Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» звернулось з позовом до [PERSON], Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про зняття арешту, про усунення перешкод у розпорядженні майном. Позовні вимоги мотивовані тим, що 28 листопада 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (надалі перейменований в ПАТ «УкрСиббанк») та [PERSON] укладено Кредитний договір № 11083255000. 28 листопада 2006 року в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № 11083255000 між АКІБ «УкрСиббанк» (іпотекодержателем) з однієї сторони, [PERSON] (іпотекодавцем) з іншої сторони було укладено Договір іпотеки, зареєстрований в реєстрі за № 4776. Згідно умов Договору іпотеки іпотекодавець передав в іпотеку в рахунок забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором земельні ділянки, що розташовані в Одеській області, Комінтернівському районі, селищі Ліскі, по вулиці Луговій, ділянка номер 18 та ділянка номер 20. 25 травня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 11154848000. 25 травня 2007 року в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором №\~11154848000 між АКІБ «УкрСиббанк» (іпотекодержателем) з однієї сторони, [PERSON] (іпотекодавцем) з іншої сторони було укладено Договір іпотеки, зареєстрований в реєстрі за № 923. Згідно умов Договору іпотеки іпотекодавець передав в іпотеку в рахунок забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором земельні ділянки, що розташовані в Одеській області, Комінтернівському районі, селищі Ліскі, по вулиці Луговій, ділянка номер 18 та ділянка номер 20. 13 лютого 2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» було укладено Договір факторингу №2 та Договір відступлення права вимоги за договорами іпотеки. Відповідно до умов зазначених договорів ПАТ «УкрСиббанк» передав (відступив) ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» права вимоги за кредитним та забезпечувальним договорами, внаслідок чого ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» отримало право вимагати (замість АТ «УкрСиббанк») від боржника [PERSON] повного та належного виконання обовязків за кредитним та забезпечувальним договорами. Таким чином, ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» має першочергове право на задоволення своїх вимог за рахунок продажу іпотечного майна. На підставі абз. 5 ст. 36 ЗУ «Про іпотеку» та абз. 2 ч. 2 ст. 16 ЦК України ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» просить зобовязати [PERSON] в позасудовому порядку надати позивачу право продажу предмету іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу. Крім того, [PERSON] в порушення положень п. п. 1 і 2 ч. 1 ст. 587 ЦК України й п.п. 2.3.1. та 2.3.2. Договору іпотеки №4776 від 28 листопада 2006 року п.п. 2.3.1. та 2.3.2. Договору іпотеки №923 від 25 травня 2007 року використовує земельні ділянки, передані в іпотеку, в якості місця для зберігання старих речей та будівельних відходів. В наслідок чого зовнішній вигляд предмету іпотеки занижує його ринкову вартість, що порушує цивільні інтереси позивача. У звязку із цим, позивач звернувся до суду з вимогою зобовязати [PERSON] виконувати належним чином умови договорів іпотеки в частині, що стосується належного утримання предмету іпотеки. Крім того, на даний час Позивач має відомості про те, що в ході виконавчих проваджень постановами Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції накладені арешти на все нерухоме майно [PERSON], в тому числі і на земельні ділянки, іпотекодержателем яких він є. Зазначені арешти майна перешкоджають задоволенню вимог ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» як іпотекодержателя та кредитора, за рахунок самостійної реалізації предмета іпотеки. В звязку з чим, ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» просить суд виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про заборону відчуження майна іпотекодавця [PERSON], а саме: земельних ділянок під номером 18 та номером 20, що розташовані в Одеській області, Комінтернівському районі, с. Ліскі, по вул. Луговій, на які накладені вищенаведені арешти, у звязку з тим, що дані земельні ділянки є предметом іпотечних договорів та знаходиться в іпотеці ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» та скасувати арешти накладені постановами Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, згідно якої просив задовольнити позовні вимоги, а також розглянути справу у його відсутність, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачі та треті особи до суду не зявились, про розгляд справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. За вищевказаних обставин, відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, які розпоряджаються своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 28 листопада 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 11083255000. 28 листопада 2006 року в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № 11083255000 між АКІБ «УкрСиббанк» (іпотекодержателем) з однієї сторони, [PERSON] (іпотекодавцем) з іншої сторони було укладено Договір іпотеки, зареєстрований в реєстрі за № 4776, посвідчений приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу [PERSON] Згідно умов п. 1.1 Договору іпотеки іпотекодавець передав в іпотеку в рахунок забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором нерухоме майно: - земельну ділянку площею 0,100 га, що знаходиться за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, селище Ліски, вулиця Лугова, № 18, та належить іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 953479 від 02 березня 2007 року; - земельну ділянку площею 0,100 га, що знаходиться за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, селище Ліски, вулиця Лугова, № 20, та належить іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 953480 від 02 березня 2007 року. У звязку із укладенням Договору іпотеки від 28 листопада 2006 року, зареєстрованого в реєстрі за № 4776, до Державного реєстру іпотек було внесено запис (реєстраційний номер обтяження) 4129715, тип обтяження: іпотека, а до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна було внесено записи (реєстраційний номер обтяження) 4129331 та 4129674, тип обтяження: заборона на нерухоме майно. 25 травня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 11154848000. 25 травня 2007 року в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором №\~11154848000 між АКІБ «УкрСиббанк» (іпотекодержателем) з однієї сторони, [PERSON] (іпотекодавцем) з іншої сторони було укладено Договір іпотеки, зареєстрований в реєстрі за № 923, посвідчений приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу [PERSON] Згідно умов п. 1.1 Договору іпотеки іпотекодавець передав в іпотеку в рахунок забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором нерухоме майно: - земельну ділянку площею 0,100 га, що знаходиться за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, селище Ліски, вулиця Лугова, № 18, та належить іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 953479 від 02 березня 2007 року; - земельну ділянку площею 0,100 га, що знаходиться за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, селище Ліски, вулиця Лугова, № 20, та належить іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 953480 від 02 березня 2007 року. У звязку із укладенням Договору іпотеки від 25 травня 2007 року, зареєстрованого в реєстрі за № 923, до Державного реєстру іпотек було внесено запис (реєстраційний номер обтяження) 5024686, тип обтяження: іпотека, а до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна було внесено записи (реєстраційний номер обтяження) 5024422 та 5024614, тип обтяження: заборона на нерухоме майно. 13 лютого 2012 року за Договором факторингу №2 та за Договором відступлення права вимоги за договорами іпотеки, посвідченим приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за № 649-650, ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» прийняло право вимоги від ПАТ «УкрСиббанк» за вищевказаними кредитними договорами та Договорами іпотеки. Про що до реєстраційних записів Державного реєстру іпотек № 4129715 та № 5024686 було внесено зміни, а саме додано нового іпотекодержателя: ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ». Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобовязання здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Позичальник належним чином умови кредитних договорів не виконав, у звязку з чим у нього утворилася заборгованість перед Кредитором. На підставі зазначеного, позивач звернувся до боржника з вимогою про погашення заборгованості за кредитними договорами. Статтею 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобовязання забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст. 12 цього Закону: у разі порушення іпотекодавцем обовязків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобовязання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно до ч. 3 ст. 33 зазначеного Закону звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до положень п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно. Як вбачається з матеріалів справи, згідно інформаційної довідки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно існують наступні обтяження, що перешкоджають відчуженню іпотечного майна (крім записів про іпотеку): - номер запису про обтяження 12428365; постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: б/н, видана 08.12.2015, видавник: Приморський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, ВП № 48469797, стягувачем є ПАТ «[PERSON] Аваль»; - номер запису про обтяження 7891735; постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія та номер: б/н, видана 21.11.2014, видавник: Другий Приморський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, ВП № 45567903, стягувачем є ПАТ «[PERSON] Аваль»; - номер запису про обтяження 1075158; постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія та номер: В-8/738, видана 24.04.2013, видавник: Другий Приморський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, ВП № 36895694, стягувачем є ПАТ «УкрСиббанк»; - реєстраційний номер обтяження 8258654; постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія та номер: АН № 318984, видана 03.12.2008, заявник: Другий Приморський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, ВП № б/н, стягувачем є [PERSON]; - реєстраційний номер обтяження 10753134; постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія та номер: В-6/815, видана 10.01.2011, заявник: Другий Приморський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, ВП № 23930102, стягувачем є ПАТ «УкрСиббанк». У звязку з тим, що вищевказане майно знаходиться в іпотеці, зазначені арешти, перешкоджають позивачу у реалізації своїх прав, як іпотекодержателя вказаного майна, та порушують його інтереси як Кредитора в частині погашення заборгованості по кредитному договору. Статтею 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення боржником основного зобовязання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Стаття 54 Закону України «Про виконавче провадження» визначає порядок звернення стягнення на заставлене майно. Так, звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. В частині 3 зазначеної статті передбачено, що для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Водночас, частиною 4 статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та розяснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Зі змісту вищевикладеного вбачається, що арешти та заборону відчуження було накладено на майно, що належить [PERSON] й перебуває в іпотеці ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ». Перелічені вище обтяження були накладені на іпотечне майно вже після підписання Договорів іпотеки від 28 листопада 2006 року та від 25 травня 2007 року, а тому, враховуючи положення статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» має переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок спірного нерухомого майна. Таким чином, суд дійшов до висновку про те, що на даний момент арешти з іпотечного майна ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» не були зняті, та вищезазначені арешти перешкоджають позивачу, як Іпотекодержателю реалізувати своє переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок іпотеки та у реалізації своїх прав, засобами передбаченими діючим законодавством України. А відтак, позов ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» в цій частині підлягає задоволенню в повному обсязі. Що стосується заявлених позовних вимог про зобовязання відповідача [PERSON] надати ТОВ «Кей-Колект» право продажу в позасудовому порядку предмету іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу, суд вважає за необхідне відмовити в їх задоволені з наступних підстав. Статтею 38 Закону України «Про іпотеку» передбачено право іпотекодержателя задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом продажу предмета іпотеки будь-якому покупцеві від свого імені. Абзац 5 статті 36 Закону України «Про іпотеку» передбачає можливість отримання іпотекодержателем права від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу. Умовами п. 2.1.1. Договору іпотеки від 28 листопада 2006 року передбачено право іпотекодержателя щодо предмету іпотеки у разі невиконання іпотекодавцем зобовязань за договором, зазначеним в п.1.3 цього договору задовольнити за рахунок предмету іпотеки свої вимоги у порядку зазначеному в розділі 5 цього договору, у повному обсязі, включаючи основну суму боргу, відсотки за користування кредитом, відшкодування збитків, завданих відстрочкою (розстрочкою) виконання, або простроченням виконання, неустойку, необхідні витрати на отримання предмету іпотеки, та його реалізацію. В розділі 5 Договору іпотеки від 28 листопада 2006 року встановлено порядок задоволення вимог іпотекодержателя. Так, передбачено, що задоволення здійснюється, зокрема, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки (п. 5.2). Згідно положень п. 5.4 Договору іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється за рішенням суду, чи на підставі виконавчого напису нотаріуса. Відповідно до п. 5.4.1 реалізація предмета іпотеки, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів. Аналогічні положення містяться в Договорі іпотеки від 25 травня 2007 року. Таким чином, вбачається відсутність необхідності зобовязання відповідача надати право продажу в позасудовому порядку предмету іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу з метою реалізації позивачем свого права на задоволення своїх вимог кредитора шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відтак, позовні вимоги в ці й частині є безпідставними. В задоволенні позовних вимог про зобовязання відповідача [PERSON] виконати належним чином умови п.п. 2.3.1 та 2.3.2 Договору іпотеки від 28 листопада 2006 року, та п.п 2.3.1 та 2.3.2 Договору іпотеки від 25 травня 2007 року належить відмовити з наступних підстав. Положеннями ч. 2 ст. 27 ЦПК України передбачено, що особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобовязані подати усі наявні у них докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Проте, в порушення зазначених положень позивачем не було надано доказів порушення свого права, а відтак, зазначені позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими. На підставі викладеного та

Outcome: partial