overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі з 22 квітня 2009 р., про що у книзі реєстрації шлюбів відділу реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайнного управління юстиції зроблено актовий запис № 392. З березня 2010 р. сімейні стосунки припинені. Подружнє життя не склалося. Спільного господарства не ведеться, спільний бюджет відсутній. Окреме проживання протягом двох років до змін не привело, життя не налагодилося. Дітей не мають, спір про поділ майна відсутній. Позивач просить позов задовольнити. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, пояснивши, що сім'я розпалась остаточно з березня 2010 р. і зберегти її неможливо. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, але підтвердив, що з березня 2010 р. сімейні стосунки припинені. Спільного господарства не ведеться, спільний бюджет відсутній. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони у шлюбі з 22 квітня 2009 р., про що у книзі реєстрації шлюбів відділу реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайнного управління юстиції зроблено актовий запис № 392. Сімейне життя не склалось, з березня 2010 р. сімейні стосунки припинені. Спору про майно немає. Суд приходить до висновку, що подальше сумісне сімейне життя та збереження сім'ї суперечить інтересам сторін. При таких обставинах позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі з 22 липня 2006 р., про що у Книзі реєстрації шлюбів міського відділу реєстрації актів цивільного стану Хмельницького міськрайнного управління юстиції зроблено актовий запис № 1152. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їхнє сімейне життя не склалось, шлюб носить формальний характер. З березня 2014 р. сімейні стосунки припинені. Спору про майно немає. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, пояснивши, що сім'я розпалась остаточно з березня 2014 р. і зберегти її неможливо. Відповідач у судовому засіданні позов визнала, пояснивши, що зберегти сім'ю неможливо. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 22 липня 2006 р., про що у Книзі реєстрації шлюбів міського відділу реєстрації актів цивільного стану Хмельницького міськрайнного управління юстиції зроблено актовий запис № 1152. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] Сімейне життя не склалось, з березня 2014 р. сімейні стосунки припинені. Спору про майно немає. Суд приходить до висновку, що подальше сумісне сімейне життя та збереження сім'ї суперечить інтересам сторін. При таких обставинах позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-02 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі з 22 липня 2011 року, від шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на втрату взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, на даний час шлюбні відносини між ними фактично припинені. За час спільного проживання переконались, що немає спільних інтересів. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, але 03.01.2014 року подала до суду заяву, згідно з якою свої позовні вимоги підтримує, просить задовольнити їх у повному обсязі, а також просить розглянути справу без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений судом своєчасно належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомив. Заяви про розгляд справи в його відсутності до суду не надходило, тому суд розглядає справу відповідно до ст. 225 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки проти цього не заперечує позивачка. 03.01.2014 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст.21, 3 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Ст.24 Сімейного кодексу України передбачена добровільність шлюбу, згідно з якою шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Суд, дослідивши докази у справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, та інтересам їх дитини сторони міцної і дружної сім'ї не створили, примирення між ними неможливе і сім'я їх фактично розпалася, то шлюб між ними необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі з 22 липня 2011 року. Шлюб зареєстрований Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 211. Від шлюбу мають спільну дитину доньку [PERSON], [INFO]. Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що, спільне життя з відповідачем не склалося у звязку зі сварками та непорозуміннями, різними поглядами на сімейні цінності. З початку червня 2015 року сторони проживають окремо, спільне господарство сторонами не ведеться. Вважаючи збереження родини неможливим, просить шлюб розірвати, заходи щодо примирення подружжя не застосовувати. Позивачка в судовому засіданні не зявилася, надала суду заву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить розірвати між ними шлюб. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи та наведені у позовній заяві доводи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ЖС №097511 сторони з 22 липня 2011 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Шлюб зареєстровано Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції під актовим записом № 211. Згідно свідоцтва про народження серії 1-ЖС № 189609 сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Дітей віком до одного року не мають. Сторони припинили шлюбні відносини та разом не проживають з початку червня 2015 року, спільного господарства не ведуть. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Статтею 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Враховуючи досліджені доказами обставини справи, суд прийшов до висновку, що сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинені з початку червня 2015 року, сімя розпалася. За таких умов подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Післяшлюбне прізвище позивачки слід визначити як «Штепа». Враховуючи викладене, на підставі статей 104, 105, 112-114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі з 22 листопада 1997 року. Шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Марганецької міської ради Дніпропетровської області, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис за № 381. Від шлюбу мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що, спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з відсутністю між ними взаєморозуміння. Приблизно чотирнадцять років вони проживають окремо, спільне господарство сторонами не ведеться, відповідач проживає іншою сім'єю. Просить шлюб розірвати, заходи щодо примирення подружжя не застосовувати. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги і просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи та наведені у позовній заяві доводи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони з 22 листопада 1997 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Марганецької міської ради Дніпропетровської області під актовим записом № 381. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Дітей віком до одного року не мають. Сторони припинили шлюбні відносини та разом не проживають більше чотирнадцяти років, спільного господарства не ведуть. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Статтею 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи досліджені доказами обставини справи, суд прийшов до висновку, що сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинені, сім'я розпалася, відповідач проживає іншою сім'єю. За таких умов подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Післяшлюбне прізвище відповідачки слід визначити як «Черевічіна». Враховуючи викладене, на підставі статтей 104, 105, 112-114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі з 22 листопада 2008 року. Шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 301. Сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через постійні конфлікти та суперечки. Кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. У звязку з цим, шлюбні стосунки були фактично припинені. З лютого 2016 року почали жити окремо, з червня 2016 року відповідач живе з іншою жінкою. Переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливі, просить шлюб розірвати. Позивач надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просила задовольнити, після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище, судовий збір з відповідача не стягувати. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Відповідно до ч.1, ч.4 ст.174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено у адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи те, що позов визнаний відповідачем (заява від 06.04.2017 року), це визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, дітей віком до одного року сторони не мають, примирятися не бажають, суд вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позовних вимог\~відповідно до ст.174 ЦПК України. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Післяшлюбне прізвище відповідача слід визначити як «Пархоменко». Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі з 22 листопада 2011 року, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Новокаховського міського управління юстиції, актовий запис №455. Від шлюбу мають малолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]. Спір про місце проживання дитини та поділ спільного майна між сторонами відсутній. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, разом не проживають та спільне господарство не ведуть на протязі тривалого часу. За таких підстав позивач просить шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не з'явився, в своїй письмовій заяві просив справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримав з тих же підстав та проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилась, з не відомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд повідомляла, заяв про розгляд справи у свою відсутність не подавала. На підставі ст. 224 ЦПК України, суд, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати з наступних підстав. Так, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого 18.04.2014 року відділом реєстрації актів цивільного стану Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22.11.2011 року, актовий запис №455. Сторони шлюбні стосунки не підтримують, разом не проживають та спільне господарство не ведуть, внаслідок чого їх шлюб носить формальний характер. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін та неповнолітньої дитини. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-25 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі з 22 лютого 2003 року. Шлюб зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що складено відповідний актовий запис № 31. Сторони є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач звернувся з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що спільне життя з відповідачкою не склалося, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Тривалий час кожен з них живе своїм життям та інтересами. Сім'я фактично розпалася. На даний час з відповідачкою живуть окремо, шлюбних стосунків не підтримують. Переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі, просить шлюб розірвати. Позивач надав суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, повідомлялася про розгляд справи належним чином. Відзиву на позовну заяву, а також будь-яких заяв та клопотань до суду не надала. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно свідоцтва про шлюб (а.с.8) сторони з 22 лютого 2003 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 31. Сторони є батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.5-6). Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Статтею 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку, що сім'ю [PERSON] зберегти неможливо, оскільки сторони припинили шлюбні відносини та разом не проживають, спільного господарства не ведуть, За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі з 23.02.2002 року, шлюб зареєстрований міським відділом реєстрації актів громадянського стану Одеського обласного управління юстиції, про що зроблено відповідний запис в Книзі реєстрації актів про одруження, актовий запис №136. Від даного шлюбу народився син [PERSON],[INFO]. Позивачка у позовній заяві просить суд шлюб розірвати, посилаючись на те, що між нею та відповідачем виникла відчуженість, втрачено почуття любові й поваги. Відсутність порозуміння з усіх питань призвели до того, що вони стали чужими, у зв'язку із цим подружні й сімейні відносини не підтримують, шлюб носить формальний характер, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Майнового спору між сторонами немає, спору про місце мешкання дитини немає. Примирення між ними неможливе. Позивачка до судового засідання надала заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, та вказав, що позов визнає у повному обсязі і не заперечує проти його задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи її відсутності. Враховуючи, що від позивачки та відповідача надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, а також у зв'язку з тим, що позивачка підтримує позовні вимоги, а відповідач позов визнав, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності належним чином повідомленої позивачки та належним чином повідомленого відповідача, за наявними в ній матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У судовому засіданні встановлено, що сім'я розпалася остаточно, і шлюб носить формальний характер. Подальше сумісне проживання суперечить їх інтересам, що мають істотне значення. У зв`язку з розглядом справи позивач сплатив судовий збір у розмірі 243,60 гривень. Статтею 88 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі з 23.02.2002 року, який зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Красноградського районного управління юстиції, актовий запис № 24. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які будуть проживати з матір'ю. Спору щодо поділу майна сторони не мають. В позовній заяві позивач просить суд розірвати шлюб тому, що подальше спільне життя суперечить їхнім інтересам. Вважає, що сім'я повністю розпалася, примирення між ними не можливе. Позивач в судове засідання не з'явилась, від неї 13.12.2016 року до суду надійшла письмова заява в якій просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об'ємі. Відповідач в судове засідання не з'явився, від нього 08.12.2016 року до суду надійшла письмова заява в якій позовні вимоги визнає та просить розглянути справу за його відсутності. Враховуючи те, що сторони про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому порядку, та від них надійшли письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі за наявними у справі доказами на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснюючи фіксування судового процесу. Перевіривши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи наступне. Як слідує з матеріалів справи, сторони сімейні стосунки не підтримують, подальше спільне життя суперечить їх інтересам, розірвання шлюбу не суперечить їх інтересам, а примирення між ними не можливе. В матеріалах справи в підтвердження позову є свідоцтво про шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Згідно свідоцтв про народження від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Суперечки щодо розділу майна та місця проживання дітей сторони не мають. Таким чином, є всі підстави, для задоволення позовних вимог позивача, оскільки будь-яких заперечень з цього приводу відповідач не надав. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи чи інші інтереси осіб. На підставі викладеного та

Outcome: approved