Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі: Євроагенція) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 6620грн. 90коп. Позовні вимоги мотивувало тим, що 11 серпня 2011 року між публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» (далі: [PERSON]) та відповідачкою укладено кредитний договір №2344/1431SFPR7 на суму 4542грн. 65коп. Між [PERSON] Банком та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Бізнесфінанс» (далі: Бізнесфінанс) було укладено договір про відступлення права вимоги, за яким право вимоги по вищевказаному кредитному договору було відступлене на користь Бізнесфінансу. 17 червня 2015 року між Бізнесфінансом та Євроагенцією було укладено договір факторингу №1706/1, у відповідності до умов якого, Бізнесфінанс відступило Євроагенції право вимоги від відповідача грошових коштів. Відповідно до Додатку №1 до Договору факторингу №1706/1 від 17 червня 2015 року реєстру заборгованості Євроагенція набула права грошової вимоги до відповідачки, яка складає 6620грн. 90коп., з яких: 1651грн. 03коп.- заборгованість за основною сумою боргу, 680грн. - заборгованість за відсотками та комісією, 3889грн. 87коп. пеня за порушення графіку погашення заборгованості, яку представник позивача просить стягнути з відповідачки. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву з клопотанням справу розглянути за їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання викликалася належним чином, але не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надходило. Надала заяву про відкладення розгляду справи, але ніяким чином не підтвердила наявність поважної причини неявки. Тому, враховуючи думку позивача, у відповідності до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. У відповідності зі ст.11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 11 серпня 2011 року між [PERSON] Банком та відповідачкою укладено кредитний договір №2344/1431SFPR7 на суму 4542грн. 65коп. Між [PERSON] Банком та товариством з обмеженою відповідальністю Бізнесфінансом було укладено договір про відступлення права вимоги, за яким право вимоги по вищевказаному кредитному договору було відступлене на користь Бізнесфінансу. 17 червня 2015 року між Бізнесфінансом та Євроагенцією було укладено договір факторингу №1706/1, у відповідності до умов якого, Бізнесфінанс відступило Євроагенції право вимоги від відповідача грошових коштів. Відповідно до Додатку №1 до Договору факторингу №1706/1 від 17 червня 2015 року реєстру заборгованості Євроагенція набула права грошової вимоги до відповідачки, яка складає 6620грн. 90коп., з яких: 1651грн. 03коп.- заборгованість за основною сумою боргу, 680грн. - заборгованість за відсотками та комісією, 3889грн. 87коп. пеня за порушення графіку погашення заборгованості, яку представник позивача просить стягнути з відповідачки. Згідно ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання. Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно ст.1050 ЦК України - якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, а також відповідно до ст.550 ЦК України сплатити неустойку (штраф, пеню). Згідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачка не надала суду жодного доказу належного та допустимого у відповідності до ст.ст.57,58 ЦПК України щодо заперечень проти позову. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується правилами ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved