Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «РАНТЬЄ» (надалі ТОВ «ФК Рантье») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 19.06.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» (надалі ПАТ «Ідея Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № Л71.188.78474, згідно якого відповідач отримала кредит в розмірі 9304 грн. зі сплатою 0 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів. ПАТ «Ідея Банк» повністю виконав свої зобов'язання згідно кредитного договору, надав відповідачу кредитні кошти, а [PERSON] не повернула банку отриманий кредит у встановлений договором термін, не сплатила нараховані відсотки та комісію. 30.10.2015 р. між ТОВ «ФК «Рантье» та ПАТ «Ідея Банк» укладено договір факторингу №30/10-1, відповідно до якого банк відступив з 30.10.2015 р., а ТОВ «ФК «Рантье» набуло право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором до відповідача на загальну суму 9304 грн. Своїх зобов'язань відповідач [PERSON] не виконала, внаслідок чого станом на 23.12.2016 р. заборгованість за кредитним договором - за тілом кредиту становить 9304 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] та судові витрати у розмірі 1378 грн. Представник позивача ТОВ «ФК Рантье» у судове засідання не з'явився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Проте, представник за довіреністю в позовній заяві просила справу слухати у відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала, зазначила, що отримала кредит біля 4000 грн., однак підтверджуючі документи у неї відсутні. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно з ч. 1ст.627 ЦКУкраїни сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.ст.1049,1050,1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Судом встановлено, що 19 червня 2012 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № Л71.188.78474. Згідно умов договору, банк надав позичальнику [PERSON] кредит на поточні потреби в сумі 9304 грн., включаючи витрати на страховий платіж, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0.0010 % річних від залишкової суми кредиту та плати за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в розмірі 0 % від початкової суми кредиту, строком на 40 місяців з погашенням кредиту та процентів до 19 числа кожного місяця у терміни передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів, та з кінцевим терміном повернення до 19.10.2015 року. ПАТ «Ідея Банк» повністю виконало свої зобов'язання згідно кредитного договору № Л71.188.78474 від 19.06.2012 року та надало відповідачу [PERSON] кредитні кошти у розмірі 9304 грн. шляхом їх перерахування з банківського поточного рахунку [NUMBER]. Вказане підтверджується випискою по рахунку [NUMBER]. Згідно п. 2.1 Розділу 2 кредитного договору, щомісячні внески у рівній сумі 232,6000 грн. мали сплачуватись відповідачем [PERSON] на транзитний рахунок [NUMBER] згідно графіку щомісячних внесків за даним договором до 19.10.2015 року. У порушення умов договору [PERSON] зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконувала, у зв'язку з чим станом на 30.10.2015року заборгованість складає 9304 грн. - основний борг, що підтверджується довідкою-розрахунком від 30.10.2015 року. 30.10.2015 року між ПАТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Рантье» було укладено договір факторингу №30/10-1, згідно умов якого первісний кредитор ПАТ «Ідея Банк» відступив (передав у власність) новому кредитору ТОВ «ФК «Рантье» з 30.10.2015 року, а ТОВ «ФК «Рантье», відповідно до договору факторингу та вимог чинного законодавства, набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором до відповідача згідно з додатком № 2 до даного договору на суму 9304 грн.. В зв'язку з чим, відповідачу [PERSON] було направлено повідомлення про відступлення права вимоги ТОВ «ФК «Рантье» за кредитним договором №Л71.188.78474 від 19.06.2012 року. Станом на 23.12.2016 року згідно наданого позивачем розрахунку заборгованість [PERSON] по кредиту перед ТОВ «ФК «Рантье» становить 9304 грн. Розрахунок є належним доказом розміру заборгованості, що виникла в зв'язку з невиконанням зобов'язань за кредитним договором, оскільки відповідачем такий розрахунок не оспорений та не наданий суду інший розрахунок. Відповідно до ч.1, ч.4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Відповідачем не надано належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст. 57-59 ЦПК України на підтвердження того, що нею було отримано кредит в розмірі близько 4 000 грн. Згідно з ч. 1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч.1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Таким чином, в силу положень ст. ст.1077,1078 ЦК України, ТОВ «ФК «Рантье» являється новим кредитором у зобов'язанні з відповідачем [PERSON] згідно кредитного договору від 19.06.2012 року №Л71.188.78474, що укладений між первісним кредитором ПАТ «Ідея Банк» та відповідачем, а тому позовні вимоги ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та підлягають задоволенню. Крім того, у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача мають бути стягнуті понесені та документально підтверджені судові витрати, що складаються зі сплаченого позивачем судового збору у сумі 1378 грн.

Outcome: approved