Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-04 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін та інших сучасників справи. Позивачка [PERSON] , в особі свого уповноваженого представника адвоката Олексишина І.Б. (ордер серія ВС № 1066207 від 22.03.2021 року, оригінал знаходиться у матеріалах справи), 22.03.2021 року звернулася у Стрийський міськрайонний суд Львівської області з позовною заявою, в якій просить ухвалити рішення про припинення обтяження належного їй на праві власності об`єкта нерухомого майна квартири [ADDRESS] , котре було накладене приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Новальковською М.М. 17.10.2002 року на підставі договору застави за реєстровим номером 3337, реєстраційний номер обтяження: 4216464, дата реєстрації у реєстрі: 13.12.2006 року о 16:49:38, та вилучення відповідного запису з Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. Судові витрати у справі позивачка, з урахуванням поданого її вищевказаним представником клопотання від 05.11.2021 року за вх. № 21376 щодо їх розподілу, залишає за собою та просить покласти на неї. Позов обґрунтовано тим, що позивачка після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] , прийняла спадщину, до котрої належить й право на квартиру [ADDRESS] . Прийняття спадщини підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим 28.08.2020 року приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Швед. І.Д. за реєстровим № 2021, спадкова справа № 22/2020 та зареєстрованим в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 3518246112, номер запису про право власності: 37942873. У подальшому позивачка, звернувшись до зазначеного нотаріуса за консультацією щодо розпорядження належною їй власністю, отримала інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо вищевказаного об`єкта нерухомого майна, з якої вбачається, що на таке майно накладено обтяження у виді заборони, реєстраційний № 4216464 від 13.12.2006 року, 16:49:38, внесеного на підставі договору застави, укладеного між КБ «ФІНАНСИ та КРЕДИТ» та [PERSON] , [PERSON] , посвідченим приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Навальковською М.М. 17.10.2002 року за реєстром № 3337 (архівний номер: 3692248LVOV20031; архівна дата: 24.10.2002 року; дата виникнення: 17.10.2002 року; номер реєстра: 502098-1, внутрішній номер: 08014D392BF35A2D7E5A). Відтак, позивачка звернулась до попереднього власника цієї квартири [PERSON] , який пояснив, що за договором застави у нього заборгованість відсутня, а причини існування на даний час обтяження на цю квартиру йому невідомі. Також від нього позивачці стало відомо, що договір застави було укладено з відповідачем КБ «Банк «ФІНАНСИ та КРЕДИТ»», за котрим усі зобов`язання виконані, однак банк, в свою чергу, не вжив заходів щодо припинення обтяження. Оскільки відповідач усі заяви позивачки щодо вжиття заходів для припинення права застави та скасування відповідного обтяження залишає поза увагою, відтак остання, виходячи з положень ст. ст. 15-16, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» змушена була звертатись до суду із даним позовом, у котрому обрала спосіб захисту про припинення обтяження нерухомого майна та вилучення відповідного запису про таке обтяження з реєстру. Відповідач в особі свого уповноваженого представника адвоката Шабанова С.В. (довіреність від 06.0.2021 року, копія знаходиться у матеріалах справи) у запропоновані судом строки та порядку, а саме 16.04.2021 року за вх. 7515 за допомогою системи «Електронний суд» подав відзив на позовну заяву позивачки до нього, з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача [PERSON] та приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) Навальковської М.М., про припинення обтяження об`єкта нерухомого майна на підставі договору застави та вилучення запису про обтяження об`єкта нерухомого майна з Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, у котрому проти позову заперечив у повному обсязі. Заперечення відповідача проти позову обґрунтовані тим, що він як банк, котрий перебуває у стадії ліквідації, не наділений функціями державного реєстратора та, відповідно, не є держателем Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а тому не має можливості виключати/включати відомості про обтяження та заборони до нього, у зв`язку з чим переконаний, є неналежним відповідачем по справі. Також зазначив, що зобов`язання за кредитним договором від 17.10.2002 року, укладеним між банком та [PERSON] , котрий був забезпечений заставою належною [PERSON] спірною квартирою, виконані боржницею [PERSON] до 26.12.2003 року в повному обсязі, а тому кредитні зобов`язання станом на 26.12.2003 року є такими, що припинилися, тобто задовго до відчуження цієї квартири й отримання її у власність у порядку спадкування позивачкою. Відповідно, право застави, очевидно, також припинилося, однак відповідних відомостей з цього приводу у банку немає. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, у запропоновані судом строки та порядку письмових пояснень на позовну заяву [PERSON] до АТ «Банк «ФІНАНСИ та КРЕДИТ», за їх участі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, про припинення обтяження об`єкта нерухомого майна на підставі договору застави та вилучення запису про обтяження об`єкта нерухомого майна з Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, не подали. Поряд з цим, зазначені треті особи у своїх заявах про розгляд цієї справи без їх участі кожен одночасно виловили позицію про те, що при вирішенні спору покладаються на розсуд суду та просять ухвалити рішення згідно вимог чинного законодавства. Заяви та клопотання учасників справи. 31.03.2021 року, через канцелярію суду, від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача [PERSON] надійшла заява за вх. № 6100, про розгляд цієї справи за його відсутності. У такій своїй заяві зазначена третя особа одночасно вказує, що при вирішенні спору покладається на розсуд суду та просить ухвалити рішення згідно вимог чинного законодавства. 06.04.2021 року, 06.07.2021 року та 20.10.2021 року, поштовим зв`язком, від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Новальковської М.М. надійшли заяви за вх. № 6601, вх. № 12936 та вх. № 20176, про розгляд цієї справи за її відсутності. У таких своїх заявах зазначена третя особа одночасно вказує, що при вирішенні спору покладається на розсуд суду та просить ухвалити рішення згідно вимог чинного законодавства. 01.06.2021 року електронною поштою від уповноваженого представника відповідача адвоката Євтодьєва А.О. (довіреність від 31.05.2021 року за № 767, копія знаходиться у матеріалах справи) надійшло клопотання за вх. № 10671 про його участь у судовому засіданні у цій справі в режимі відеоконференції з приміщення суду, визначеного судом на власний розсуд. 09.07.2021 року, під час проведення підготовчого засідання, від уповноваженого представника позивачки адвоката Олексишина І.Б. надійшло клопотання про витребування доказів у цій справі. 05.11.2021 року, через канцелярію суду, від уповноваженого представника позивачки адвоката Олексишина І.Б. надійшло клопотання за вх. № 21376 про розподіл судових витрат у цій справі. Інших заяв чи клопотань від учасників цієї справи до суду не надходило. Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали. Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Микитина В.Я. від 23.03.2021 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження. Визначено місце, дату та час підготовчого засідання у справі приміщення Стрийського міськрайонного суду Львівської області за адресою: м. Стрий, вул. Т. Шевченка, буд. 89, 23.04.2021 року, 12.00 год.. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області (головуючий суддя Микитин В.Я.) від 23.04.2021 року підготовче засідання у цій справі відкладено на підставі ч. 2 ст. 198, пункту 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України. Визначено місце, дату та час підготовчого засідання у справі приміщення Стрийського міськрайонного суду Львівської області за адресою: м. Стрий, вул. Т. Шевченка, буд. 89, 17.05.2021 року, 10.00 год.. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області (головуючий суддя Микитин В.Я.) від 17.05.2021 року підготовче засідання у цій справі відкладено на підставі ч. 2 ст. 198, пункту 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням відповідного клопотання про це, поданого уповноваженим представником позивачки адвокатом Олексишиним І.Б., з повідомленням ним про причини своєї неявки, котрі визнані судом поважними. Визначено місце, дату та час підготовчого засідання у справі приміщення Стрийського міськрайонного суду Львівської області за адресою: м. Стрий, вул. Т. Шевченка, буд. 89, 08.06.2021 року, 11.30 год.. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області (головуючий суддя Микитин В.Я.) від 02.06.2021 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Євтодьєва А.О. про його участь у судовому засіданні у цій справі у режимі відео конференції з приміщення суду, обраного судом на власний розсуд. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області (головуючий суддя Микитин В.Я.) від 08.06.2021 року підготовче засідання у цій справі відкладено на підставі ч. 2 ст. 198, пункту 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням відповідного клопотання про це, поданого уповноваженим представником позивачки адвокатом Олексишиним І.Б., з повідомленням ним про причини своєї неявки, котрі визнані судом поважними. Визначено місце, дату та час підготовчого засідання у справі приміщення Стрийського міськрайонного суду Львівської області за адресою: м. Стрий, вул. Т. Шевченка, буд. 89, 09.07.2021 року, 09.30 год.. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області (головуючий суддя Микитин В.Я.) від 09.07.2021 року задоволено клопотання уповноваженого представника позивачки адвоката Олексишина І.Б. про витребування доказів. Витребувано від приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Навальковської М.М. належно засвідчену копію договору застави, укладеного між [PERSON] та КБ «Банк «ФІНАНСИ та КРЕДИТ»», посвідченого 17.10.2002 року, реєстровий номер 3337, а також належно засвідчені копії усіх документів, на підставі котрих цей договір був укладений й посвідчений. Витребувано від АТ «Банк «ФІНАНСИ\~та КРЕДИТ»» інформацію про виконання [PERSON] зобов`язання за договором застави, укладеним між ним та АТ «Банк «ФІНАНСИ та КРЕДИТ»», й посвідченим приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Навальковською М.М. 17.10.2002 року, реєстровий номер 3337, а також інформацію про наявність такої заборгованості на даний час. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області (головуючий суддя Микитин В.Я.) від 09.07.2021 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, у підготовчому засіданні оголошено перерву до 17.08.2021 року, 10.00 год., у зв`язку із задоволенням вищевказаного клопотання уповноваженого представника позивачки адвоката Олексишина І.Б. про витребування доказів. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області (головуючий суддя Микитин В.Я.) від 16.08.2021 року підготовче провадження у цій справі закрито, а справу призначено до розгляду по суті. Визначено місце, дату та час судового засідання щодо розгляду цієї справи по суті приміщення Стрийського міськрайонного суду Львівської області, що по вул. Т. Шевченка, буд. 89, 22.10.2021 року о 12.30 год.. Учасники справи належно та завчасно повідомлялись судом про місце, дату та час судового засідання по їх справі щодо її розгляду по суті, про що у справі наявні відповідні письмові підтвердження. У судове засідання щодо розгляду справи по суті з`явився лише уповноважений представник позивачки адвокат Олексишин І.Б., інші учасники цієї справи у таке судове засідання не з`явилися та не забезпечили явки своїх уповноважених представників, а суд вважав за необхідне проводити розгляд цієї справи по суті за даної явки осіб. Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись. Усі заяви та клопотання були вирішені судом у встановленому порядку. Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке. Як закріплено у ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположих свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Відповідно до\~ст.\~6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо. Згідно з\~ч.\~1\~ст.\~4,\~ч.\~ч.\~1,\~2\~ст.\~5\~ЦПК України,\~кожна особа\~має право\~у порядку,\~встановленим цим\~Кодексом,\~звернутися до\~суду за\~захистом своїх\~порушених,\~невизнаних або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~законних інтересів,\~а суд,\~здійснюючи правосуддя,\~захищає права,\~свободи та\~інтереси фізичних\~осіб,\~права та\~інтереси юридичних\~осіб,\~державні та\~суспільні інтереси\~у спосіб,\~визначений законом\~або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. В силу положень ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У свою чергую, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України. Крім того, за змістом ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Виходячи із наведених вище норм національного процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав [PERSON] за пред`явленими позовними вимогами цивільного характеру, та причетність до порушення таких її прав АТ «банк «ФІНАНСИ та КРЕДИТ» ЛІКВІДПЦІЯ, встановив наступне. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин із оцінкою відповідних доказів. Судом встановлено, що позивачці на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . Зазначена обставина стверджується свідоцтвами про право на спадщину за заповітом серія НМВ № 011991, посвідченим приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Швед І.В. 28.08.2020 року та зареєстрованими в реєстрі за номером 2021, спадкова справа № 22/2020 (копія міститься у справі, а. с. 9), а також Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 221922323, номер запису про право власності: 37942873 (копія міститься у справі, а. с. 10). Як вбачається\~з інформації,\~сформованої з\~Державного реєстру\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~Реєстру прав\~власності на\~нерухоме майно,\~Державного реєстру\~Іпотек,\~Єдиного реєстру\~заборон відчуження\~об`єктів нерухомого\~майна,\~щодо об`єкта\~нерухомого майна\~ квартири\~ [ADDRESS] (копія\~міститься у\~справі,\~а.\~с.\~18-19), 13.12.2006 року о 16:49:38 приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Навальковською М.М. на підставі договору застави, укладеного між КБ «ФІНАНСИ та КРЕДИТ» та [PERSON] , [PERSON] , посвідченим нею ж 17.10.2002 року за реєстром № 3337 (архівний номер: [NUMBER] ; архівна дата: 24.10.2002 року; дата виникнення: 17.10.2002 року; номер реєстра: 502098-1, внутрішній номер: 08014D392BF35A2D7E5A), були внесені відомості про обтяження, зокрема тип обтяження: заборона (архівний запис); реєстраційний номер обтяження: 4216464. Як вбачається з договору застави, укладеного між КБ «ФІНАНСИ та КРЕДИТ» та [PERSON] , [PERSON] , посвідченим приватним нотаріусом\~Стрийського районного\~нотаріального округу\~Львівської області\~Навальковською М.М.17.10.2002 року за реєстром № 3337 (копія міститься у справі, а. с. 92-93), цей договір забезпечував вимоги заставодержателя (КБ «ФІНАНСИ та КРЕДИТ»), що випливають з договору поруки від 17.10.2002 року та договору про відкриття кредитної лінії № 41-с/v від 17.10.2002 року, за умовами котрого заставодавець-позичальник ( [PERSON] ) зобов`язана до 17.10.2003 року повернути заставодержателю кредитні кошти у сумі 4\~000 Євро та сплатити нараховані відсотки за користування ними з розрахунку 18%, а також неустойку (пеню). Інші платежі у розмірах і випадках, передбачених кредитним та цим договорами. Для забезпечення своєчасного та повного виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором заставодавець-майновий поручитель ( [PERSON] ) передавав у заставу квартиру [ADDRESS] . Згідно відповіді відповідача в особі його уповноваженої представниці адвокатеси Дідук О.В. (довіреність від 30.06.2021 року за № 773, копія знаходиться у матеріалах справи) від 23.07.2021 року за вих. № 083-1288/21 (міститься у справі під а. с. 94-95), наданої на виконання вимог ухвали суду у цій справі про витребування доказів, враховуючи, що з 2005 року АТ «Банк «ФІНАНСИ та КРЕДИТ»» перейшло на нову автоматизовану банківську систему ABC SR Bank, у котрій відображаються лише діючі договори, а ймовірні договірні відносини між [PERSON] та КБ «ФІНАНСИ та КРЕДИТ» мали місце у 2002 році, тому зазначена інформація не відображається в системі ABC SR Bank, й надати таку не представляється можливим. Норми та джерела права, а також роз`яснення, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення, мотиви їх застосування. За загальним\~правилом,\~наведеним у\~ст.\~ст.\~15,\~16\~ЦК України,\~кожна особа\~за захистом\~свого особистого\~немайнового або\~майнового права\~та інтересу\~має право\~звернутися до\~суду,\~який може\~захистити цивільне\~право або\~інтерес у\~один із\~способів,\~визначених частиною\~першою статті\~16\~ЦК України,\~або й\~іншим способом,\~що встановлений\~договором або\~законом. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також Протоколів № 2, 4, 7, 11 до цієї Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. \~ \~ \~ \~Про зазначене також йдеться у ст. ст. 316, 317, 319 та 321 ЦК України, згідно з якими правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. ст. 16, 386, 387 та 391 вказаного Кодексу власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Правове регулювання застави в Україні регламентоване параграфом 6 глави 49 ЦК України (ст. ст. 572-593 ЦК України), а також Законом України «Про заставу» (із наступними змінами та доповненнями). Так, в силу ч. 1 ст. 574 ЦК України, застава може виникати на підставі договору. Як вбачається із змісту пункту 1 ч. 1, ч. ч. 2, 3 ст. 593 ЦК України та ст. 28 Закону України «Про заставу», у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою, право такої застави припиняється. У разі припинення права застави на нерухоме майно до державного реєстру вносяться відповідні дані. У разі припинення права застави внаслідок виконання забезпеченого заставою зобов`язання заставодержатель, у володінні якого перебувало заставлене майно, зобов`язаний негайно повернути його заставодавцеві. У свою чергу, процедура реєстрації у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна регламентувалася Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 року за № 31/5, та зареєстрованим 10.06.1999 року за № 364/3657 (із змінами). Так, відповідно до пункту 2.1. зазначеного Положення, підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна. Проте, з 01.01.2013 року й на даний час, відповідно до ст. ст. 8, 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», та до пункту 2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року за № 868, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводить орган державної реєстрації прав. Державний реєстратор нотаріус є спеціальним суб`єктом, на якого покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у випадку, передбаченому вищевказаним Законом. Відповідно до\~ст.\~ст.\~73,\~74\~ Закону\~України «Про нотаріат»\~нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, ншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом. Одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Згідно з підпунктом 5.1. пункту 5 глави 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п`ятирічного строку з часу видачі свідоцтва про право на спадщину на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; про смерть відчужувача за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір;про відчуження майна, переданого під виплату ренти; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. У постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 645/3265/13-ц, провадження № 61-5552свп18, викладені правові висновки наведені, згідно з котрими застосовуваний судом спосіб захисту цивільного права має відповідати критерію ефективності. Тобто цей спосіб має бути дієвим, а його реалізація повинна мати наслідком відновлення порушеної майнових або немайнових прав та інтересів управомоченої особи. Надаючи правову оцінку належності обраного стороною способу захисту, судам належить зважати й на його ефективність з точки зору статті 13\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року. У § 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Chahal v. the United Kingdom» (заява №22414/93) Європейський Суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові способи для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією про захист\~прав людини\~і основоположних\~свобод 1950\~року,\~незалежно від\~того,\~яким чином\~вони виражені\~в правовій\~системі тієї\~чи іншої\~країни.\~Крім того,\~Європейський Суд\~з прав\~людини вказав\~на те,\~що за\~деяких обставин\~вимоги статті\~13\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року можуть забезпечуватися всією сукупністю способів, що передбачаються національним правом. У свою чергу, у статті 13 Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року гарантується доступність на національному рівні засобу захисту, здатного втілити в життя сутність прав та свобод за цією Конвенцією, в якому б вигляді вони не забезпечувались у національній правовій системі. (§ 75 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 05 квітня 2005 року (заява № 38722/02). Таким чином, суть статті 5 чинного ЦПК України зводиться до вимоги надати особі такі способи правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції про захист\~прав людини\~і основоположних\~свобод 1950 року й надавати відповідний судовий захист. Іншими словами, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Висновок суду за результатами розгляду справи. Оскільки учасниками\~цієї справи\~не надано\~суду доказів,\~котрі б\~відповідали критеріям\~їх належності\~та допустимості,\~про те,\~що зобов`язання,\~яке виникло\~у 2002\~році між\~КБ «ФІНАНСИ\~та КРЕДИТ»\~та [PERSON] ,\~й було\~забезпечене заставою\~належного на\~той час\~майна [PERSON] \~у вигляді\~належної нині\~позивачці квартири,\~станом на\~дату звернення\~останньої до\~суду із\~цим позовом\~та ухвалення\~судом даного\~рішення у\~справі не\~припинилося,\~то суд\~вважає,\~що право\~застави квартири [ADDRESS] слід вважати припиненим, в силу припинення зобов`язання, забезпеченого цією заставою. До того ж, про припинення права застави свідчить й дії правопопередника відповідача як заставодержателя, у володінні якого перебувало заставлене майно, який виконав свій обов`язок й свого часу повернув його [PERSON] як заставодавцеві-майновому поручителеві. Поряд з цим, на даний час не представляється можливим встановити причини невнесення своєчасно нотаріусом даних про припинення обтяження у виді застави після припинення зобов`язання, забезпеченого цією заставою, й суд не виключає можливість невчинення нотаріусом таких дій через відсутність повідомлення правопопередника відповідача як заставодержателя вищевказаної квартири, про припинення зобов`язання, забезпеченого заставою. Проте, наявність цієї застави й відповідного запису про обтяження аж ніяк не можуть надалі порушувати право власності позивачки, внаслідок чого остання позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. За таких\~наведених вище\~обставин справи,\~а також\~з урахуванням\~права суду\~у своєму\~рішенні визначити\~такий спосіб\~захисту,\~який не\~суперечить закону\~та найбільш\~правильно й\~повно захистить\~порушене право\~особи у\~межах пред`явлених\~позовних вимог,\~позовні вимоги\~підлягають до\~задоволення у\~повному обсязі\~із визначенням\~наступного способу\~захисту. Зокрема, правильним буде визнати припиненим право застави за договором застави, укладеним між КБ «ФІНАНСИ та КРЕДИТ» та [PERSON] , [PERSON] , посвідченим приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Навальковською М.М. 17.10.2002 року за реєстром № 3337 на квартиру [ADDRESS] .\~Також слід\~виключити зДержавного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження у виді заборони, реєстраційний № 4216464 від 13.12.2006 року, 16:49:38, внесеного на підставі договору застави, укладеного між КБ «ФІНАНСИ та КРЕДИТ» та [PERSON] , [PERSON] , посвідченим приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Навальковською М.М. 17.10.2002 року за реєстром № 3337 (архівний номер: 3692248LVOV20031; архівна дата: 24.10.2002 року; дата виникнення: 17.10.2002 року; номер реєстра: 502098-1, внутрішній номер: 08014D392BF35A2D7E5A), на об`єкт обтяження квартиру [ADDRESS] . Саме такий ефективний спосіб захисту, на переконання суду, повинен забезпечити поновлення порушеного права позивачки щодо вільного володіння, користування та розпорядження належною їй квартирою, котру вона отримала у спадок. При цьому, суд відхиляє як безпідставні твердження відповідача про неможливість відповідати за пред`явленими позовними вимогами, оскільки позов пред`явлено до нього як правонаступника установи банку, котра була заставодержателем квартири [ADDRESS] , й не повідомила своєчасно нотаріуса про припинення зобов`язання, забезпеченого цією заставою, що, відповідно, й має наслідком перенесення нотаріусом цього типу обтяження (архівного запису) до відповідних реєстрів 13.12.2006 року о 16:49:38 за номером 4216464. Щодо розподілу судових витрат у справі. Розподіл судових витрат у справі, котрі полягають у сплаті позивачкою судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із вимогою немайнового характеру у розмірі 908 грн., що підтверджується квитанцією № 15025 від 22.03.2021 року (оригінал наявний у справі, а. с. 1), слід здійснити у порядку, визначеному ст. 141 ЦПК України, та, з урахуванням відповідної позиції позивачки з цього приводу, залишити за останньою, зокрема покласти на позивачку. Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, окрім як сплати позивачкою судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду, матеріали цієї справи не містять.

Outcome: approved