Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

Стислий зміст вимог заявника. У квітні 2021 року заявник звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме, що архівна довідка Трудового архіву виконавчого комітету Ковельської міської ради №0575 від 25.03.2020 року, в якій є дані про зарплату [PERSON] (так в особовому рахунку російською мовою) за 1987 рік, [PERSON] (так в особових рахунках російською мовою) за 1988-1991 року і [PERSON] (так в особовому рахунку українською мовою) за 1992 рік, належить одній і тій же особі -[PERSON] , [INFO] . Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що коли вона досягла пенсійного віку та набула право на пенсійне забезпечення, то звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області із заявою про призначення пенсії. В подальшому при перевірці архівної довідки про заробітну плату було встановлено невідповідність записів у довідці з трудового архіву виконавчого комітету Ковельської міської ради №0575 від 25.03.2020 року, зокрема допущені помилки при написанні по батькові [PERSON] , а саме - замість вірного « [PERSON] » працівниками відділу кадрів вказано «[PERSON]», « [PERSON] », « [PERSON] .» Вирішити дане питання в адміністративному порядку неможливо, а тому змушена звернутися до суду з даною заявою, оскільки без встановлення даного факту, вона буде позбавлена можливості реалізувати свої права на призначення їй відповідної пенсії. Прохає суд ухвалити рішенням, яким заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити. Рух справи в суді. Заява надійшла до суду 14 квітня 2021 року. 16 квітня 2021 року відкрито провадження у справі з викликом учасників судового розгляду та призначено розгляд справи на 12 травня 2021 року. В судове засідання заявник не з`явилася, подала клопотання про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Стислий виклад позиції інших учасників справи. Представник Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області будучи належним чином повідомленим, про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Фактичні обставини, встановлені судом. Наведені заявником обставини підтверджені наступними доказами у справі. Як вбачається з матеріалів справи: паспорт серії [NUMBER] виданий Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області, на ім`я [PERSON] , яка народилася в с.Новий Мосор Ковельського району Волинської області. У довідці про присвоєння ідентифікаційного номера, вказано заявника [PERSON] . В свідоцтві про народження серії [NUMBER] від 29.11.1960 року виданого Новомосирівською сільською радою Ковельського району Волинської області, вказано [PERSON] , яка народилася [INFO] в с.Новий Мосир Ковельського району Волинської області. У графі батько вказаний - [PERSON] . Згідно з свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] від 06.09.1980 року, [PERSON] , ( [INFO] ) та [PERSON] одружилися [INFO] , після реєстрації шлюбу заявник взяла прізвище « [PERSON] ». Відповідно до записів Трудової книжки № [NUMBER] , виданої на ім`я « [PERSON] » (російською мовою) та « [PERSON] », [INFO] (українською мовою), встановлено, що остання в період з 06.02.1981 року по 16.01.2001 року працювала у Ковельському відділі робітничого постачання. Пенсійне посвідчення № [NUMBER] , видане також на ім`я [PERSON] . Разом з тим, згідно з Архівною довідкою виданою Трудовим архівом виконавчого комітету Ковельської міської ради №0575 від 25.03.2020 року, в якій є дані про зарплату, вказано [PERSON] (так в особовому рахунку російською мовою) за 1987 рік, [PERSON] (так в особових рахунках російською мовою) за 1988-1991 року і [PERSON] (так в особовому рахунку українською мовою) за 1992 рік. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Заява підлягає задоволенню. Відповідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до п. 12 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по -батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення Необхідність встановлення факту правовстановлюючого документу у цій справі пов`язана із реалізацією права заявника на призначення пенсії. Таким чином вказаний факт може бути встановлений судом в порядку окремого провадження. Вирішуючи питання щодо існування даного факту суд виходить з наступного. Різниця в написанні по-батькові заявника « [PERSON] », « [PERSON] », « [PERSON] » на « [PERSON] » викликана технічною опискою через їх співзвучність та помилки при перекладі з російської мови на українську. Згідно повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, доводиться та обставина, що заявнику [PERSON] , відмовлено у призначені пенсії, оскільки вказано неправильно по-батьові заявника та рекомендовано звернутися до суду про встановлення факту належності документа. За викладених обставин суд не має сумнівів, що заявник не має іншої можливості ніж в судовому порядку встановити факт приналежності їй правовстановлюючого документу, а відтак подану заяву слід задовольнити. На підставі ст.ст. 10, 12, 13, 81, 141, 247, 263-265, 293-294,315 ЦПК України, -

Outcome: approved