Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

ТДВ СК «Альфа-Гарант» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування, який мотивувало тим, що 09 грудня 2012 року в м. Полтава сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водія [PERSON], винним в якій був визнаний він. Вартість матеріального збитку, нанесеного страхувальнику - власнику автомобіля «Ніссан», д.з. [NUMBER] відшкодувала ПАТ «УСК «Гарант-Авто» в сумі 35 724 гривень 56 копійок. 09 грудня 2013 року між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та ПАТ «УСГ «Гарант-Авто» було укладено договір про зарахування зустрічних однорідних вимог відповідно до якої по вищевказаному випадку було зараховано суму в розмірі 5 405 гривень 30 копійок, решту суми - 29 819 гривень 26 копійок було сплачено 20 грудня 2013 року. Тобто, ТДВ СК «Альфа-Гарант» сплатило ПАТ «УСК «Гарант-Авто» суму страхового відшкодування в розмірі 35 224 гривні 56 копійок. Тому позивач просить в порядку регресу стягнути з [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 35 224 гривні 56 копійок, оскільки відповідач як водій застрахованого транспортного засобу не повідомив страховика про цей випадок згідно вимог закону. В судове засідання сторони не з'явились. Представник позивача надав суду заяву, в якій позов підтримав, просив розглядати справу в без його участі та не заперечив проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи, але до суду не з'явився. Третя особа в судове засідання не з'явилась. Зі згоди позивача, викладеної в позовній заяві його представника, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 31 березня 2012 року між [PERSON] та ТДВ СК «Альфа-Гарант» було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/5167936 (а.с. 7). 09 грудня 2012 року в м. Полтава мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю водія [PERSON], що керував автомобілем Ваз-2107, д.з. [NUMBER] та водія [PERSON], що керував автомобілем «Ніссан», д.з. [NUMBER] (а.с. 11). Згідно постанови Зарічного районного суду м. Суми від 08 січня 2013 року, водія [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за цим фактом за ст. 124 КУпАП, а отже він є водієм, який спричинив ДТП (а.с. 11). 22 липня 2013 року ПАТ «УСК «Гарант-Авто» звернулося до ТДВ СК «Альфа-Гарант» з претензією № 141676/22 на виплату страхового відшкодування, оскільки автомобіль «Ніссан», д.з. [NUMBER] був застрахований за договором № 19G-0389781 від 21 березня 2012 року в ПАТ «УСК «Гарант-Авто» та цей страховик виплатив страхове відшкодування власнику автомобіля «Нісан» в розмірі 35 724 гривень 56 копійок (а.с. 8). 09 грудня 2013 року між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та ПАТ «УСК «Гарант-Авто» було укладено договір про зарахування зустрічних однорідних вимог (а.с. 24), відповідно до якого по вищевказаному випадку було зараховано суму в розмірі 5 405 гривень 30 копійок, решту суми - 29 819 гривень 26 копійок було сплачено 20 грудня 2013 року (а.с. 25, 26), отже позивач фактично сплатив суму страхового відшкодування. Сторонами не оспорено наведених обставин, розрахунку та суми страхового відшкодування, умов договорів та обставин завдання збитків, як і не оспорено тих обставин, що відповідач або третя особа у встановлені законом строки повідомили позивача про страховий випадок чи щодо поважності причин невчинення таких дій. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно приписів ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у ст. 33 цього Закону. Беручи до уваги, що позивачем доведено наявність у нього права регресної вимоги в межах заявленої суми та невиконання відповідачем чи третьою особою зазначених вимог закону, враховуючи також те, що суду не надано доказів на спростування тверджень позивача, тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 993 ЦК України, ст.ст. 33, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved