Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

ТОВ «Кей-Колект» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором. Свій позов мотивувало тим, що 16 травня 2008 року між [PERSON] та ПАТ «УкрСиббанк» укладено кредитний договір № 11346099000, згідно умов якого банк зобов'язався надати позичальнику кредит в сумі 91666,64 доларів США, а позичальник зобов'язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором та додатком № 1 до нього - графіком погашення кредиту. В забезпечення виконання за вказаним кредитним договором 16 травня 2008 року між [PERSON] та ПАТ «УкрСиббанк» укладений договір поруки № 203924. Банк виконав взяті на себе зобов'язання. 12 грудня 2011 року відповідно до договору факторингу №1 ПАТ «УкрСиббанк» відступило ТОВ «Кей-Колект» свої права за зобов'язаннями по кредитних договорах, в тому числі і кредитному договору, укладеному з [PERSON] Позичальник свої зобов'язання належними чином не виконав, а тому заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 01.12.2013 року становить 111 591,47 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 15.12.2014 року становить 1 758 681,57 грн., з яких: заборгованість по основній сумі кредиту - 87636,22 доларів США, заборгованість за процентами - 23955,25 доларів США. Досудові вимоги позивача відповідачами залишені без виконання. За таких обставин позивач з урахуванням уточнених вимог просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором в розмірі 111 591,47 доларів США з переведенням іноземної валюти в гривню за курсом, встановленим Національним Банком України на день ухвалення рішення, а також судові витрати. В судовому засіданні представник позивача Селезньов М.В. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав викладених в позовній заяві, та просив їх задовольнити з врахуванням їх уточнення. Представник відповідачів [PERSON] заперечувала щодо задоволення позову. При цьому зазначила, що у зв'язку з укладенням 27 червня 2014 року сторонами договору про припинення зобов'язання переданням відступного, кредитний договір є припиненим, а відповідно є припиненим і договір поруки, а тому позовні вимоги є безпідставними. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задовленню. Між сторонами склалися правовідносини, що ґрунтуються на вимогах ст. ст. 526, 530, 536, 610-611, 625, 629, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055,1082 ЦК України. Відповідно до ст.ст.1054,1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. В судовому засіданні встановлено, що 16 травня 2008 року між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») укладено договір споживчого кредиту № 11346099000, згідно умов якого банк зобов'язався надати позичальнику кредит в іноземній валюті в сумі 100000,00 доларів США у формі кредитної лінії. Позичальник зобов'язався повернути кредит у терміни та розмірах встановлений графіком погашення кредиту (Додаток №1), але не пізніше 15 травня 2015 року. За користування кредитними коштами протягом перших 30 днів процентна ставка становить 14%. Кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду. Якщо банк не повідомить позичальника про встановлення нового розміру процентної ставки на наступний місяць, застосовується процентна ставка яка діяла в попередньому місяці. За користування кредитом понад встановлений термін банк нараховує проценти на прострочену суму основного боргу в розмірі двічі більшому від діючої процентної ставки. Кредит виданий на споживчі цілі під заставу нерухомого майна (а. с. 69-83). Сторони кредитного договору Додатковою угодою № 1 від 16 травня 2008 року, Додатковою угодою №1 до кредитного договору від 24 грудня 2008 року Додатковою угодою №2 до кредитного договору від 26 січня 2009 року, Додатковою угодою №2 до кредитного договору від 25 грудня 2009 року змінювали графік погашення кредиту (а.с.84-95). Банк свої зобов'язання виконав за кредитним договором належним чином, надавши [PERSON] кредитні кошти, що підтверджується матеріалами справи та визнається сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку; поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого порукою, передбачені ст. 554 ЦК України. Згідно зі ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя; поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. В забезпечення виконання вказаного кредитного договору № 11346099000, 16 травня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») та [PERSON] укладено договір поруки №203924, згідно з яким відповідач зобов'язалася перед кредитором відповідати за невиконання [PERSON] усіх його зобов'язань за кредитним договором від 16 травня 2008 року та нести солідарну із боржником відповідальність у випадку, коли боржник не виконує або неналежним чином виконує свої грошові зобов'язання (а. с. 96-97). 12 грудня 2011 року ПАТ «УкрСиббанк» відступило ТОВ «Кей-Колект» права вимоги за зобов'язаннями відповідачів по даному кредитному договору відповідно до договору факторингу№1. Право вимоги - права грошової вимоги, існуючі або майбутні, Клієнта до боржників і Гарантів щодо погашення (стягнення, повернення) заборгованості, що виникли на підставі первинних договорів і договорів забезпечення, зокрема: включає повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом та сплата сум комісійної винагороди. Одночасно з відступленням права вимоги до фактора переходять усі права клієнта за усіма договорами забезпечення (а.с.102-106). Відповідно до виписки з Додатку №1 до договору факторингу №1 від 12 грудня 2011 року фактору передано право вимоги за кредитним договором від 16 травня 2008 року № 11346099000 та договором поруки від 16 травня 2008 року (а. с. 107, 144-147). Даний договір факторингу є укладеним, сторонами було підписано Акт приймання-передачі прав вимоги (а. с. 163). Сторони по справі не заперечують обставини щодо переходу права вимоги до фактора. Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначені грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Листом-вимогою від 01 липня 2014 року № 135-13909 позивач повідомив [PERSON] про відступлення ПАТ «УкрСиббанк» ТОВ «Кей-Колект» права вимоги за кредитним договором № 11346099000 та вимагав погасити заборгованість за вказаним кредитним договором (а.с. 108). Зазначений лист направлений на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що підтверджується списком відправлень засвідченого печаткою поштового відділення від 12 липня 2014 року (а. с. 109-116). [PERSON] не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання за кредитним договором від 16 травня 2008 року, внаслідок чого у нього виникла заборгованість: по основній сумі кредиту в розмірі 87636,22 доларів США, що за курсом валют НБУ на день ухвалення судового рішення становить 2054423,04 грн. Щодо розміру відсотків, то як вбачається з довідки - розрахунку залишку заборгованості (а. с. 166-168) станом на 01.12.2013 року (заборгованість на вказану дату просить стягнути позивач) заборгованість за відсотками з урахуванням сплати відповідачем 27 червня 2014 року заборгованості в розмірі 23600,00 доларів США відповідно до квитанції №35 (а. с. 192) становитиме 355,25 доларів США (23955,25 доларів США - 23600,00 доларів США), що за курсом валют НБУ на день ухвалення судового рішення складає 8327,99 грн. При цьому суд звертає увагу, що кошти в розмірі 23 660,00 доларів США сплачені [PERSON] з призначенням платежу як погашення заборгованості за кредитним договором. Вказана сума заборгованості встановлена в судовому на підставі наявних у справі доказів. Суд звертає увагу, що відповідачами доказів щодо спростування доказів позивача про суму заборгованості не надано. Щодо стягнення вказаної заборгованості солідарно з поручителем, то суд враховує, що відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку; поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого порукою, передбачені ст. 554 ЦК України. Згідно зі ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя; поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. При цьому судом не встановлено підстав для припинення поруки. Щодо твердження представника відповідача про припинення дії кредитного договору та відповідно договору поруки в зв'язку з укладанням між сторонами договору передання відступного від 27 червня 2014 року, то суд зазначає наступне. 27 червня 2014 року між ТОВ «Кей-Колект» та [PERSON] укладеного договір про припинення зобов'язання переданням відступного № 11346099000/735952. Відповідно до умов зазначеного договору сторони дійшли згоди про припинення зобов'язань боржника за кредитним договором від 16 травня 2008 року шляхом передачі відступного в розмірі 73600,00 доларів США не пізніше 29 листопада 2014 року. З дати отримання відступного припиняються зобов'язання визначені кредитним договором, кредитор анулює залишок боргу, а всі правовідносини за кредитним договором вважаються врегульованими (а. с. 187-190). Представник відповідачів, заперечуючи щодо позову, вважає припиненими зобов'язання за кредитним договором, а відносини, які виникли між сторонами, ґрунтуються на договорі про припинення зобов'язання переданням відступного № 11346099000/735952. При цьому відмічала, що кошти в сумі 23600,00 доларів США відповідно до квитанції №35 від 27 червня 2014 року передані в якості першого траншу з загального розміру відступного, що передбачено п. 1.2 договору від 27 червня 2014 року. Натомість суд не може погодитись із твердженням про припинення зобов'язань за кредитним договором. Відповідно до ст. 600 ЦК України, зобов'язання припиняється за згодою сторін внаслідок передання боржником кредиторові відступного (грошей, іншого майна тощо). Розмір, строки й порядок передання відступного встановлюються сторонами. Виходячи зі змісту норми ст. 600 ЦК та правової природи «відступного», основне зобов'язання припиняється не в результатаі досягнення сторонами згоди щодо цього, а в результаті реальної передачі боржником кредиторові відступного. Таким чином моментом припинення основного зобов'язання буде саме момент передачі відступного. При цьому, сам договір про передання відступного не створює нового обов'язку для боржника, і, відповідно, не породжує право вимоги кредитора надати відступне (фактично кредитор надає боржнику в пільговому порядку погасити борг). При невиконанні договору про передання відступного у визначений сторонами строк кредитор вправі вимагати виконання основного зобов'язання і застосування по відношенню до боржника заходів відповідальності у зв'язку з його невиконанням. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] умови договору від 27 червня 2014 року щодо передання відступного не виконав. Внесення грошових коштів в сумі 23600,00 доларів США відповідно до квитанції № 35 від 27 червня 2014 року не свідчить про виконання умов договору відступного. При цьому судом взято до уваги, що зазначена сума зарахована позивачем в порядку погашення заборгованості за кредитним договором та врахована судом при встановлені розміру заборгованості. Представник відповідачів помилково ототожнює поняття «відступного» та «новації», яка встановлена ст. 604 ЦК України та відповідно до якої зобов'язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов'язання новим зобов'язанням між тими ж сторонами (новація). Різниця полягає в тому, що при новації виникає абсолютно нове зобов'язання, тобто відбувається трансформація зобов'язання і боржник буде відповідати за невиконання саме цього нового зобов'язання. Що ж стосується договору відступного, то він є додатковим зобов'язанням, в разі його невиконання кредитор має право вимагати виконання основного зобов'язання, а основне зобов'язання припиняється лише у випадку виконання додаткового зобов'язання, тобто договору відступного. Враховуючи, що відповідачем не виконані умови договору відступного від 27 червня 2014 року, суд приходить до висновку, що зобов'язання за кредитним договором не є припиненими, а отже не є припиненими і зобов'язання за договором поруки від 16 травня 2008 року. За викладених обставин, суд приходить до висновку, що права позивача порушенні, існує заборгованість за кредитним договором, розмір якої встановлений в судовому засіданні на підставі наявних у матеріалах справі доказів, в добровільному порядку заборгованість не погашена, а тому позов підлягає частковому задоволенню, а сума заборгованості підлягає стягненню в примусовому порядку солідарно з відповідачів. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір. При цьому, зважаючи що чинним законодавством не передбачений солідарний порядок сплати судового збору, на що звертає увагу Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ (постанова №10 від 17.10.2014 року), вказана сума судового збору підлягає стягненню з відповідачів в рівних частках по 1827,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial