю [PERSON] , тому остання має право на отримання аліментів на утримання сина від відповідача. За приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачка не надала доказів, які б вказували на можливість відповідача сплачувати аліменти в розмірі 2000 грн. на кожну дитину щомісячно. Посилання позивача в обґрунтування своїх вимог про збільшення розміру аліментів у зв`язку із збільшенням витрат на життя, суд вважає безпідставним, оскільки позивач не надала доказів, які б свідчили про погіршення її матеріального становища. Так, спір з приводу участі батька в утриманні дитини був вирішений судом 31 серпня 2018 року. При вирішенні питання про розмір аліментів, що підлягали стягненню, суд врахував, поряд з іншим, і розмір прожиткового мінімуму. З позовом про збільшення розміру аліментів позивач звернулася 20 лютого 2019 року. За вказаний період розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років збільшився лише на 167 грн. Визначений раніше розмір аліментів в 1300 грн. є більшим за мінімальний розмір аліментів та, зважаючи на рівний обов`язок батьків утримувати дитини, може забезпечити належний рівень матеріального утримання дитини. При вирішенні питання про розмір аліментів, що підлягали стягненню, суд врахував також доходи відповідача, який працевлаштований лише з квітня 2019 року та розмір його заробітної плати. Суд також враховує доводи позивача про те, що навчання сина потребує додаткових витрат, але при цьому також враховує, що дитина навчається за рахунок державного бюджету. Крім того, позивач має право на звернення до суду з позовом про стягнення додаткових витрат. Суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, розмір стягуваних аліментів наразі не підлягає зміні у судовому порядку, а відтак у задоволенні усіх заявлених позовних вимог належить відмовити за необґрунтованістю. Обґрунтування розподілу судових витрат. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору, тому судовий збір слід віднести на рахунок держави. Суд

Outcome: dismissed