Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 01 жовтня 2012\~року в сумі 30 576 грн. 24\~коп., посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору факторингу від 18 грудня 2013 року ПАТ « ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №2001028476 від 01 жовтня 2012\~\~року, укладеним між ПАТ«ОТП Банк» та [PERSON] Згідно кредитного\~\~договору №2001028476 від 01 жовтня 2012\~\~року ПАТ«ОТП Банк»\~\~надало відповідачу кредит в сумі 24\~881 грн. 22\~коп. на споживчі цілі (на придбання плити OSB-3 EGGER згідно видаткової накладної №Рнк/01-0020300 від 02.10.2012 року). Відповідач взяв на себе зобов'язання прийняти, належним чином використати та повернути банку кредитні кошти у строки, зазначені в договорі, сплатити банку платню за користування кредитом відповідно до умов договору. ПАТ «ОТП Банк»\~\~свої зобов'язання\~\~за договором виконало, надало відповідачеві\~\~ кредит у\~\~розмірі згідно з договором. Відповідач\~\~свої зобов'язання\~\~за договором не виконує, станом на 20 березня 2014 року загальна заборгованість складає 30 576 грн. 24\~коп., з яких: -\~\~заборгованість за кредитом в сумі 28 839 грн. 05 коп.; -\~\~заборгованість по\~\~відсотках за користування кредитом в сумі 6\~737 грн. 19 коп.. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, подала заяву, в якій\~\~просить проводити розгляд справи без участі представника банку, позов підтримала. (а.с.112,132). Відповідач [PERSON] в судових засіданнях 01.10.2014 року, 23.02.2015 року позов не визнав та пояснив, що в жовтні 2012 року він уклав договір про надання споживчого кредиту з ПАТ «ОТП Банк» на загальну суму 24\~881 грн. 22 коп. на придбання товару, а саме, плити OSB-3 EGGER. ПАТ «ОТП Банк» мав перерахувати вищевказані кошти продавцю - ТОВ «Епіцентр К» (гіпермаркет №2), що знаходиться по вул. Кільцевій, 1 б, в м. Києві. На наступний день, після укладення даного договору, 02 жовтня 2012 року він зявився у гіпермаркет №2 з видатковою накладною, щоб отримати товар (плиту OSB-3 EGGER), але працівники гіпермаркету йому повідомили, що товар на складі відсутній. Після цього, він у гіпермаркет за товаром не звертався. Підпис на оригіналі накладної він не ставив, наявний на оригіналі підпис виконаний не ним, а іншою особою. Відповідач [PERSON] 23.02.2015 року подав заяву про розгляд справи за відсутності відповідача(а.с.88). Представник відповідача [PERSON] в судових засіданнях 01.10.2014 року, 23.02.2015 року позов не визнав, в письмовому запереченні проти позову, яке було надано суду 01.10.2014 року, зазначив, що згідно кредитного договору №2001028476 від 01.10.2012 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ «ОТП Банк», відповідачу було надано кредит в сумі 24\~881 грн. 22 коп. на споживчі цілі. Відповідач не заперечує сам факт укладення даного договору. При укладенні даного договору [PERSON] було виписано видаткову накладну Рнк/01-0020300 від 02.10.2012 року, за якою він як покупець повинен був 02.10.2012 року отримати товар у продавця - ТОВ «Епіцентр К» (гіпермаркет №2). Відповідач 02.10.2012 року приїхав до гіпермаркету №2 з видатковою накладною, де йому повідомили, що товар на складі відсутній. А тому він з цього приводу звернувся до відділення ПАТ «ОТП Банк», де йому пояснили, що у звязку з відсутністю товару договір про надання споживчого кредиту вважається анульованим. Крім того, працівник банку забрав у відповідача його примірник договору та видаткову накладну. Через півтора року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідач отримав позовну заяву та копії документів долучених до неї, проте у видатковій накладній від 02.10.2012 року підпис про отримання товару йому не належить. Представник відповідача у запереченні проти позову посилається на положення ст.ст. 638, 640 ЦК України та п.8 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»(а.с.51). Представник відповідача [PERSON] 20.10..2015 року подав заяву про розгляд справи за віідсутності відповідача та його представника(а.с.133). Дослідивши письмові\~\~докази, суд вважає, що позов необхідно задовольнити. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору факторингу від 18.12.2013 року ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором №2001028476 від 01.10.2012\~\~року, укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] (а.с.9-13).\~\~До ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до відповідача в сумі 30\~576 грн. 24 коп. (а.с.9-13). Згідно кредитного\~\~договору №2001028476 від 01.10.2012\~\~року ПАТ «ОТП Банк»\~\~надало відповідачу кредит в сумі 24\~881 грн. 22 коп. на споживчі цілі. ПАТ «ОТП Банк»\~\~свої зобов'язання\~\~за договором виконало, надало відповідачеві\~кредит у\~\~розмірі згідно з договором (а.с.4-7). Згідно видаткової накладної Рнк/01-0020300 від 02.10.2012 року відповідач [PERSON] отримав товар, а саме, плиту OSB-3 EGGER, в кількості 95 шт., на загальну суму 20\~065 грн. 50 коп. (а.с.8- копія, а.с.81 оригінал видаткової накладної). Відповідач\~\~свої зобов'язання\~\~за договором не виконує, станом на 20.03.2014 року загальна заборгованість складає 30 576 грн. 24\~коп., з яких: -\~\~заборгованість за кредитом в сумі 23 839 грн. 05 коп.; -\~\~заборгованість по\~\~відсотках за користування кредитом в сумі 6\~737 грн. 19 коп., що доведено розрахунком заборгованості (а.с.16). Судом встановлено, що зазначена позивачем в позовній заяві сума боргу за кредитом в розмірі 28 839 грн. 05 коп. є помилковою. так як згідно з розрахунком заборгованості залишок заборгованость за кредитом становить 23 839 грн. 05 коп.(а.с.16). Ухвалою суду від 23.02.2015 року за клопотанням відповідача [PERSON] по справі було призначено судово-почеркознавчу експертизу для встановлення того, [PERSON] чи іншою особою виконано підпис в оригіналі видаткової накладної Рнк/01-0020300 від 02.10.2012 року в графі «отримано», яка знаходиться на 81 аркуші цивільної справи №133/1431/14(а.с.98), проте у звязку з неоплатою [PERSON] експертних послуг, матеріали справи були повернуті суду без виконання ухвали про проведення експертизи (а.с.109). Відповідно до ч.1 ст.146 ЦПК України у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відтак суд вважає доведеним, що будь-які докази того, що оригінал видаткової накладної Рнк/01-0020300 від 02.10.2012 року підписаний не відповідачем [PERSON], а іншою особою, в матеріалах справи відсутні. Оцінюючи наведені обставини в їх сукупності. суд приходить до висновку. що невиконанням своїх зобовязань за кредитним договором №2001028476 від 01 жовтня 2012\~\~року відповідач порушив право позивача. А тому, з метою захисту порушеного права позивача суму боргу за вищевказаним кредитним договором необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. Правовідносини, які склались між сторонами відповідають вимогам: п.1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України, згідно з якими кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); ст. 514 ЦК України, згідно з якими до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом; ч. 1\~ст. 1054 ЦК України, згідно з якою за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Outcome: approved