Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-18 00:00:00

Стислий виклад позовних вимог. 21 січня 2020 року позивач звернулась до суду з позовом, у якому прохає суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини сторін - [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. на дитину щомісячно. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує на те, що шлюб з відповідачем розірвано. Між сторонами не досягнуто згоди з приводу способу виконання відповідачем свого обов`язку щодо утримання неповнолітньої дитини. Відповідач не приймає участі у вихованні неповнлітньої дитини, не забезпечує дитину матеріально. Незважаючи на ту обставину, що позивач працює поваром в барі «Градус», однак витрати, пов`язані з утриманням та забезпеченням нормальних умов для розвитку дитини є значними і вона неспроможна самотужки забезпечувати матеріальні потреби дочки. Відповідач є здоровим, працездатним, має певні доходи та інших утриманців не має, а відтак спроможний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини сторін. Рух справи в суді. Позовну заяву подано до суду 21 січня 2020 року. Ухвалою судді від 21.01.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 19.02.2020 року. Одночасно, відповідачу надано строк для подачі відзиву на позовну заяву. Позиція учасників судового розгляду. Відзиву на позовну заяву відповідачем не подано. Позивач [PERSON] у ході судового розгляду позов підтримала з підстав зазначених у позовній заяві і прохає його задовольнити. Відповідач [PERSON] у ході судового розгляду позов визнав частково, зокрема визнав на суму 1000 грн., мотивуючи свою позицію тим, що не працює, з інших доходів він не має. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15 липня 2005 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, сторони у справі є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 25.07.2017 року доводиться та обставина, що шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Сторони проживають окремо, що підтверджено даними про місце їх реєстрації. Дитина проживає разом із позивачем, що не заперечується відповідачем та підтверджено довідкою №1330 від 10.01.2020 року про реєстрацію місця проживання за адресою [ADDRESS] . Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Частиною другою статті 51 Конституції України визначено обов`язок батьків утримувати своїх дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитину. Відповідно до ст. 180 СК України, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, незалежно від того чи перебувають вони в шлюбі. За загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема по сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними. Однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ст.181 СК України). При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При цьому, обставини, визначені ст.182 СК України, встановлюються судом з урахуванням правил цивільного судочинства. Так, статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст.76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1, 2 ст.77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України). На позивача покладається обов`язок доказування в частині визначення розміру аліментів, що підлягають стягненню. Позивачем не надано суду належних та достовірних доказів на підтвердження наявності у відповідача можливості сплачувати аліменти в розмірі 2000 грн. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У статті 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Тому, враховуючи вік дитини, стан її здоров`я, матеріальне становище, реалії сьогодення, вартість продуктів харчування, послуг, ліків, одягу для дітей, суд вважає необхідним та достатнім визначити до стягнення аліменти в розмірі 1400 гривень. Відповідач не подав суду доказів на підтвердження існування обставин для визначення розміру аліментів в меншому розмірі. Частиною 2 ст. 184 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Оскільки, спеціального закону про індексацію аліментів не прийнято, а в Україні діє Закон України «Про індексацію грошових доходів населення», то розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі ч. 2 ст. 184 СК України підлягає індексації в порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення». Таким чином обов`язок проведення індексації розміру аліментів, який визначений судом у твердій грошовій сумі, прямо передбачений законом, а саме, положеннями ст. 184 СК України, що зобов`язує державного виконавця проводити таку індексацію автоматично, тобто без додаткового судового рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти слід присудити від дня пред`явлення позову, а саме з 21 січня 2020 року. В силу п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати по справі.

Outcome: partial