Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-11 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернулось в суд із вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 27.03.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №ML-A00/082 ODC/2008, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит на загальну суму 1810782,00 доларів США. З метою забезпечення виконання зобов`язань по вказаному кредитному договору між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та [PERSON] 27.03.2008 року було укладено договір іпотеки №PML-A00/082 0DC/2008. 02.09.2009 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено додатковий договір про внесення змін до договору іпотеки №PML-A00/082 0DC/2008 від 27.03.2008 року. Відповідно до умов договору іпотеки та додаткового договору до нього, [PERSON] передав в іпотеку нерухоме майно, зокрема: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який належить іпотекодавцю на праві приватної власності; земельну ділянку, на якій знаходиться вищевказаний житловий будинок, загальною площею 890 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить іпотекодавцю на праві приватної власності, кадастровий номер земельної ділянки - 0710400000:06:014:0012. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі та надав [PERSON] кредитні кошти згідно умов вказаного кредитного договору. 10.12.2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфеля. 10.12.2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки. Згідно з вказаними договорами ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором №ML-A00/082 ODC/2008 від 27.03.2008 року, укладеним з [PERSON] та за договором іпотеки №PML-A00/082 0DC/2008 (майнова порука) від 27.03.2008 року. Таким чином, до ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги за вказаними договорами. Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24.01.2013 року вирішено стягнути з [PERSON] , [PERSON] на користь ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» 6 632 321,48 грн. заборгованості за кредитним договором №ML-A00/082 ODC/2008 від 27.03.2008 року. ТОВ «ОТП Факторинг Україна», як іпотекодержатель, разом з [PERSON] , як іпотекодавцем, дійшли згоди щодо реалізації іпотечного майна і погашення заборгованості за кредитним договором, однак, на вищезазначене майно, що перебуває в іпотеці ТОВ «ОТП Факторинг Україна», органами державної виконавчої служби накладено арешти. Так, згідно відповіді Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби встановлено, що на даний час відсутні підстави для зняття арешту з майна, яке перебуває в іпотеці ТОВ «ОТП Факторинг Україна», оскільки на виконанні у відділі перебуває відкрите виконавче провадження за АСВП №56540365 про стягнення солідарно з [PERSON] на користь ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором в розмірі 1 909 942,30 грн. Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на все майно [PERSON] , в тому числі на спірне іпотечне майно, накладено арешти, зокрема: номер запису про обтяження: 13053616, зареєстровано 29.10.2016 року, підстава виникнення обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, серія та номер: 49909961, видавник: державний виконавець ВПВР УДВС ГТУЮ у Волинській області Гриценя Г.Г., накладено арешт на все нерухоме майно боржника; стягувач: ТзОВ «ОТП Факторинг Україна»; номер запису обтяження: 11878962 (спеціальний розділ), зареєстровано 03.11.2015 року, державний реєстратор: Худик З.Ю . , підстава виникнення обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер ВП43816541 , виданий 23.10.2015 року, видавник: ВДВС Ковельського МРУЮ, накладено арешт все нерухоме майно боржника; стягувач: ТзОВ «ОТП Факторинг Україна»; номер запису обтяження: 3385617 (спеціальний розділ), зареєстровано 14.11.2013 року, державний реєстратор: Жилінська О.Ю., підстава виникнення обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 40692205, виданий 14.11.2013 року, видавник: заступник начальника відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Волинській області, накладено арешт все нерухоме майно боржника; стягувач: ТзОВ «ОТП Факторинг Україна»; номер запису обтяження: 32132689 (спеціальний розділ), зареєстровано 25.06.2019 року, державний реєстратор: Шульженко І.С., підстава виникнення обтяження: постанова про арешт майна боржника, серія та номер 59414205, виданий 25.06.2019 року, видавник: приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Шульженко І.С., накладено арешт все нерухоме майно боржника; стягувач: ТзОВ «ОТП Факторинг Україна»; номер запису обтяження: 11201498, зареєстровано 23.05.2011 року, підстава виникнення обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер ВП26658706 , виданий 23.05.2011 року, видавник: ВДВС Ковельського МРУЮ, накладено арешт все нерухоме майно боржника; стягувач: ПАТ КБ «Приватбанк»; номер запису обтяження: 12372327, зареєстровано 09.04.2012 року, підстава виникнення обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер ВП32065982 , виданий 06.04.2012 року, видавник: ВДВС Ковельського МРУЮ, накладено арешт все нерухоме майно боржника; стягувач: ПАТ КБ «Надра». Заборгованість [PERSON] перед позивачем зростає, однак ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» не може задовольнити свої вимоги шляхом добровільного продажу іпотечного майна, оскільки на таке майно накладено арешти. ТОВ «ОТП Факторинг Україна», як правонаступник ПАТ «ОТП Банк» і іпотекодержатель нерухомого майна має першочергове право на реалізацію предмету іпотеки в разі порушення основного зобов`язання, відповідно до умов договору іпотеки на вибір іпотекодержателя провести реалізацію чи перевести право власності на даний предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості по кредитному зобов`язанню. Однак, за наявності арештів, які накладені на іпотечне майно, позивач не може реалізувати своє порушене право у тому числі, від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу. На підставі викладеного, позивач просить суд звільнити з-під арешту житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить [PERSON] на праві приватної власності; звільнити з-під арешту земельну ділянку, загальною площею 890кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить [PERSON] на праві приватної власності. Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27.11.2019 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім цього, відповідачам визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 24.12.2019 року розгляд справи по суті відкладено для повторного направлення відповідачам копії позовної заяви з копіями доданих до неї документів. У строк, повторно встановлений судом, [PERSON] відзив на пред`явлений позов не подав. Представник відповідача - Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» подав відзив на пред`явлений позов, у якому зазначив, що вказаний позов є безпідставним і таким, що не підлягає до задоволення, оскільки серед долучених до позовної заяви додатків відсутні правовстановлюючі документи на вищевказані об`єкти нерухомості. Відсутність доказів про державну реєстрацію іпотеки свідчить про відсутність пріоритету у позивача на задоволення своїх вимог за рахунок іпотечного майна порівняно з іншими стягувачами. Крім цього, перше обтяження нерухомого майна зареєстроване 23.05.2011 року та позивачем не надано доказів, що стягувачем за даним обтяженням є ТзОВ «ОТП Факторинг Україна». Крім цього, представник відповідача вказує, що матеріали справи не містять доказів того, що кредитором за виконавчим провадженням № 26658706, в межах якого накладений арешт на майно [PERSON] , є АТ КБ «Приватбанк» та повідомлення з органу державної виконавчої служби, таким доказом слугувати не може, а у державних реєстрах щодо нерухомого майна дана інформація відсутня. На підставі викладеного, представник відповідача вказує, що вищевказане нерухоме майно не може бути звільнене з-під арешту. У строк, повторно встановлений судом, представник відповідача - Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» в особі Луцького регіонального відділення відзив на пред`явлений позов не подав. Представники третіх осіб письмових пояснень з приводу позову не подали. В подальшому, представником позивача подано відповідь на відзив відповідача, в якому представник позивача виклав свої спростування обставин, викладених у відзиві. Зокрема зазначив, що відповідно до договору купівлі-продажу будинку від 27.03.2008 року, посвідченого нотаріусом Ковельського міського нотаріального округу Ваврищук В.С. 27.03.2008 року за реєстровим номером №662, [PERSON] належить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 27.03.2008 року, посвідченого нотаріусом Ковельського міського нотаріального округу Ваврищук В.С. 27.03.2008 року за реєстровим номером №661, [PERSON] належить земельна ділянка, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ЯД №346957, що виданий відділом Держкомзему у м. Ковелі 30.01.2009 року. Заборгованість [PERSON] за кредитним договором №ML-A00/082 ODC/2008 від 27.03.2008 року у рази перевищує вартість майна, переданого в якості забезпечення, відповідно до договору іпотеки №PML-A00/082 0DC/2008 від 27.03.2008 року. Враховуючи викладене, представник позивач просив позов задовольнити повністю. Представник відповідача - Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» подав письмові пояснення з приводу позову, у якому зазначив, що відповідно до норм ст. 125 ЗК України, в редакції, яка діяла на момент укладення договору іпотеки № №PML-A00/082 0DC/2008 від 27.03.2008 року, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. У відповідності до ч. 2 ст. 5 Закону України «Про іпотеку», в редакції, яка діяла на момент укладення договору іпотеки №PML-A00/082 0DC/2008, предметом іпотеки також може бути об`єкт незавершеного будівництва або інше нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору, за умови, що іпотекодавець може документально підтвердити право на набуття ним у власність відповідного нерухомого майна у майбутньому. Договір купівлі-продажу земельної ділянки, не є документом, що підтверджує набуття [PERSON] права власності на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та матеріали справи не містять даних про одержання [PERSON] державного акту про право власності на зазначену земельну ділянку та його державну реєстрацію, а тому відсутність письмового доказу та даних про його державну реєстрацію ставить під сумнів законність передачі [PERSON] земельної ділянки в іпотеку. Крім цього, представник відповідача вказує, що матеріали справи не містять доказів того, що кредитором за виконавчим провадженням № 26658706, в межах якого накладений арешт на майно [PERSON] , є АТ КБ «Приватбанк» та повідомлення з органу державної виконавчої служби таким доказом слугувати не може, а у державних реєстрах щодо нерухомого майна дана інформація відсутня. На підставі викладеного, представник відповідача вказує, що вищевказане нерухоме майно не може бути звільнене з-під арешту. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши обставини справи та дослідивши наявні серед матеріалів справи докази, прийшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення даного позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 27.03.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №ML-A00/082 ODC/2008, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит на загальну суму 1810782,00 доларів США. З метою забезпечення повного і своєчасного виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором між указаними сторонами було укладено договір іпотеки №PML-A00/082 0DC/2008, за яким [PERSON] передав в іпотеку банку нерухоме майно, зокрема: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку, загальною площею 890 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарський будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки - 0710400000:06:014:0012. На підставі договору іпотеки №PML-A00/082 0DC/2008 від 27.03.2008 року відомості про заборону відчуження предмета іпотеки були внесені до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. 10.12.2010 року між ПАТ «ОТП Банк», як продавцем, та ТОВ «ОТП Факторинг Україна», як покупцем, було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, згідно з яким продавець продає (переуступає) покупцю право на кредитний портфель, який включає в себе кредитні договори (в тому числі договір укладеним з [PERSON] , а покупець приймає такий кредитний портфель та зобов`язується сплатити на користь продавця винагороду. 10.12.2010 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна», як фактором, та ПАТ «ОТП Банк», як клієнтом, було укладено договір відступлення права вимоги, за яким клієнт передає та відступає фактору сукупність прав, належних клієнту за договором іпотеки №PML-A00/082 0DC/2008 від 27.03.2008 року, включаючи, але не обмежуючись, право звертати стягнення на заставлене майно. Таким чином, до позивача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в установленому законом порядку перейшли всі права кредитора за вищевказаними кредитним договором та договором іпотеки, укладеними між банком та відповідачем [PERSON] . Відповідно до інформаційної довідки № 179664464 від 04.09.2019 року з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів на все майно [PERSON] , в тому числі на спірне іпотечне майно, накладено арешти, зокрема: номер запису про обтяження: 13053616, зареєстровано 29.10.2016 року, підстава виникнення обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, серія та номер: 49909961, видавник: державний виконавець ВПВР УДВС ГТУЮ у Волинській області Гриценя Г.Г., накладено арешт на все нерухоме майно боржника; стягувач: ТзОВ «ОТП Факторинг Україна»; номер запису обтяження: 11878962 (спеціальний розділ), зареєстровано 03.11.2015 року, державний реєстратор: Худик З.Ю . , підстава виникнення обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер ВП43816541 , виданий 23.10.2015 року, видавник: ВДВС Ковельського МРУЮ, накладено арешт все нерухоме майно боржника; стягувач: ТзОВ «ОТП Факторинг Україна»; номер запису обтяження: 3385617 (спеціальний розділ), зареєстровано 14.11.2013 року, державний реєстратор: Жилінська О.Ю., підстава виникнення обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 40692205, виданий 14.11.2013 року, видавник: заступник начальника відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Волинській області, накладено арешт все нерухоме майно боржника; стягувач: ТзОВ «ОТП Факторинг Україна»; номер запису обтяження: 32132689 (спеціальний розділ), зареєстровано 25.06.2019 року, державний реєстратор: Шульженко І.С., підстава виникнення обтяження: постанова про арешт майна боржника, серія та номер 59414205, виданий 25.06.2019 року, видавник: приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Шульженко І.С., накладено арешт все нерухоме майно боржника; стягувач: ТзОВ «ОТП Факторинг Україна»; номер запису обтяження: 11201498, зареєстровано 23.05.2011 року, підстава виникнення обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер ВП26658706 , виданий 23.05.2011 року, видавник: ВДВС Ковельського МРУЮ, накладено арешт все нерухоме майно боржника; стягувач: ПАТ КБ «Приватбанк»; номер запису обтяження: 12372327, зареєстровано 09.04.2012 року, підстава виникнення обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер ВП32065982 , виданий 06.04.2012 року, видавник: ВДВС Ковельського МРУЮ, накладено арешт все нерухоме майно боржника; стягувач: ПАТ КБ «Надра». Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, заходом примусового виконання судових рішень є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають у інших осіб або належать боржникові від інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, арешт на майно боржника може накладатись державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Загальний порядок звернення стягнення на заставлене майно визначений статтею 54 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, відповідно до якої звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку» (частина 8 статті 54 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин. В редакції Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII дані правовідносини регулюються статтями 56-59. При реалізації цієї норми слід мати на увазі, що за положеннями статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом, та відповідно частини 1 статті 33 Закону України «Про іпотеку», за якою у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що іпотека як правовий інститут виконує забезпечувальну функцію виконання боржником основного зобов`язання, тобто спрямований на те, щоб гарантувати кредитору-іпотекодержателю право на задоволення його вимог за рахунок певного, заздалегідь визначеного сторонами майна за наявності у боржника заборгованості перед кредитором. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина 5 статті 3 Закону України «Про іпотеку»). За змістом частини 6 статті 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Відповідно до частини 7 статті 3 Закону України «Про іпотеку» пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Отже, звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-іпотекодержателя, який має переважне право перед іншими особами на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки. Тобто законом встановлено спеціальний порядок звернення стягнення на предмет іпотеки. Аналізуючи положення статей 33, 36, 37, 39 Закону України «Про іпотеку», статей 328, 335, 376, 392 Цивільного кодексу України слід дійти висновку про те, що законодавцем визначено три способи захисту на задоволення вимог кредитора, які забезпечені іпотекою шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий - на підставі рішення суду та два позасудових способи захисту: на підставі виконавчого напису нотаріуса та згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. У свою чергу позасудовий спосіб захисту за договором про задоволення вимог іпотекодержателя або за відповідним застереженням в іпотечному договорі реалізується шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки або надання права іпотекодержателю від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу. Пунктом 6.4.1. укладеного між сторонами договору іпотеки від 27.03.2008 року передбачено, що іпотекодержателю належить право від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому законодавством України. Отже, в іпотечному договорі міститься застереження про позасудовий спосіб захисту інтересів іпотекодержателя шляхом надання йому права продажу предмета іпотеки. Наявність арешту на спірне майно перешкоджає позивачу реалізувати своє право, оскільки обтяжене майно не може бути відчужене. В інший спосіб, крім пред`явлення до суду вимоги про звільнення майна з-під арешту, позивач не може захистити своє право на спірне майно. Такий спосіб захисту права кредитора, який є іпотекодержателем, передбачений ч. 4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, згідно з якою про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз`яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Вказаний висновок відповідає позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 26.06.2019 року у справі №127/20371/16-ц, провадження № 61-22751св18. За таких обставин вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про звільнення з-під арешту спірного майна, є обґрунтованими. Посилання представника відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» Кузіна Є.В. щодо ненадання доказів належності [PERSON] на праві власності іпотечного майна та досягнення домовленостей між позивачем та боржником [PERSON] в позасудовому порядку звернути стягнення на іпотечне майно, не заслуговують на увагу, оскільки на переконання суду, наявність матеріалів з виконавчого провадження, копії якого міститься в матеріалах справи, по примусовому виконанню, в тому числі, судових рішень, свідчить про те, що у боржника є незавершеними боргові зобов`язання перед позивачем, в тому числі за кредитним договором, на забезпечення якого і виникли правовідносини щодо спірного нерухомого іпотечного майна. Інші доводи учасників справи, які наведені у позові та відповідних письмових пояснень, не впливають на висновки суду, оскільки спростовуються матеріалами справи та не стосуються предмету спору.

Outcome: approved