Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

ТОВ «Агро Інвест Україна» звернулося до суду із позовом до [PERSON] та [PERSON], в якому просить визнати недійсним договір оренди землі №1455 від 13 липня 2017 року між [PERSON] та [PERSON], об'єктом якого є земельна ділянка площею 3,4168 га, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована на території Великовулизької сільської ради Тиврівського району Вінницької області, який зареєстрований 13.07.2017 року приватним нотаріусом Тиврівського районного територіального округу Вінницької області Смоляк Л.С.; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 36129962 від 13.07.2017 року. Позов обґрунтовує тим, що предметом вказаного договору оренди є земельна ділянка, яка була передана в оренду ТОВ «Агро Інвест Україна» [PERSON] згідно договору від 15.12.2007 року Договір зареєстровано у Книзі державної реєстрації договорів оренди в Тиврівському секторі Вінницької регіональної філії ДЗК, 17.04.2008 року за №040881300108. Строк дії договору 15 років. 03 листопада 2008 року між ТОВ «Агро Інвест Україна» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду до договору оренди землі від 15.12.2007 року, яким збільшено розмір орендної плати до 3 % від нормативно грошової оцінки земельної ділянки, яку зареєстровано у Тиврівському секторі Вінницької регіональної філії ДЗК 22.03.2010 року за №041006000141. Договір від 15.12.2007 року не був достроково припинений чи визнаний судом недійсним, а відтак є чинним. Одна й та сама земельна ділянка не може бути об'єктом оренди двох договорів оренди землі, укладених з різними орендарями та не може бути передана в користування без припинення права попереднього користувача (орендаря). 17.10.2017 року до ТОВ «Агро Інвест Україна» звернулась [PERSON], яка діє за довіреністю від імені [PERSON], в якій в односторонньому порядку повідомила, що має намір використовувати земельну ділянку особисто. Оскільки заява [PERSON] суперечила вимогам договору оренди №183 від 15.12.2007 року, тому позивач своєї згоди на дострокове припинення дії даного Договору не надавав. Жодні додатки, додаткові договори/угоди, листи тощо щодо припинення дії Договору сторонами одна одній не надавались та не підписувались. Позивачем земельна ділянка з користування [PERSON] не поверталась, а, отже, реєстрація права оренди земельної ділянки за [PERSON] зумовила ситуацію одночасного існування права користування земельною ділянкою за двома особами, що є порушенням чинного законодавства України. Ухвалою Тиврівського районного суду від 17.09.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. 17.10.2018 року відповідач [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому, із урахуванням уточнених позовних вимог просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки № 183 від 15.12.2007 року, укладений від його з ТОВ «Агро Інвест Україна», предметом якого є земельна ділянка кадастровий номер [NUMBER], площею 3,4186 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Великовулизької сільської ради Тиврівського району Вінницької області. Позов обґрунтовує тим, що вказана земельна ділянка належить йому на праві приватної власності, була виділена йому в натурі як власнику земельної частки (паю) на підставі розпорядження Тиврівської РДА від 01.06.2017 року № 294. Право власності на неї зареєстровано за ним 14.06.2017 року, що стверджується Інформаційною довідкою від 03.09.2018 року. 13 липня 2017 року він передав вказану земельну ділянку в оренду [PERSON] Договір оренди цієї ж земельної ділянки від 15 грудня 2007 року, який зареєстровано в Тиврівському секторі Вінницької регіональної філії Центр ДЗК 17.04.2008 року за №040881300108, він не підписував та землю за актом прийому передачі не передавав. Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] на його ім'я не видавався і не реєструвався, право власності на цю земельну ділянку він набув 14.06.2017 року на підставі розпорядження на підставі розпоряджень Тиврівської РДА від 01.10. 2003 року № 372 та від 01.06.2017 року № 294 як власник земельної частки (паю) на території Великовулизької сільської ради Тиврівського району Вінницької області. Відповідно до ст. 125 ЗК України ( в редакції чинній на час укладення та реєстрації спірного договору оренди від 15.12.2007 року) право власності на земельну ділянку виникало із моменту державної реєстрації цих прав та посвідчувалося державним актом, тому передати вказану ділянку у 2007 році він ніяк не міг, так як не був її власником. Оскільки волевиявлення його на укладення договору від 15.12.2007 року у нього не було, а відтак даний правочин не відповідає вимогам ч. 3 ст. 203 ЦК України та порушує його права як власника земельної ділянки. Ухвалою Тиврівського районного суду від 18.10.2018 року зустрічну позовну заяву [PERSON] прийнято до спільного сумісного розгляду із первісним позовом ТОВ «Агро Інвест Україна». ТОВ «Агро Інвест Україна» подало суду відзив на зустрічний позов та заяву про застосування строку позовної давності на подання вказаного позову, за якими договір від 15 грудня 2007 року № 183 цілком відповідає вимогам чинного законодавства щодо дотримання його письмової форми та державної реєстрації. Починаючи з дати набрання чинності договору та протягом строку встановленого ним сторони взяли на себе зобов'язання: у орендаря виник обов'язок сплати орендної плати, а у орендодавця - обов'язок передати земельну ділянку в користування. Позивач щороку отримував орендну плату та не заперечував проти цього. Твердження позивача про те, що він не укладав договору оренди землі від 15.12.2007 року, акту прийому-передачі земельної ділянки від 17.04.2008 року є абсурдними та надуманими. Позивач, вказуючи на те, що він не підписував договір оренди, свідомо замовчуючи той факт, що на протязі всього часу дії даного договору оренди№183 від 15.12.2007 року у період з 2007 року по 2017 рік [PERSON] належним чином та в повному обсязі отримував орендну плату, тобто ТОВ «Агро Інвест Україна» належним чином виконує взяті на себе зобов'язання, а позивач їх приймає. Саме [PERSON] звертався до ТОВ «Агро Інвест Україна» та уклав договір оренди земельної ділянки № 183 від 15.12.2007 року, оскільки самостійно, без згоди позивача, відповідач не міг отримати Державний акт та документи, які на той момент були необхідними для реєстрації договору оренди земельної ділянки. До суду не подавались докази на підтвердження існування претензії від позивача щодо укладеного договору оренди земельної ділянки. За таких дій позивача можна зробити висновок, що він не тільки погоджувався на умови укладеного договору оренди землі, на підставі якого ТОВ «Агро Інвест Україна» користується належною йому земельною ділянкою, але йому було достовірно відомо про наявність укладення договору оренди земельної ділянки, а також умови договору, оскільки сторонами виконувались всі істотні умови договору та не оспорювався факт законності використання земельної ділянки упродовж 2007 - 2017 років. З дати укладення договору оренди землі минуло більше десяти років, а тому намагання позивача припинити стосунки оренди та визнати договір оренди землі недійсним з підстав того, що [PERSON] не підписував цей договір є формальним приводом. Згідно правової позиції Верховного Суду України у постанові від 25 грудня 2013 року № 6-94 цс13 однією з обов'язкових умов визнання договору недійсним є порушення у зв'язку з його укладенням прав та охоронюваних законом інтересів позивача. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, а позивач посилається на формальне порушення закону, у суду немає правових підстав для задоволення позову. Крім того, позивач повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, а відповідач - що інформацію про порушення можна було отримати раніше, що і виконано Товариством, шляхом надання відомостей на отримання збільшеної відносно основного договору оренди плати за користування землею. В позовній заяві позивач не спростовує того, що йому було відомо про існування договору оренди земельної ділянки № 183, докази того, що позивач не знав про існування вказаного договору оренди земельної ділянки в матеріалах справи відсутні. Даний факт доводить те, що позивачем пропущено строки позовної давності без поважних причин, питання про поновлення яких не ставиться стороною, а тому товариство,

Outcome: approved