Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.06.1981 року, який зареєстрували в відділі запису актів громадянського стану м. Жмеринка Вінницької області, за актовим записом №136 (а.с.5). Спільних малолітніх та неповнолітніх дітей у них немає. Позивач звернулася до суду з цим позовом і просить їх шлюб з відповідачем розірвати посилаючись на те, що їх сім'я розпалася оскільки між ними постійно виникають сварки та непорозуміння із-за різних поглядів на життя. Позивач в 2002 році вже зверталась до суду з позовом про розірвання шлюбу, але у зв'язку з примиренням справу було залишено без розгляду. З тих пір в їхньому житті нічого не змінилось, між ними так само продовжують виникати сварки, а тому подальше спільне життя з відповідачем та збереження сім'ї неможливе. Спір про майно відсутній. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але надала суду письмову заяву проте, що вона свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить суд розірвати шлюб. Просить справу розглянути у без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але надав суду письмову заяву проте, що він позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти розірвання шлюбу і просить суд розглянути справу без його участі. Згідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно ч.1 ст. 110 СК України - позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя; ч.2 ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як він обґрунтований, доведений позивачем, відповідає матеріальному закону, визнаний відповідачем і це визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, оскільки між ними постійно виникають сварки та непорозуміння із-за різних поглядів на життя, також сторони не заперечують проти розірвання шлюбу. Спір про майно відсутній. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки пп.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» встановлено ставку судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 243 грн. 60 коп., а тому дана сума судового збору має бути відшкодована відповідачем на користь позивача.

Outcome: approved