Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-31 00:00:00

Тернопільський національний економічний університет звернувся в суд із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що студентський гуртожиток [ADDRESS], зареєстрований за державою в особі Міністерства освіти і науки України, що перебуває на правах оперативного управління Тернопільського національного економічного університету. Згідно з картками прописки відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS], однак з 2013 року вони там не проживають. В добровільному порядку відповідачі з реєстраційного обліку за місцем реєстрації не знялися та залишаються зареєстрованими за вказаною адресою. За вказаних обставин, позивач просить суд визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право на користування жилим приміщенням студентського гуртожитку [ADDRESS]. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлялися належним чином, заперечень проти позову, а також заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за їх відсутності не подали. Тому, суд, в порядку ч.4 ст.169 ЦПК України, вирішує справу на підставі наявних в ній даних, доказів і постановляє заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини. Згідно карточок прописки, відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані в студентському гуртожитку [ADDRESS]. Як вбачається із актів №9.10/13 від 31 жовтня 2013 року, №16.11/13 від 29 листопада 2013 року, №29.12/13 від 30 грудня 2013 року, №?2.01/14 від 31 січня 2014 року, №13.02/14 від 28 лютого 2014 року, №22.03/14 від 31 березня 2014 року, №32.04/14 від 30 квітня 2014 року, №54.05/14 від 30 травня 2014 року та додатків до них, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не перебувають у трудових відносинах з Тернопільським національним економічним університетом, не проживають у студентському гуртожитку [ADDRESS]. Дані особи не заходили в приміщення гуртожитку [NUMBER] в період, який охоплений вказаними актами, а саме з жовтня 2013 року по травень 2014 року. Відповідно до п.2 Постанови Ради Міністрів Української РСР «Про затвердження Примірного положення про гуртожитки» № 208 від 03.06.1986 року гуртожитки призначаються для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання та п.2 Наказу Міністерства освіти і науки України № 1004 від 13.11.2007 року «Про затвердження Примірного положення про студентський гуртожиток вищого навчального закладу» студентські гуртожитки вищих навчальних закладів призначені для проживання на період навчання іногородніх студентів, слухачів, курсантів, асистентів-стажистів, інтернів, клінічних ординаторів, аспірантів, ад'юнктів, докторантів тощо, а також студентів з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, за умови відсутності в них іншого місця проживання. Згідно положень п.37 «Примірного положення про студентський гуртожиток вищого навчального закладу», затвердженого Міністерством освіти і науки України від 13.11.2007 р. №1004 та п.18 «Примірного положення про гуртожитки» затвердженого Постановою РМ УРСР від 03.06.1986 р. №208, особа, що проживає в гуртожитку зобов'язана своєчасно сплачувати за проживання та попереджати завідувача гуртожитку при залишенні гуртожитку на тривалий час (більше 5 діб). При тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців (ч.1 ст.71 ЖК УРСР). Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №?2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» передбачено, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Відповідно до ст.72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому засіданні. З проаналізованих в судовому засіданні матеріалів справи вбачається, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] більше шести місяців без поважних причин відсутні по місцю реєстрації за адресою: [ADDRESS]. Відповідачі не перебувають у трудових відносинах з позивачем, не здійснюють оплату за проживання в гуртожитку та надання побутових послуг, їх особистих речей у приміщенні гуртожитку немає. За вказаних обставин, суд вважає, що позивачем доведений факт відсутності відповідачів у студентському гуртожитку [ADDRESS] понад шість місяців, без поважних причин, а тому має місце порушення відповідачами житлових прав позивача, які підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог, визнання [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право на користування жилим приміщенням студентського гуртожитку [ADDRESS]. В силу ст.88 ЦПК України із відповідачів солідарно в користь позивача слід стягнути 243,60 грн. понесених судових витрат по оплаті судового збору.

Outcome: approved