Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

Сторони перебувають в шлюбі з 09.11.2008 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 538. Від шлюбу у подружжя є неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO]. Причиною звернення позивача до суду з позовом про розірвання шлюбу стало те, що спільне життя не склалось, сторони не проживають разом, не підтримують подружніх відносин. За вказаних обставин позивач вважає, що шлюб існує лише формально й зберегти сім'ю неможливо, а тому прохає шлюб розірвати. Неповнолітня дочка сторін проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому позивач просить стягувати з останнього в її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в сумі 600 гривень щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні позов підтримала повністю, з підстав, викладених у заяві, прохає його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечує проти розірвання шлюбу, вказав, що згідний сплачувати аліменти на утримання дитини, однак не згідний з розміром аліментів та має змогу сплачувати їх в сумі 400 гривень щомісячно. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення частково. Як вбачається з свідоцтва про шлюб, сторони перебувають у шлюбі з 09 листопада 2008 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 538. З копії свідоцтва про народження вбачається, що сторони по справі - [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, сторони не проживають разом, не підтримують подружніх стосунків. З часу подання позову до суду позитивних змін у сім'ї не відбулося, позивач настоює на розірванні шлюбу аргументуючи тим, що шлюб розпався остаточно, а збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам неповнолітньої дитини. За таких обставин суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Аліменти стягуються на корись того із батьків з ким проживає дитина. В судовому засіданні встановлено, що неповнолітня дочка сторін проживає з позивачем [PERSON] Вказана обставина відповідачем не заперечена. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу - визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі. Статтею ст. 184 СК України визначено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач не працює, хоча є працездатною особою, коштів на утримання неповнолітньої доньки не надає, неповнолітня дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, а тому відповідно до вимог ст. 184 СК України аліменти, які будуть стягуватись з [PERSON] слід визначити у твердій грошовій сумі - в сумі 450 гривень щомісячно. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати у справі, згідно ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial