Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-24 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, позовні вимоги якого шляхом подання окремої заяви уточнила та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 11 серпня 2017 року, актовий запис № 346, неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] їй не змінювати та всі судові витрати по справі покласти на неї і з відповідача не стягувати. Свої вимоги мотивує тим, що 11.08.2017 між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] Одруження з [PERSON] виявилось невдалим. Спільне життя не складається через те, що у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Вже на початку їх подружнього життя з вини чоловіка виникали між ними непорозуміння, вона не надавала їм значення, мирилася зі всім заради збереження сім`ї. Але чоловік все частіше почав влаштовувати різного роду сварки, скандали, під час яких ображав її нецензурними словами, висловлював неповагу до неї. Останній постійно зловживає алкоголем, вчиняє бійки. Сімейні конфлікти набули постійного характеру. Він не розуміє сутності проблем, які виникають у сім`ї та не здатний підтримувати нормальну моральну атмосферу, піклуватися про побудову сімейних відносин між ними на почуттях взаємної любові і взаємодопомоги. Внаслідок втрати поваги, любові та дружби одне до одного їх сім`я розпалася. Шлюбні відносини між ними припинені, проживають окремо один від одного. За таких обставин жити з чоловіком не бажає, вважає, що подальше подружнє життя між ними неможливе і надання терміну для примирення вважає недоцільним. Переконана, що причини, які спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя її з відповідачем як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Відповідач відзив на позов не подавав. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: Ухвалою суду в 04.06.2019 відкрито провадження у даній справі та призначено провести підготовче судове засідання за участю сторін. 19 липня 2019 року через канцелярію суду від позивачки надійшла заява вх. № 4570/2019, в якій вона просить справу розглядати у її відсутності, позов підтримує, позовні вимоги уточнює, зокрема, просить шлюб розірвати, дитину залишити проживати з нею, прізвище [PERSON] не змінювати, а судові витрати покласти на неї. А також прийняти визнання позову відповідачем та ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні (а.с.16). Відповідачем через канцелярію суду подана заява вх. №4565/2019, в якій останній вказує, що уточнені позовні вимоги визнає повністю, вважає, що примирення між ними неможливе, тому просить шлюб розірвати, розглядати справу без його участі, позов задовольнити та рішення ухвалити в підготовчому судовому засіданні. Вказує, що визнання позову не суперечитиме нічиїм інтересам (а.с.16). Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що заява відповідача про визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (ч. 4 ст. 200 ЦПК України). Враховуючи, що відповідач позов визнав, визнання ним позову не суперечить інтересам сторін, тому суд приймає визнання позову відповідачем та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, про що складено відповідну довідку. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі з 11.08.2017, який зареєстрований Стрийським міським відділом державної РАЦС ГТУЮ у Львівській області, актовий запис №346, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 11.08.2017 (а.с.4). Як вбачається зі світлокопій свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 12.12.2017 Стрийським міським відділом державної РАЦС ГТУЮ у Львівській області, за час спільного проживання у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Дочка [PERSON] проживає з матір`ю [PERSON] , що підтверджується довідками №2008 та №2009 від 25.04.2019 про реєстрацію місця проживання особи, виданих Долинською міською радою (а.с.7,8). Спір з приводу визначення місця проживання дитини відсутній. Між сторонами виник спір з приводу розірвання шлюбу, який вони, враховуючи наявність неповнолітньої дитини, не можуть розірвати в позасудовому порядку. Оцінка суду: Дослідивши докази, які надані позивачкою на обґрунтування позовних вимог, взявши до уваги заяву відповідача про визнання позову, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічне положення містить ч. 1 ст. 24 СК України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Ч. 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Ч. 2 ст. 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи позивачки про те, що сторони спільно не проживають, між ними припинилися будь-які шлюбні відносини, їхній шлюб носить формальний характер. Сторони не бажають зберегти сім`ю, наполягають на розірванні шлюбу, вважають примирення між ними неможливим. Оскільки обидві сторони наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Обидві сторони погодилися щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини разом з матір`ю, позивачкою по справі, висловивши думку з цього приводу відповідно у позовній заяві, заяві про уточнення позовних вимог та у заяві про визнання позову. Виходячи з\~цього,\~суд вважає\~за необхідне\~позов задовольнити,\~шлюб між\~сторонами розірвати, прізвище позивачці [PERSON] після розірвання шлюбу не змінювати, неповнолітню дочку [PERSON] залишити проживати з матір`ю. Позивачка просить судові витрати з відповідача не стягувати та залишити їх за нею. На підставі викладеного, статей 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113, 114 СК України,

Outcome: approved