Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-20 00:00:00

ТОВ «Кредитні ініціативи» 20.05.2019 р. звернулось до суду з вищевказаним позовом. В позовній заяві зазначило, що 11.07.2007 р. між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 0703/0707/88-221, з подальшим внесенням змін та доповнень. 11.07.2007 р. з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 0703/0707/88-221 між АКБ «ТАС-Комерцбанк» (правонаступник ПАТ «Сведбанк») та [PERSON] , [PERSON] укладено іпотечний договір № 0703/0707/88-221-Z-1, згідно якого за п.2 на забезпечення виконання основного зобов`язання іпотекодавці передали у іпотеку іпотекодержателю належне їм на праві власності майно - квартиру за адресою: [ADDRESS] . 28.11.2012 р. між ПАТ «Сведбанк», який в свою чергу виступає правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк», та Факторинговою компанією «Вектор-Плюс» укладено договір факторингу. Відповідно до п.2.1, 2.2 договору банк відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржником, право на вимогу якої належить банку на підставі документації. З моменту відступлення банком фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржником щодо заборгованостей, стають дійсними для фактора та вважаються наданими фактору. Разом з правами вимоги до фактора переходять всі пов`язані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених боржником процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов`язкових платежів. Разом із тим, 28.11.2012 р. між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу. Відповідно до п.2.1, 2.2 договору клієнт (ТОВ «Вектор Плюс») відступає фактору (ТОВ «Кредитні ініціативи») свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить клієнту на підставі документації. З моменту відступлення клієнтом фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для фактора та вважаються наданими фактору. Разом з правами вимоги до фактора переходять всі пов`язані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених боржниками процентів, комісій, шрафних санкцій та інших обов`язкових платежів. Отже, внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором від 11.07.2007 р. № 0703/07070/88-221 позичальником згідно якого є [PERSON] та іпотечним договором № 0703/0707/88-221-Z-1. Факт заміни кредитора був встановлений також рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 02.12.2014 р. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного державного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна№ 156642712 від 18.02.2019 р. позивачу стало відомо, що на іпотечне майно накладено арешт, та внесено відповідні записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а саме: № 30316178 за яким накладено арешт нерухомого майна, що належить відповідачу та третій особі, а саме квартири за адресою: [ADDRESS] , обтяжувач: Шевченківський відділ державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, обтяження зареєстровано 11.06.2016 р. на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження № 50566919 від 14.03.2016 р. Позивач має пріоритетне право на задовлення своїх вимог, оскільки обтяження позивача зареєстровано раніше, а саме 11.07.2007 р., що підтверджується іпотечним договором, а також інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 156642712 від 18.02.2019 р. У зв`язку з тим, що відповідач не виконав своїх зобов`язань перед позивачем за кредитним договором і має заборгованість з поверення кредиту та сплати відсотків, позивач має намір скористатись правами кредитора та іпотекодержателя, наданими чинним законодавством, та звернути стягнення на вищезазначене майно, що є предметом іпотеки. Посилаючись ЗУ «Про іоптеку», «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», позивач просить скасувати арешт нерухомого майна [PERSON] та [PERSON] , що знаходиться в іпотеці ТОВ «Кредитні ініціативи», а саме: квартиру за адресою [ADDRESS] , накладений Шевченківським ВДВС, обтяження зареєстровано 11.06.2016 р. на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження № 50566919 від 14.03.2016 р. Ухвалою від 21.06.2019 р. відкрито провадження та призначено судове засідання на 12.09.2019 р. 12.09.2019 р. розгляд справи відкладено на 23.10.2019 р. для повторного виклику відповідача на підставі ч.4 ст.223 ЦПК України. 23.10.2019 р. розгляд справи відкладено на 02.12.2019 р. за клопотанням представника позивача на підставі п.4 ч.2 ст.223 ЦПК України. 02.12.2019 р. розгляд справи відкладено на 21.02.2020 р. у зв`язку з перебуванням судді у відпустці за раніше відпрацьований вихідний день. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує, просить задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві та додаткових поясненнях по суті позову. Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позов не подавала. Третя особа [PERSON] та представник Шевченківського ВДВС до суду не з`явились, про розгляд справи повідомлялись у порядку, визначеному ЦПК України, причини неявки не повідомили, пояснень по суті позову не подавали. Суд розглянув справу за відсутності відповідача та третіх осіб на підставі ч.1 ст.213 ЦПК України. В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію представника позивача, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна від 18.02.2019 р. (а.с.13-14) судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на підставі іпотечного договору № 0703/0707/88-221-Z-1, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Петрушенко Т.І. На вказану вище квартиру постановою Шевченківського ВДВС Запорізького МУЮ серії та номер 50566919, виданої 14.03.2016 р., накладено арешт майно та оголошено заборону на його відчудження. Вказаний арешт був накладений в рамках виконавчого провадження, де стягувачем був позивач, в подальшому виконавче провадження було завершено, про що свідчить інформація, надана Шевченківським ВДВС м.Запоріжжя. Вищевикладене підтверджено наданими позивачем письмовими доказами, наявними в матеріалах справи. Ст.ст.37, 38 ЗУ «Про іпотеку» передбачено право іпотекодаржателя на продаж предмета іпотеки згідно якого іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Ч.1 ст.317 ЦК України передбачено, що власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.40 ЗУ «Про виконавче провадження» про зняття арешту з майна (коштів) виконавець має зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надвилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту (ч.1 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження»). Аналіз наданих позивачем письмових доказів, які в процесі розгляду справи не спростовані, у сукупності з положеннями законодавства, дають суду підстави для задволення позову. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: approved