Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 29669 гривень 82 коп., посилаючись на те, що 29 листопада 2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір про надання споживчого кредиту за №2006983247, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 25000,00 грн., на строк 36 місяців. 15 вересня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг України» укладено Договір факторингу № 15/09/2014 відповідно до якого ПАТ «ОТП Банк» відступив право вимоги від відповідача коштів, право на одержання яких належить ТОВ «ОТП Факторинг України». В звязку з тим, що відповідач взяті на себе зобов'язання належним чином не виконує, у нього виникла заборгованість в сумі 29669 гривень 82 коп., тому позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявилась, проте надала до суду заяву в якій наполягає на задоволенні позовних вимог, просить розглянути справу у її відсутність, проти винесення заочного рішення не заперчує. Відповідач [PERSON] згідно поштового повідомлення, яке повернулось до суду, за місцем реєстрації відсутній, був повідомлений про день, час та місце розгляду справи через оголошення в газеті («Наддніпрянська правда» № 59 (22635) від 05 серпня 2015 року) до судового засідання не зявився, і від нього не надійшло повідомлення про причину неявки, суд ухвалив, слухати справу на підставі наявних у справі доказів, у відсутність відповідача, згідно ст. 224 ЦПК України. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав, встановив наступні факти і відповідні ним правовідносини. Так, судом встановлено, що 29 листопада 2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON], було укладено кредитний договір №2006983247, згідно з яким ПАТ «ОТП Банк» надав відповідачу кредит в розмірі 25000,00 грн., на строк 36 місяців, зі сплатою відсотків за користування кредитом. Порядок та строки погашення кредиту визначені відповідним графіком, який підписаний відповідачем. Кредит був наданий для придбання техніки, що підтверджується рахунком та накладною від 29 листопада 2013 року на імя [PERSON] (а.с.4-5, 6, 9); 15 вересня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг України» укладено Договір факторингу № 15/09/2014 відповідно до якого ПАТ «ОТП Банк» відступив право вимоги від відповідача коштів, право на одержання яких належить ТОВ «ОТП Факторинг України», про що повідомлялось відповідачу письмово (а.с.12, 13-19); Відповідно до розрахунку заборгованості від 27 березня 2015 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 29669 грн. 82 коп. з яких: - 24305,21 грн. залишок заборгованості за кредитом; - 5362,88 грн. комісія; - 1, 73 грн. відсотки за користування кредитом. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З вимог ст. 525 ЦК України вбачається, що одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позичальника достроково вимагати повернення частини суми позики, що залишилася, сплати процентів та неустойки. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, допустивши таким чином заборгованість перед ТОВ «ОТП Факторинг України». Тому, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором. Крім того, враховуючи те, що позов задоволено повністю, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2496,70 грн., згідно ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved