Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі з 31 липня 2010 року, про що Київським відділом рацсу Одеського міського управління юстиції 7 серпня 2010 року виконаний актовий запис № 608, від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. В позовній заяві позивачка просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що подружні стосунки між ними не підтримуються з січня 2016 року, у них з відповідачем різні характери, погляди на життя, на цьому ґрунті постійно виникали сварки, примирення між ними неможливе. Також просила стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 800 гривень щомісячно. У судовому засіданні 1 серпня 2016 року позивачка наполягала на задоволені своїх вимог, відповідач [PERSON] позов не визнав, просив надати йому час для примирення, та вирішення питання щодо добровільного утримання доньки. У судове засідання 31 серпня 2016 року позивачка та відповідач не зявилися, від позивачки надійшла заява, в якій просила розглянути справу у її відсутності, наполягала на задоволенні позову, відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, однак будь яких відомостей щодо причини відсутності у судовому засіданні, суду не надав. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. У судовому засіданні встановлено, що подружжя припинило сумісне проживання, сім'я розпалася остаточно, і шлюб носить формальний характер. Подальше сумісне проживання суперечить їх інтересам, що мають істотне значення. [PERSON], [INFO] є донькою [PERSON] та [PERSON] (актовий запис про народження № 2141 від 3 березня 2015 року відділу державної рацсу у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції). Згідно з ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що на момент розгляду справи, відповідач офіційно не працевлаштований, його дохід має нерегулярний та мінливий характер, суд вважає за необхідне стягувати аліменти у твердій грошовій сумі. Щодо розміру аліментів, який заявлений позивачкою, суд вважає зазначити наступне. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» встановлений прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з січня 1167 гривень, з 1 травня 1228 гривень, з 1 грудня 1355 гривень. Статтею 141 СК України передбачено, що мати та батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками не впливає на обсяг їхніх прав і не звільніє від обовязків щодо дитини. При викладених обставинах суд вважає законним і справедливим стягнення з [PERSON] аліментів на утримання малолітньої [PERSON] у розмірі 1\\2 частини від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved