Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

ТОВ «Нова Пошта» звернулося до суду з позовом, де прохають стягнути з відповідача на їхню користь суму основного боргу за договором позики у розмірі 50 000 грн., суму штрафних санкцій та інфляційних витрат в розмірі 30\~231 грн. 96 коп. та судовий збір в сумі 1378 грн, оскільки відповідач не сплачує виниклу заборгованість по договору. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та прохає їх задовільнити, проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач будучи належним чином повідомленим про день та час слухання справи, у судове засідання не зявився, не повідомивши про причини неявки та їх поважність, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності та за наявних у справі матеріалів відповідно до положень статей 224-233 ЦПК України. Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядує цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з вимогами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. \~ Статтею 214 ЦПК України визначено, що під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. \~ Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» та [PERSON] укладено договір позики від 16.09.2011 року, відповідно до якого ТОВ «Нова Пошта» передало відповідачу безпроцентну поворотну позику в розмірі 50 000 грн. Підтвердженням отримання грошових коштів є укладений між сторонами договір позики та видатковий касовий ордер від 16.09.2011 р. Відповідно до п.5 договору позичальник зобов'язується повертати позикодавцю щомісячно до 30 числа позику рівними частинами(або іншими частинами письмово погодженими із позикодавцем) та повністю розрахуватись з позикодавцем до 16.09.2015 р. Відповідач свої зобов'язання за договором не виконує, від дати отримання позики не здійснив жодного платежу в рахунок погашення заборгованості. Відповідно до ст. ст.\~625,\~1050 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів. Відповідно до п. 7 договору за невиконання, повне чи часткове, взятих на себе зобов'язань за договором, сторони несуть відповідальність згідно діючого законодавства України та даного договору. Відповідно до п. 9 договору за кожний день прострочення вимог, передбачених п. 5 та пп.5.1. даного договору повернення позичальником позикодавцю позики, позичальнику щоденно нараховується індекс інфляції, пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, неустойка у розмірі 15% від загальної суми заборгованості та 30% річних. За період з 16.09.2015 р. по 10.06.2016 р. прострочення складає 269 днів. Таким чином, згідно наданих розрахунків, заборгованість відповідача перед позивачем станом на 10.06.2016 року складається з суми основного боргу за договором позики в розмірі - 50\~000 грн.; штрафних санкцій в сумі 30\~231,96 грн., які складаються з: витрат від інфляції - 3\~251,15 грн., пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період прострочення в розмірі 15\~926,02 грн. та процентів за користування чужими коштами в розмірі 30% річних 11\~054,79грн (а.с.6-7). Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов'язання є його невиконання чи виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання( неналежне виконання). Відповідно до\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів( суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до\~ст. 1050 ЦК України,\~якщо позичальник не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно дост. 625 ЦК України, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст. 1048 цього кодексу. Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов є обгрунтованим та таким, що підлягає до задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved