Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» (далі ТОВ) 02 грудня 2019 року звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення збитків. В обгрунтування позовних вимог зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 37 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (далі ПКЕЕН), які діяли на момент виниклих правовідносин, працівниками ТОВ 13 лютого 2017 року було проведено технічну перевірку стану електричних приладів обліку і електроустановок за місцем проживання відповідача, а саме: [ADDRESS] , під час проведення якої виявлено самовільне підключення електричних приладів обліку до електричної мережі поза приладом обліку прихованим способом, шляхом набросу проводів на лінію електропередачи/ точка самовільного підключення знаходилася на ввідному кабелі до приладу обліку, яку контролер не мав можливість виявити/, внаслідок чого спожита електроенергія прибором обліку не враховувалася. За фактом виявленого порушення, відповідно до пункту 53 ПКЕЕН було складено акт від 13 лютого 2017 року № 001524. Посилаючись на те, що внаслідок самовільного підключення електроустановки до електричної мережі поза приладом обліку, відповідачем заподіяно матеріальні збитки в розмірі 11\~166 грн. 99 коп. недооблікованої електричної енергії, просить стягнути з відповідача зазначену суму та судовий збір в розмірі 1\~921 грн. Представник позивача [PERSON] О [PERSON] В. у судовому засіданні вимоги ТОВ підтримав. Представник відповідача Якимович О.В. надав відзив на позов з копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб від 07 січня 2020 року (а.с.29-44), в якому просить залишити без розгляду позовну заяву з наступних підстав. Докази, які надані позивачем, є неналежними. Вина відповідача у спричиненні збитків не доведена і вона в його діях відсутня. Порушені вимоги ПКЕЕН, оскільки проведено огляд та складено акт про порушення не уповноваженими особами та за відсутності відповідача. Цей акт не повністю заповнений, зміст його має подвійне тлумачення. Поперечна площа розрізу проводу здійснена на припущенні. Акт про порушення ПКЕЕН не було розглянуто комісією на протязі 50 днів з дня його складання і копія акту йому не надавалася. Засідання комісії було проведено без відповідача та без належного його повідомлення. В цьому акті не відображені всі обов`язкові параметри для правильного розрахунку збитків. Вимірювання проводу проходило без застосування належних приладів та без визначення його параметрів. Розмір нарахованих збитків визначений не вірно, оскільки не відповідає методиці щодо порядку визначення обсягу та вартості необлікованої електроенергії. Стосовно позивача ухвалою господарського суду Луганської області порушено провадження про банкрутство, тому звертатися до суду повинен був арбітражний керуючий Гусар І.О., а не [PERSON] довіреність на якого повинна надаватися ні в.о. Генерального директора Чорним В.І. а керівником і підписантом ТОВ Грицаєм [PERSON] . Представник позивача надав відповідь на відзив на позов (а.с.52-55), в якій фактично виклав свої позовні вимоги. Представник відповідача надав заперечення на відзив (а.с.71-73), в якому він свої доводи викладені у відзиву на позов підтвердив і навпаки спростовує позовні вимоги. В судовому засіданні [PERSON] свої доводи підтримав та просить відмовити у задоволенні позову. В судовому засіданні відповідач [PERSON] фактично підтримав доводи викладені його представником, вказавши про наступне. Він не був присутнім при виявленні порушення ПКЕЕН, яке він заперечує. На комісії з розгляду акту про порушення ПКЕЕН його також не було і його про засідання комісії не повідомляли. Він копію протоколу комісії від 15 березня 2017 року отримав лише 30 травня 2017 року. Розглянувши матеріали справи, вислухавши показання представників сторін, свідків, суд приходить до наступних висновків. Працівниками ТОВ у кількості трьох осіб 13 лютого 2017 року була проведена технічна перевірка стану електричних приладів обліку та обстеження електроустановок у будинку відповідача [ADDRESS] , під час якої виявлено самовільне підключення електропроводки до електричної мережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку, шляхом набросу проводів на лінію електропередачі енергопостачальної організації /точка самовільного підключення знаходиться на вводному кабелі до приладу обліку, контролер не мав можливості виявити/, що є порушенням ПКЕЕН. На виконання вимог ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» /далі Закон/ та п. 48 ПКЕЕН, представниками енергопостачальника складено акт про порушення № 001524 від 13 лютого 2017 року (а.с.10), від писання якого відповідач відмовився та акт № 001524 про усунення порушень ПКЕЕН від 13 лютого 2017 року (а.с.15), від підписання якого він також відмовився. В акті про порушення була визначена дата засідання комісії з розгляду цього акту 15 березня 2017 року. На підставі акта про порушення здійснено нарахування вартості електричної енергії, яка не була облікована, на загальну суму 11 166 грн. 99 коп. (а.с.17), яку добровільно відповідач не сплатив. Відповідно до протоколу № 41 від 15 березня 2017 року (а.с.16), комісія по розгляду акту № 001524 від 13 лютого 2017 року визнала правомірність складеного відповідними особами акту про порушення ПКЕЕН і погодилася з розміром вартості не облікованої електричної енергії в сумі 11\~166 грн. 99 коп. [PERSON] , який був присутнім на засіданні комісії, не погодився з нарахуванням суми збитків, але обґрунтованих зауважень на надав. У судовому засіданні відповідач підтвердив, що підпис у цьому протоколі належить йому. Згідно із ст. 1 Закону споживачами електроенергії є суб`єкти господарської діяльності та фізичні особи, які використовують енергію для власних потреб на підставі договорів про її продаж та купівлю. Відповідно до ст. 26 Закону споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та Правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Споживач забезпечує в установленому законом порядку безперешкодний доступ відповідальних представників енергопостачальника, підприємства, яке здійснює передачу енергії, до власних енергетичних установок для здійснення контролю за рівнем споживання енергії, відключення та обмеження споживання відповідно до встановленого порядку, а також уповноважених осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики, для здійснення державного енергетичного нагляду (контролю) за дотриманням вимог нормативно-правових актів, нормативних документів з питань технічної експлуатації електричних станцій і мереж, енергетичного обладнання і мереж суб`єктів електроенергетики та споживачів енергії в порядку, визначеному Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Відповідно до ст. 27 Закону правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці є крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку; порушення правил користування енергією. Розмір відшкодування збитків обчислюється відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562, яка діяла на момент виниклих правовідносин, (далі Методика № 562). Затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 ПКЕЕН також регулюють відносини між громадянами та енергопостачальниками, обов`язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. Відповідно до п. 37 ПКЕЕН енергопостачальник має право знімати показання відповідно до умов договору та проводити обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза приладами обліку; вимагати від споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними споживачем під час користування електричною енергією. Згідно з п. 3 Методики № 562 щодо визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕН, вартість необлікованої електричної енергії розраховується на підставі акта про порушення, який складається відповідно до передбаченої ПКЕЕН процедури в разі виявлення зазначених у ній порушень. Пунктом 3.1 Методики № 562 передбачено, що підставою для застосування її положень є виявлення таких порушень ПКЕЕН: 1) пошкодження або відсутності на приладах обліку пломб з відбитками тавр про повірку приладів обліку (за умови наявності акта про збереження пломб, складеного в порядку, установленому ПКЕЕ, або іншого документа, який підтверджує факт пломбування приладів обліку та за умови втручання споживача в роботу приладів обліку); 2) пошкодження або відсутності пломб з відбитками тавр електропередавальної організації або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про збереження пломб, складеному в порядку, установленому ПКЕЕН, або в іншому документі, який підтверджує факт пломбування приладів обліку, установлення індикаторів та передачу на збереження приладів обліку електричної енергії, відповідних пломб та індикаторів; 3) пошкодження приладів обліку (розбите скло, пошкодження цілісності корпусу тощо), інших дій споживача, які призвели до зміни показів приладів обліку (фіксація індикатором впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів, використання фазозсувного трансформатора тощо (у разі підтвердження факту встановлення та передачі на збереження споживачу (власнику або наймачу об`єкта) приладів обліку, установлених пломб та індикаторів); 4) самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника або іншого споживача (власника мереж) без порушення схеми обліку; 5) самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника або іншого споживача (власника мереж) з порушенням схеми обліку; 6) самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електромережі, що не є власністю енергопостачальника; 7) використання «штучного нуля», що призвело до споживання необлікованої електричної енергії. Розрахунок вартості необлікованої електричної енергії згідно з п.3.3 Методики № 562 здійснюється за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії; за тарифами (цінами) для населення, що діяли в період, за який розраховується розмір вартості не облікованої електричної енергії; та за кількістю днів (розрахунковий період). Залежно від характеру виявленого порушення ПКЕЕН (п.п. 1-7 п. 3.1 Методики №562) добовий обсяг споживання електричної енергії визначається за формулами, які визначені пунктами 2.7, 3.4 та 3.6 цієї Методики. Кількість днів, яка береться для розрахунку обсягу самовільно спожитої електричної енергії, може становити шість календарних місяців, що передували дню виявлення порушення, дванадцять місяців та три роки (пункт 3.3 Методики № 562). Згідно з п.п «а» п. 3.3 Методики №562 у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у п.п. 1-3 п. 3.1 цієї глави (у частині щодо пошкодження приладів обліку), кількість днів у періоді, за який має здійснюватися перерахунок, враховується з дня останнього контрольного огляду приладу обліку до дня усунення порушення, але не більше загальної кількості днів за шість календарних місяців, що передували дню виявлення порушення. Якщо споживач установив пристрій, що занижує покази приладу обліку, вчинив інші дії, що призвели до споживання необлікованої електричної енергії, виявити які представники постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду приладу обліку не мали можливості, споживачу робиться перерахунок за спожиту електричну енергію з дати останньої технічної перевірки або допуску електроустановки споживача в експлуатацію (якщо технічна перевірка в період з дати допуску електроустановки споживача в експлуатацію до дати виявлення порушення не проводилась) чи набуття прав власності на об`єкт (приміщення), але не більше ніж за три роки. Згідно з п. 2 ПКЕЕН технічна перевірка - виконання комплексу робіт із метою визначення відповідності стану засобу обліку та/або таврування, параметрів часових зон чи роботи керуючої програми; відповідності стану електропроводки та електроустановок від межі балансової належності до точки обліку цим Правилам та іншим нормативно-правовим актам; виявлення самовільного підключення, використання «штучного нуля», порушення роботи засобу обліку електричної енергії. Судом встановлено, що під час технічної перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок при огляді будинку відповідача було виявлено самовільне підключення до електричної мережі поза приладом обліку прихованим способом. Для виявлення самовільного підключення до електромережі представники енергопостачальника проводили технічну перевірку електричних приладів обліку та електроустановок, а відтак самовільне підключення виявити візуально було неможливо, про що вказано в акті про порушення від 13 лютого 2017 року та у протоколі засідання комісії Кремінського РЕМ від 15 березня 2017 року по розгляду акту про порушення споживачем ПКЕНН. Ураховуючи прихований спосіб підключення та відсутність попередньо проведених технічних перевірок, суд приходить до висновку про те, що розрахунок завданих енергопостачальнику збитків, які нараховані позивачем відповідає п.п. «а» п. 3.3 Методики. Відповідно до п.п.1, 2 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує такі питання:чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження. Належними доказами, відповідно до ст.77 ЦПК України, є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно до ст.78 цього Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст.79 вказаного Кодексу достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Стаття 81 ЦПК України зобов`язує кожну сторону довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може погодитися з доводами представника відповідача щодо незаконності дій позивача, оскільки ним не надано суду жодних належних, допустимих та достовірних доказів, на які він посилається як на підставу своїх заперечень. Посилання представника відповідача на відсутність вини відповідача у спричиненні збитків також не заслуговують на увагу, так як ним не доведено відсутність вини відповідача у самовільному підключенні до мереж постачання електроенергії, що є його процесуальним обов`язком у деліктних правовідносинах. Свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] суду повідомили, що вони виявили порушення ПКЕЕН з боку відповідача, при цьому встигли вимірити товщину самовільно підключеного електропроводу та склали відповідний акт. Під час виявлення порушення ПКЕЕН відповідач був присутнім, перешкоджав їм у їх діях, затягнув самовільно підключений кабель до гаражу. У розрахунку обсягу та вартості необлікованої електроенергії за Актом про порушення (а.с.17), а також [PERSON] у судовому засіданні підтверджено, що останній 30 травня 2017 року отримав копію протоколу по розгляду акту №001524від 13 лютого 2017 року. Однак дії цієї комісії відповідач не оскаржував, тому суд не може погодитися з його доводами про відсутністю його вини у порушенні ПКЕЕН. Така правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові № 6-4 цс11 від 06 листопада 2011 року і ця позиція не відступлена Великою Палатою Верховного Суду у рішеннях №800/559/17 від 22 березня 2018 року, № 9901/152/18 від 03 квітня 2018 року, №9901/497/18 від 30 травня 2018 року, № 522/12901/17-ц від 06 лютого 2019 року. Обґрунтовуючи вищевказані висновки, суд посилається на практику Європейського суду з прав людини. Зокрема цей Суд вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формування рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції і може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (п.23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України). Довіреність на ім`я [PERSON] видана уповноваженою особою - в.о. генерального директора ТОВ Чорним В [PERSON] і протилежного відповідачем та його представником належними доказами не доведено. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тобто у зв`язку із задоволенням позовних вимог сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1\~921 грн. підлягає стягненню з відповідача на його користь.

Outcome: approved