Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

Тлумацький районний центр зайнятості звернувся в суд з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідачки на користь позивача 8920 грн. 41 коп. допомоги по безробіттю отриманої обманним шляхом. В обґрунтування позову вказує, що [PERSON] в період з 18.04.2005 року по 24.04.2009 року тричі зверталася в Тлумацький районний центр зайнятості, з метою пошуку роботи і їй відповідно до ст. 2 Закону України «Про зайнятість населення» надавався статус безробітного за період: з 18.04.2005 року по 17.04.2006 року; з 14.05.2007 року по 08.12.2008 року; з 08.01.2009 року по 24.04.2009 року. Під час перебування на обліку [PERSON] отримала допомогу по безробіттю за періоди: з 18.04.2005 року по 17.04.2006 року - в сумі 1929 грн. 78 коп.; з 14.05.2007 року по 08.12.2008 року - в сумі 5220 грн. 20 коп.; з 08.01.2009 року по 24.04.2009 року - в сумі 1770 грн. 43 коп. Загальна сума виплаченої допомоги по безробіттю складає 8920 грон. 41 коп. В процесі звірки з державним реєстратором, проведеної 01.11.2010 року встановлено факт, що в періоди перебування на обліку в Тлумацькому районному центрі зайнятості [PERSON] була зареєстрована як фізична особа - підприємець, а саме з 09.11.1995 року. Станом на 05.07.2017 року підприємницька діяльність не скасована. В своїх заявах [PERSON] про факт реєстрації як суб'єкта підприємницької діяльності не повідомляла. Отже, [PERSON] при реєстрації в Тлумацькому районному центрі зайнятості 18.04.2005 року, 14.05.2007 року та 08.01.2009 року надані недостовірні відомості про себе та скрито факт здійснення підприємницької діяльності. Про факт зайняття підприємницькою діяльністю [PERSON] Тлумацькому районному центру зайнятості став відомим 01.11.2010 року на підставі листа Тлумацької РДА Івано-Франківської області № 72 від 05.10.2010 року. 18.08.2010 року Тлумацьким районним центром зайнятості видано наказ № 133 щодо добровільного повернення коштів [PERSON] З даним наказом відповідачку ознайомлено під розписку, проте у вказаний для добровільного повернення строк кошти повернуті не були. 26.01.2011 року Тлумацький районний центр зайнятості подав позовну заяву до Івано-Франківського окружного адміністративного суду про стягнення незаконно отриманих коштів з [PERSON] 23.02.2011 року Івано-Франківським окружним адміністративним судом винесено постанову № 2а-385/11/0970, якою позовні вимоги Тлумацького районного центру зайнятості задоволено повністю. Постанову суду першої інстанції [PERSON] оскаржила в апеляційному порядку. 13.02.2014 року Львівським апеляційним адміністративним судом постанову від 23.02.2011 року Івано-Франківського окружного адміністративного суду скасовано та прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову відмовлено, у зв'язку з пропуском однорічного строку звернення до суду. 30.07.2015 року ухвалою Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу Тлумацького районного центру зайнятості залишено без розгляду, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.02.2011 року і постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.02.2014 року скасовано. Львівським апеляційним адміністративним судом та Вищим адміністративним судом України спір по суті не розглядався, а винесено рішення щодо порушення ч.1 ст. 100 КАС України, тобто пропущені строки звернення до адміністративного суду. Згідно з висновком у справі про стягнення з фізичної особи зайво виплачених сум допомоги по безробіттю, висловлений колегією суддів Судової палати у цивільних справах та Судової палати в адміністративних справах 22.09.2015 року у справі № 21-2209а15, зводиться до того, що майновий спір з вимогами про відшкодування шкоди не є публічно-правовим, а приватно правовим і має розглядатися за правилами цивільного судочинства. Відповідно до ч.4 ст. 38 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» строк давності в разі стягнення штрафних санкцій, передбачених цим законом та Законом України «Про зайнятість населення», адміністративних штрафів, а також інших видів заборгованості перед Фондом не застосовується. Просив стягнути з [PERSON] на користь Тлумацького районного центру зайнятості 8920 грн. 41 коп. допомоги по безробіттю отриманої обманним шляхом. В судове засідання представник позивача Тлумацького районного центру зайнятості - Багира О.М. не з`явилася, однак на адресу суду надіслала заяву, в якій позов підтримала з підстав зазначених в ньому, просила його задовольнити та справу розглянути у її відсутності. Не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судові засідання 11.09.2017 року, 11.10.2017 року та 26.10.2017 року неодноразово не з`явилася, хоч про час і місце судового розгляду повідомлена у встановленому порядку, а тому, виходячи зі змісту ч.1 ст.224 ЦПК України, та того, що відповідачка про причини неявки не повідомила, а представник позивача подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши дані, що містяться в письмових доказах по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що 18.04.2005 року, 14.05.2007 року та 08.01.2009 року [PERSON] зверталася до Тлумацького районного центру зайнятості із заявами щодо вирішення питання щодо її працевлаштування та надання статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю, відповідно до Законів України «Про зайнятість населення» та «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». В заявах вказала, що на час їх складання не зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності, трудовою діяльністю не займається, пенсії не отримує (а.с. 7, 8, 9, 10, 11, 12). Рішеннями Тлумацького районного центру зайнятості [PERSON] тричі надавався статус безробітного, що підтверджується витягами із наказів про прийняття рішення по особі [PERSON] ПК № 096410505041100002 та додатком до нього (а.с. 57-60), витягами із наказів про прийняття рішення по особі [PERSON] ПК № 096410307050700005 та додатком до нього (а.с. 61-64), витягами із наказів про прийняття рішення по особі [PERSON] ПК № 096410309010800001 та додатком до нього (а.с. 65-66). 07.09.2010 року з метою контролю за цільовим і ефективним використанням коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття та недопущення незаконного отримання матеріальних виплат безробітними громадянами, які не день надання статусу безробітного не припинили підприємницьку діяльність або в період перебування у статусі безробітного її зареєстрували, Тлумацький районний центр зайнятості звернувся з листом № РЦЗ 2604/01-12/05 до Державного реєстратора в Тлумацькому районі Чех Людмили для проведення перевірки осіб згідно додатку, зокрема відносно [PERSON] (а.с. 13-14). Згідно повідомлення Державного реєстратора Тлумацької РДА Чех Людмили № 72 від 05.10.2010 року підприємницька діяльність [PERSON] не скасовувалась (дата реєстрації 09.11.1995 року) (а.с. 15). Дані відомості також підтверджуються копією детальної інформації про фізичну особу (а.с. 18-19). 18.08.2010 року Тлумацьким районним центром зайнятості був виданий наказ № 133 «Про повернення коштів», яким наказано [PERSON] повернути кошти, які були отримані обманним шляхом, як допомогу по безробіттю, сумі 8920 грн. 41 коп. протягом 15 календарних днів. Та попереджено, що у разі відмови повернути добровільно кошти, а також неповернення їх у встановлений строк, стягнення коштів буде здійснено у судовому порядку згідно чинного законодавства. З даним наказом [PERSON] ознайомлено під розписку (а.с. 17). Отже, з огляду на вказані докази, відповідачка [PERSON] не припинила підприємницьку діяльність в періоди перебування на обліку в Тлумацькому районному центрі зайнятості. Відповідно до розрахунку [PERSON] за час перебування на обліку в Тлумацькому районному центрі зайнятості отримала допомогу по безробіттю за періоди: з 18.04.2005 року по 12.04.2006 року - в сумі 1929 грн. 78 коп.; з 14.05.2007 року по 07.12.2008 року - в сумі 5220 грн. 20 коп.; з 08.01.2009 року по 23.04.2009 року - в сумі 1770 грн. 43 коп., що в загальному становить 8920 грн. 41 коп. (а.с. 16). Однак в добровільному порядку [PERSON] наказ Тлумацького районного центру зайнятості № 133 від 18.08.2010 року не виконала, кошти в сумі 8920 грн. 41 коп. відповідачкою повернуто не було. Доказів сплати суми витрат по отриманню допомоги по безробіттю відповідачка суду також не надала. З метою захисту свого порушеного права 26.01.2011 року Тлумацький районний центр зайнятості подав позовну заяву до Івано-Франківського окружного адміністративного суду про стягнення незаконно отриманих коштів з [PERSON] Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.02.2011 року позов Тлумацького районного центру зайнятості - робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, до [PERSON] задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь центру зайнятості кошти в розмірі 8920 грн. 41 коп. (а.с. 20-24). Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.02.2014 року вищевказану постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду скасовано та прийнято нову постанову, якою позивачу в задоволенні позову відмовлено, у зв'язку з пропуском однорічного строку звернення до суду. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 30.07.2015 року касаційну скаргу Тлумацького районного центру зайнятості - робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття задоволено частково. Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.02.2011 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.02.2014 року скасовано, а позов залишено без розгляду (а.с. 29-31). Згідно постанови колегії судів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 22.09.2015 року висновок у справі про стягнення з фізичної особи зайво виплачених сум допомоги по безробіттю, висловлений колегією суддів Судової палати у цивільних справах та Судової палати в адміністративних справах 22.09.2015 року у справі № 21-2209а15, зводиться до того, що такий спір є не публічно-правовим, а приватно-правовим і має розглядатися за правилами цивільного судочинства. Відповідно п.7 ч.1 ст.1 Закону України «Про зайнятість населення», встановлено, що зайнятість - не заборонена законодавством діяльність осіб, пов'язана із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або іншій формі, а також діяльність членів однієї сім'ї, які здійснюють господарську діяльність або працюють у суб'єктів господарювання, заснованих на їх власності, у тому числі безоплатно. Частиною 1 статті 4 вказаного Закону передбачено, що до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» видами забезпечення є: допомога по безробіттю, у тому числі одноразова її виплата для організації безробітним підприємницької діяльності. Згідно ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до п. 1 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затверджено наказом Мінстерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13.02.2009 року № 60/62, постановою правління Пенсійного фонду України від 13.02.2009 року № 7-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.03.2009 року за № 32/16248 (далі - Порядок) цей Порядок визначає механізм проведення розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до пункту 5 частини другої статті 12 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», пункту 16 частини першої статті 11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» та частини третьої статті 22 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Пунктами 2, 3 вказаного Порядку встановлено, що розслідування згідно з цим Порядком здійснюється шляхом проведення перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітного та виплати їй матеріального забезпечення, що зазначені в документах, поданих особою до державної служби зайнятості під час її реєстрації та протягом періоду її перебування на обліку як безробітної. Перевірка проводиться районними, міськрайонними, міськими та районними у містах центрами зайнятості, на які покладено виконання функцій робочих органів виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, за місцем реєстрації роботодавця як платника внесків на загальнообов'язкове соціальне страхування на випадок безробіття (далі - центри зайнятості). Відповідно до п. 6 Порядку, у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Якщо відомості про доходи є недостовірними з вини особи, центри зайнятості припиняють відповідні виплати, а суми здійснених виплат з дня їх призначення повертаються особою відповідно до п.7 цього Порядку. Згідно п. 7 Порядку рішення про повернення коштів особою чи роботодавцем оформлюється наказом. Протягом двох робочих днів після прийняття рішення центр зайнятості надсилає особі чи роботодавцю рекомендованим листом повідомлення про необхідність протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення повернути незаконно виплачені кошти. У відповідності до п. 9 Порядку передбачено, що рішення центру зайнятості щодо повернення коштів може бути оскаржено в центрі зайнятості вищого рівня або в судовому порядку. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні [PERSON] зареєстрована як фізична особа-підприємець з 09.11.1995 року, станом на 05.07.2017 року підприємницька діяльність не скасована. Згідно ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями , діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 4 ст. 38 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» строк давності в разі стягнення штрафних санкцій, передбачених цим Законом та Законом України «Про зайнятість населення», адміністративних штрафів, а також інших видів заборгованості перед Фондом не застосовується. Заборгованість - сума фінансових зобов'язань, грошових боргів, що підлягає погашенню, поверненню в певний термін. Якщо до цього терміну заборгованість не погашена, то вона стає простроченою. Згідно п.п. 1, 6 Положення про Тлумацький районний центр зайнятості, затверджене Наказом Івано-Франківського обласного центру зайнятості № 60 від 25.03.2016 року, Тлумацький районний центр зайнятості є державною установою у централізованій системі державних установ державної служби зайнятості. Центр зайнятості виконує завдання і функції у сфері зайнятості населення, трудової міграції та соціального захисту від безробіття, а також функції виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття, визначені Законами України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», «Про зайнятість населення», до внесення відповідних змін до цих законів (а.с. 67-68). Таким чином суд приходить до висновку, що відповідачка [PERSON] у порушення ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» безпідставно отримала допомогу по безробіттю в розмірі 8920 грн. 41 коп., за періоди: з 18.04.2005 року по 12.04.2006 року; з 14.05.2007 року по 07.12.2008 року; з 08.01.2009 року по 23.04.2009 року, чим заподіяла шкоду позивачу, яка підлягає поверненню Тлумацькому районному центру зайнятості- робочому органу виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. При такому вирішенні позову з відповідача слід стягнути на користь держави - судовий збір у встановленому законодавством розмірі. На підставі вищенаведеного, ст. 1166 ЦК України, Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», Закону України «Про зайнятість населення», розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затверджено наказом Мінстерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13.02.2009 року № 60/62, постановою правління Пенсійного фонду України від 13.02.2009 року № 7-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.03.2009 року за № 32/16248,

Outcome: approved