Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

ТОВ «НФС» звернулось до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути на користь ТОВ «НФС» з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 7 705,46 грн. та 1600 грн. судового збору. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 27.03.2015 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» вдповідно до укладеного договору № Р23.036.73785 та [PERSON], яка отримала кредит у розмірі 9900 гривень зі сплатою 20% річних. З погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів. Банк повністю виконав свої зобовязання згідно кредитного договору, надавши відповідачу кредитні кошти. Станом на 17.11.2016 рік [PERSON] не повернула Банку отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатила нараховані відсотки та комісію, на загальну суму 8 505,46 грн. 17.11.2016р. між ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ РАНТЬЄ» та Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» укладено договір факторингу №17/11-1, відповідно до якого позивач набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Також, 28.02.2017 року між ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «РАНТЬЄ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СЕРЕТ», яке змінило найменування на ТОВ «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» був укладений договір факторингу №28/02-1, за умовами якого відбулося відступлення право вимоги за Кредитним договором № Р23.036.73785 від 27.03.2015 року, за яким Відповідач є боржником. Сума боргу [PERSON] за кредитним договором станом на 28 лютого 2017 року становить 7 705 грн. 46 коп., з якої: заборгованість за тілом кредиту 7 348 грн. 23 коп., заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями 357 грн. 23 коп. Останній платіж [PERSON] здійснено 10.01.2017 року. так, станом на 31.10.2017р. день звернення до суду заборгованість відповідача становить 7 705,46 грн. На даний час відповідач ухиляється від виконання своїх зобовязань і заборгованості не погашає, що є порушенням прав позивача. Згідно законодавства боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобовязання у встановлений договором строк. В судове засідання представник позивача не зявився, проте, згідно поданої позовної заяви, просить справу розглядати без участі представника. Відповідач, [PERSON] в судове засідання на виклик не з'явилася, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином і в передбаченому законом порядку, про що свідчать судовий виклик з копіями позову і додатками, які були повернуті до суду без вручення, оскільки адресат відмовився від одержання документів адресованих із суду. Судом ухвалено розглядати справу в порядку заочного провадження. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору від 27.03.2015 року № Р23.036.73785 між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON], відповідачем отримано кредит у розмірі 9900 гривень зі сплатою 20% річних. З погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів (а.с. 5-6). Відповідач звернулася із заявою до банку про видачу їй кредиту, що видно з копій заяви та згоди щодо кредитної історії (а.с.7-8). Банк повністю виконав свої зобовязання, надавши відповідачу кредитні кошти, що підтверджується меморіальними ордерами (а.с.9-11). Станом на 17.11.2016 рік [PERSON] не повернула Банку отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатила нараховані відсотки та комісію. 17.11.2016 між ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ РАНТЬЄ» та Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» укладено договір факторингу №17/11-1, відповідно до якого новий кредитор набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. А вже 28.02.2017 року між ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «РАНТЬЄ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СЕРЕТ», яке змінило найменування на ТОВ «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» був укладений договір факторингу №28/02-1, за умовами якого відбулося відступлення право вимоги за Кредитним договором № Р23.036.73785 від 27.03.2015 року, за яким Відповідач є боржником, а позивач новий кредитором з усіма правами (а.с. 15-18). Сума боргу [PERSON] за кредитним договором станом на 31.10.2017 року становить 7 705,46 грн., з якої: заборгованість за тілом кредиту 7 348 грн.23 коп., заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями 357 грн. 23 коп., що видно з довідки-розрахунка (а.с.14). Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Стеттею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі відшкодування збитків. Пунктом 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з простроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. ст. 1077, 1078 ЦК України за договором фактрингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобовязується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи(боржника). Зобовязання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, повязаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога). В ході виконання кредитного договору відповідач не проводив сплату кредитних ресурсів та нарахованих по кредиту відсотків, а тому станом на 31.10.2017 року виникла заборгованість в розмірі 7705, грн.. 46 коп., що складає: - 7 348 грн. 23 коп. заборгованість за тілом кредиту; - 357 грн. 23 коп - за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями. Тобто доводи позивача є обґрунтованими. Тому суд приходить до висновку про підставність позовних вимог і про їх повне задоволення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України на відповідача слід також покласти понесені позивачем судові витрати, а саме стягнути 1600, 00 грн. сплаченого судового збору. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 526, 549-552, 610-612, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved