overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 8 червня 2000 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Васильківського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 77. Позивач свої позовні вимоги обґрунтував тим, що звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, оскільки між нею та відповідачем склалися неприязні стосунки через різні характери та погляди на спільне життя, створення сімї, у звязку з чим вони втратили почуття любові, поваги один до одного. З причин неможливих умов для спільного життя позивач проживає окремо від відповідача та не веде з ним спільного господарювання. Позивач в судовому засіданні наполягала на розірванні шлюбу, на надання терміну для примирення категорично відмовилася. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Повідомлення про причини неявки в судове засідання від відповідача до суду не надходили. У звязку з зазначеним, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення, оскільки шлюбні відносини між сторонами носять формальний та фактично антагоністичний характер, фактично припинені, і, на думку суду, існування сімї [PERSON] в майбутньому неможливе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 9 жовтня 1993 року у Шиїнецькій сільській раді Деражнянського району Хмельницької області, актовий запис №3. Від шлюбу у сторін є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що подружнє життя у нього з відповідачкою не склалося, оскільки в сім'ї було відсутнім взаєморозуміння. Протягом останніх чотирьох років вони з відповідачкою спільно не проживають і не підтримують подружніх відносин, оскільки відповідачка залишила сім'ю та фактично проживає з іншим чоловіком, тому він просить шлюб між ним та відповідачкою розірвати. В судовому засіданні позивач підтримав позов, пояснивши, що примирення між ним та відповідачкою є неможливим, тому він просить задовольнити його вимоги. Відповідачка позов визнала, підтвердивши наведені позивачем в огрунтування позову обставини. На розірвання шлюбу вона згідна. Вислухавши доводи сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приймає до уваги доводи позивача в обґрунтування позовних вимог, оскільки такі доводи не заперечуються відповідачкою. Враховується і те, що сторони протягом тривалого часу спільно не проживають і не підтримують подружніх відносин, а також те, що відповідачка фактично проживає з іншим чоловіком, тому суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами доцільно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 9 квітня 2006 року у Радовецькій сільській раді Деражнянського району Хмельницької області, актовий запис №03. Від шлюбу у сторін є троє неповнолітніх дітей: дочка [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. Позивачка звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що подружнє життя у неї з відповідачем не склалося, оскільки в сім'ї було відсутнім взаєморозуміння, часто виникали сварки. Крім того, протягом тривалого часу вони з відповідачем спільно не проживають та не підтримують подружніх відносин, тому вона просить задовольнити її позов. В судовому засіданні позивачка підтримала позов і пояснила, що за наданий судом строк до примирення з відповідачем вони не дійшли, тому вона наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не з'явився, причин неявки до суду не повідомив, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими повідомленнями про вручення йому рекомендованих поштових відправлень. Вислухавши доводи позивачки та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст.112 цього ж Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ухвалою суду від 19 червня 2015 року сторонам надавався строк для примирення на шість місяців, проте як вбачається із пояснень позивачки, до примирення вони не дійшли. Суд приймає до уваги доводи позивачки в обґрунтування позовних вимог, оскільки такі доводи не спростовані відповідачем. Враховується і те, що сторони протягом тривалого часу спільно не проживають та не підтримують подружніх відносин, тому суд приходить до висновку, що шлюб між ними доцільно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 9 серпня 2003 року у Шидловецькій сільській раді Чемеровецького району Хмельницької області, актовий запис №3. Від шлюбу у сторін є двоє неповнолітніх дітей: син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. Позивачка звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що подружнє життя у неї з відповідачем не склалося. Протягом року вони спільно не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин, тому вона просить задовольнити її позов. В судовому засіданні позивачка підтримала позов і пояснила, що відповідач фактично проживає з іншою жінкою, у зв'язку з чим примирення між нею та відповідачем неможливе, тому вона наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач позов визнав і пояснив, що ті обставини, на які посилається позивачка в обґрунтування її вимог, дійсно мають місце. Зокрема, він підтвердив, що проживає з іншою жінкою. На розірвання шлюбу згідний. Вислухавши доводи сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст.112 цього ж Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ухвалою суду від 23 лютого 2015 року сторонам надавався строк для примирення на три місяці, проте як вбачається із пояснень сторін, до примирення вони не дійшли. Суд приймає до уваги доводи позивачки в обґрунтування позовних вимог, оскільки такі доводи не заперечуються відповідачем. Враховується і те, що сторони протягом тривалого часу не підтримують подружніх відносин, що відповідач фактично проживає з іншою жінкою, а також те, що сторони прийшли до обопільної згоди про неможливість збереження сім'ї, тому суд приходить до висновку, що шлюб між ними доцільно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 9 серпня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Деражнянського районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис №65. Від шлюбу у сторін є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Позивачка звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що подружнє життя у неї з відповідачем не склалося, оскільки між ними було відсутнє взаєморозуміння, часто виникали сварки. Крім того, протягом тривалого часу вони спільно не проживають і не підтримують шлюбних відносин, тому вона просить задовольнити її позов. В судовому засіданні позивачка підтримала позов і пояснила, що за наданий судом строк до примирення з відповідачем вони не дійшли, у зв'язку з чим вона наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач позов визнав і пояснив, що ті обставини, на які посилається позивачка в обґрунтування її вимог, дійсно мають місце. На розірвання шлюбу згідний. Вислухавши доводи сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст.112 цього ж Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ухвалою суду від 23 лютого 2015 року сторонам надавався строк для примирення на шість місяців, проте, як вбачається із пояснень сторін, до примирення вони не дійшли. Суд приймає до уваги доводи позивачки в обґрунтування позовних вимог, оскільки такі доводи не заперечуються відповідачем. Враховується і те, що сторони протягом тривалого часу спільно не проживають і не підтримують подружніх відносин, а також те, що сторони прийшли до обопільної згоди про неможливість збереження сім'ї, тому суд приходить до висновку, що шлюб між ними доцільно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб в 1981році . Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи, що сімя розпалась. Шлюб у них перший. В шлюбі неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя між ними не склалося через відсутність взаєморозуміння та різних поглядів на вирішення сімейно-побутових проблем. Сторони живуть окремо один від одного з 17.09.2015 року, шлюбно-сімейні відносини між ними припинені. Позивач [PERSON] надала суду заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав зазначених у позові, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не прибув, про слухання справи неодноразово повідомлявся належним чином, в тому числі телефонограмою , яку особисто отримав на номер свого мобільного телефону. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 14 березня 1981 року в відділі реєстрації актів цивільного стану м. Кременчука, актовий запис № 193. Неповнолітніх дітей в шлюбі не мають. Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили з вересня 2015 року по причині втрати почуття поваги та любові один до одного, внаслідок наявності різних характерів, неприязних стосунків, які виникли в результаті різних поглядів на життя. Сторони проживають окремо. Питання щодо поділу майна на даний час відсутнє. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. На підставі встановлених фактів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача. Згідно ст. 113 СК України прізвище [PERSON] необхідно залишити - «[PERSON]». Судові витрати розподілити відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб в 1983 році. Від спільного подружнього життя народилось троє дітей, які є повнолітніми. Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на ті обставини, що відповідач зловживає спиртними напоями, вони є люди різних характерів, з різними поглядами на життя, а тому на цьому ґрунті виникають сварки, непорозуміння. Переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі. Ухвалою суду від 19.08.2014 року сторонам надавався місячний термін для примирення. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, просить його задовольнити та показала, що на примирення більше не згідна. Наданий місячний термін для примирення позитивних наслідків не дав. Згідна на розгляд справи у відсутності відповідача, з постановленням заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, причини неявки суд не повідомив. За таких обставин суд розглядає справу у відсутності відповідача з постановленням заочного рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України. Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про підставність позову. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що сторони фактичним подружнім життям не проживають, наданий місячний термін для примирення позитивних наслідків не дав, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, на примирення не згідна. Ці обставини свідчать про те, що сім'я сторін розпалась, підстав для збереження шлюбу немає, а тому його слід розірвати. Поряд з цим, відповідно до ст. 24 ч. 1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як передбачає ст. 55 ч. 1 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Крім того, відповідно до ст. 56 ч. 3 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини і примушення до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження не може мати місце, як передбачає ч. 4 цієї статті. За таких обставин суд не має права зобов'язати позивачку зберегти сім'ю, оскільки вона категорично наполягає на розірванні шлюбу, а тому суд глибоко переконаний, що шлюб слід розірвати. Судові витрати в справі, пов'язані зі сплатою судового збору, на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб в 1985 році . Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON]. про розірвання шлюбу, мотивуючи, що сім'я розпалась. Шлюб у них перший. В шлюбі неповнолітніх дітей не мають. З осені 2012 року сторони живуть окремо один від одного, шлюбно-сімейні відносини між ними припинені. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надавши суду письмову заяву з проханням розглянути справу в її відсутність, підтримала позовні вимоги в повному обсязі, відповідач [PERSON]. на виклики суду не з'явився, про слухання справи неодноразово повідомлявся, про що маються поштові повідомлення. Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясував, що подружжя тривалий час не підтримують шлюбні стосунки, подальше сімейне життя та співіснування разом вважають неможливим через відсутність взаєморозуміння, почуття поваги та кохання один до одного, шлюб між сторонами носить формальний характер, спору про спільне майно немає. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, з урахуванням встановлених фактів, які викликані не випадковими причинами, а мають стійких характер і свідчать, що подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд вважає, що позовна заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб в 1988 році . Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи, що сімя розпалась, вони з відповідачем тривалий час, а саме з вересня 2011 року подружніх стосунків не підтримують, живуть окремо, позивач переїхала проживати до дочки в м. Кременчук, кожен із них живе своїм життям, збереження родини вважає неможливим . Шлюб у них перший. В шлюбі мають неповнолітніх дітей не мають. В судове засідання позивач [PERSON] надала письмову заяву з проханням розглянути справу в її відсутність, підтримала позовні вимоги в повному обсязі, відповідач [PERSON] також просить розглядати справу без його присутності, про що надав письмову заяву, проти позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, зясував, що подружжя тривалий час не підтримують шлюбні стосунки, подальше сімейне життя та співіснування разом вважають неможливим через відсутність взаєморозуміння, почуття поваги та кохання один до одного, шлюб між сторонами носить формальний характер, спору спільне майно немає. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, з урахуванням встановлених фактів, які викликані не випадковими причинами, а мають стійких характер і свідчать, що подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд вважає, що позовна заява підлягає до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб в 1998 році . Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи, що сім'я розпалась, сторони тривалий останні три роки живуть окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, між ними постійно виникають конфлікти, які на думку позивачки , травмують психіку їх неповнолітніх дітей, збереження родини вважає неможливим . Шлюб у них перший. В шлюбі мають двох неповнолітніх доньок, одна з яких -[PERSON], [INFO] проживає з позивачем [PERSON], інша -[PERSON] , [INFO] проживає з матір'ю - [PERSON] В судове засідання позивач [PERSON] надав письмову заяву з проханням розглянути справу в його відсутність, підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просить їх задовольнити, відповідач [PERSON] також просить розглядати справу без її присутності, про що надала письмову заяву, проти позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясував, що подружжя тривалий час не підтримують шлюбні стосунки, подальше сімейне життя та співіснування разом вважають неможливим через відсутність взаєморозуміння, почуття поваги та кохання один до одного, шлюб між сторонами носить формальний характер, сторони протягом останніх трьох років проживають окремо, та самостійно визначили місце проживання неповнолітніх дітей, донька [PERSON] весь цей час проживає з батьком - позивачем [PERSON], а донька [PERSON] проживає з матір'ю [PERSON], спору з приводу подальшого місця проживання неповнолітніх дітей та спільне майно немає. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, з урахуванням встановлених фактів, які викликані не випадковими причинами, а мають стійких характер і свідчать, що подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд вважає, що позовна заява підлягає до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб в 1999 році . Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи, що сім'я розпалась, з січня 2015 року вони з відповідачкою живуть окремо один від одного, стосунків не підтримують. Шлюб у них перший. В шлюбі мають неповнолітню доньку [PERSON],[INFO], яка проживає з позивачем . В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився , надавши суду письмову заяву з проханням розглянути справу в його відсутність, підтримав позовні вимоги в повному обсязі, відповідач [PERSON] також просить розглядати справу без її присутності, про що надала письмову заяву, проти позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясував, що подружжя тривалий час не підтримують шлюбні стосунки, подальше сімейне життя та співіснування разом вважають неможливим через відсутність взаєморозуміння, почуття поваги та кохання один до одного, шлюб між сторонами носить формальний характер, спору про місце проживання неповнолітньої доньки та спільне майно немає. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст.160 СК України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Таким чином, з урахуванням встановлених фактів, які викликані не випадковими причинами, а мають стійких характер і свідчать, що подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд вважає, що позовна заява підлягає до задоволення частково - в частині розірвання шлюбу, що стосується місця проживання дитини, враховуючи, що на час розгляду справи доньці [PERSON] виповнилося 14 років вона сама вправі сама визначитися з місцем свого проживання.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб в 2004 році . Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи, що сімя розпалась, сторони тривалий час живуть окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, між ними постійно виникають конфлікти, які на думку позивачки , травмують психіку їх неповнолітнього сина, збереження родини вважає неможливим . Шлюб у них перший. В шлюбі мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO], який проживає з позивачкою . В судове засідання позивач [PERSON] надала письмову заяву з проханням розглянути справу в її відсутність, підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просить їх задовольнити, відповідач [PERSON] також просить розглядати справу без його присутності, про що надав письмову заяву, проти позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, зясував, що подружжя тривалий час не підтримують шлюбні стосунки, подальше сімейне життя та співіснування разом вважають неможливим через відсутність взаєморозуміння, почуття поваги та кохання один до одного, шлюб між сторонами носить формальний характер, відповідач протягом останніх шести місяців проживає з іншою жінкою , спору про місце проживання неповнолітнього сина та спільне майно немає. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, з урахуванням встановлених фактів, які викликані не випадковими причинами, а мають стійких характер і свідчать, що подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд вважає, що позовна заява підлягає до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved