Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» звернулося до суду з позовною заявою до МІЩАКА [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідно до укладеного Кредитного договору № 50005651 від 13 серпня 2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 207\~540,88 грн., що еквівалентно на дату укладання Договору 25\~606 доларів США, строком на 60 місяців зі змінною процентною ставкою з цільовим призначенням для придбання автомобіля марки VW, модель T5GP Kasten, кузов № [NUMBER], обєм двигуна 1\~968 куб.см, рік випуску 2011 року. Крім того, 01 серпня 2013 року між сторонами була укладена [PERSON] угода №1, згідно якої позивач надав відповідачеві [PERSON] кредит у сумі еквівалент 7\~606,84 дол. США в українських гривнях, що на дату укладання [PERSON] кредиту становило 61\~843,61 грн. У звязку з порушенням зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 19 серпня 2016 року має загальну суму основного боргу зі сплати Кредиту за Договором 474\~618,67 грн., заборгованість за несплаченими платежами за [PERSON] кредитом на загальну суму 88\~162,56 грн., розмір збитків, завданих позивачеві у звязку з неналежним виконанням відповідачем договору 8\~400,00 грн., загальну суму втрат від інфляційних процесів, що підлягає сплаті через невиконання відповідачем грошових зобовязань за Договором 33\~433,96 грн., загальну суму втрат від інфляційних процесів, що підлягає сплаті через невиконання відповідачем грошових зобовязань за [PERSON] кредитом 14\~930,29 грн. Просить суд стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» загальну суму основного боргу зі сплати Кредиту за Договором 474\~618,67 грн., заборгованість за несплаченими платежами за [PERSON] кредитом на загальну суму 88\~162,56 грн., розмір збитків, завданих позивачеві у звязку з неналежним виконанням відповідачем договору 8\~400,00 грн., загальну суму втрат від інфляційних процесів, що підлягає сплаті через невиконання відповідачем грошових зобовязань за Договором 33\~433,96 грн., загальну суму втрат від інфляційних процесів, що підлягає сплаті через невиконання відповідачем грошових зобовязань за [PERSON] кредитом 14\~930,29 грн., а загалом - 619\~545,48 грн. та судові витрати. У судове засідання представник позивача [PERSON], яка діє на підставі Довіреності від 10 травня 2016 року (а.с.116) не зявилася. 21 вересня 2016 року надала до суду Заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с.115). Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У звязку з тим, що м. Горлівка Донецької області віднесено до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 № 1085-р., при цьому, з 27.11.2014 припинено приймання поштових відправлень на/з територію(ї) Донецької та Луганської областей до/з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, у т.ч. до/з м. Горлівка (згідно з інформацією, розміщеною на офіційному веб-сайті УДППЗ Укрпошта) (а.с.111). У відповідності до ч.5 ст. 74 ЦПК України « У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: - юридичним особам та фізичним особам - підприємцям за адресою місцезнаходження ( місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців; - фізичним особам, які не мають статусу підприємців за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином». Відповідно до ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання ( перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. Згідно до ч.9 ст. 74 ЦПК України «Відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. На ці випадки поширюється правило частини четвертої цієї статті.» У відповідності до п.1 [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10-1437/0/4-14 від 13 жовтня 2014 року « При вирішенні питання про публікацію оголошення про виклик у суд через оголошення в пресі необхідно керуватися, крім Глави 7 Цивільного процесуального кодексу України Порядком визначення друкованого засобу масової інформації, у якому розміщуються оголошення про виклик до суду відповідача, третіх осіб, свідків, місце фактичного проживання ( перебування) яких невідоме, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25 січня 2006 року № 52 ( Порядок), а також Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2013 року № 1022-р. «Про друковані засоби масової інформації загальнодержавної та місцевої сфери розповсюдження, в яких у 2014 році розміщуються оголошення про виклик до суду відповідача, третіх осіб, свідків, місце фактичного проживання ( перебування) яких невідоме». Відповідно до п.2 Порядку оголошення про виклик до суду публікується в установлені законодавством строки у друкованому засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та в друкованому засобі масової інформації місцевої сфери розповсюдження за останнім відомим місцем проживання ( перебування) на території України відповідача, третіх осіб, свідків. Таким чином належним повідомленням відповідача буде вважатися його виклик у суд, здійснений одночасно у двох друкованих засобах масової інформації: загальнодержавної та місцевої сфер розповсюдження. При встановленні регіону, у якому має бути опубліковано відповідне оголошення, необхідно враховувати, що згідно з наведеною нормою Порядку визначальним фактором є не розташування суду, який розглядає справу, а останнє відоме місце проживання ( перебування) на території України відповідача. Також необхідно зважати на те, що норми ч.9 ст. 74 ЦПК України мають бути застосовані щодо кожного із судових засідань.» Оголошення у пресі Газеті «Урядовий кур»єр» про виклик до судового засідання відповідача [PERSON] було опубліковано у Газеті «Урядовий кур»єр» № (182 (5802)) від 28 вересня 2016 року (а.с122-123). Тому з 28 вересня 2016 року відповідач [PERSON] вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин. Відповідач повідомлений у встановленому порядку ( належним чином) про час і місце судового розгляду справи не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, тому суд, враховуючи згоду позивача ( представника позивача), вважає можливим відповідно до правил ч.1 ст. 224 ЦПК України вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідач [PERSON] своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявився, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої статті 224 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Як встановлено у судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, відповідно до укладеного Кредитного договору № 50005651 від 13 серпня 2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 207\~540,88 грн., що еквівалентно на дату укладання Договору 25\~606 доларів США, строком на 60 місяців зі змінною процентною ставкою з цільовим призначенням для придбання автомобіля марки VW, модель T5GP Kasten, кузов № [NUMBER], обєм двигуна 1\~968 куб.см, рік випуску 2011 року. Крім того, 01 серпня 2013 року між сторонами була укладена [PERSON] угода №1, згідно якої позивач надав відповідачеві [PERSON] кредит у сумі еквівалент 7\~606,84 дол. США в українських гривнях, що на дату укладання [PERSON] кредиту становило 61\~843,61 грн. У відповідності до ч. 1 ст. 526 ЦК України «Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору…» У відповідності до ч. 1 ст. 527 ЦК України «Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту».У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України «Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач зобовязання за вказаним Договором належним чином не виконав. У звязку з зазначеним порушенням зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 19 серпня 2016 року має загальну суму основного боргу зі сплати Кредиту за Договором 474\~618,67 грн., заборгованість за несплаченими платежами за [PERSON] кредитом на загальну суму 88\~162,56 грн., розмір збитків, завданих позивачеві у звязку з неналежним виконанням відповідачем договору 8\~400,00 грн., загальну суму втрат від інфляційних процесів, що підлягає сплаті через невиконання відповідачем грошових зобовязань за Договором 33\~433,96 грн., загальну суму втрат від інфляційних процесів, що підлягає сплаті через невиконання відповідачем грошових зобовязань за [PERSON] кредитом 14\~930,29 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Статтею 629 ЦК України чітко встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобовязання. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач зобовязання за вказаним Договором належним чином не виконав. У звязку з зазначеним порушенням зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 19 серпня 2016 року має загальну суму основного боргу зі сплати Кредиту за Договором 474\~618,67 грн., заборгованість за несплаченими платежами за [PERSON] кредитом на загальну суму 88\~162,56 грн., розмір збитків, завданих позивачеві у звязку з неналежним виконанням відповідачем договору 8\~400,00 грн., загальну суму втрат від інфляційних процесів, що підлягає сплаті через невиконання відповідачем грошових зобовязань за Договором 33\~433,96 грн., загальну суму втрат від інфляційних процесів, що підлягає сплаті через невиконання відповідачем грошових зобовязань за [PERSON] кредитом 14\~930,29 грн. Згідно ст. ст. 549, 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання; неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. У відповідності до Висновків Верховного Суду України, викладених в постановах, ухвалених за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст. 355 Цивільного процесуального кодексу України, за 2 півріччя 2013 року від 01.02.2014 року « У разі встановлення в договорі різних видів цивільно-правової відповідальності за різні порушення його умов одночасне застосування таких заходів відповідальності не свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення ( Постанова судових палат у цивільних та у господарських справах Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року у справі №6-116цс13)». Таким чином суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» слід стягнути заборгованість за Кредитом в сумі 619\~545,48 грн., задовольнивши позовні вимоги в повному обсязі. Згідно із частиною 1 статті 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України „ Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати . У відповідності до п. 35 Постанови №10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року « Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах»: «вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати». Відповідно до п/п 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» з позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1,5% відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25 грудня 2015 року № 928-VІІІ мінімальна заробітна плата станом на 01 січня 2016 року складала 1378,00 грн. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 9293 грн. 19 коп. (а.с.107). Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості з [PERSON] З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у сумі 9293 грн. 19 коп., який підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача і тому з відповідача слід стягнути на користь позивача ТОВ «Порше Мобіліті» витрати по сплаті ним судового збору, у розмірі 9293 грн. 19 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved