Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. 01.12.2020 року [PERSON] звернулася до Малинського районного суду Житомирської області з позовною заявою про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Предметом позовних вимог є визнання за [PERSON] права власності на ѕ частини житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в [ADDRESS] , а саме: як за дружиною забудовника [PERSON] в частині 1/2, а також в порядку спадкування після смерті сина [PERSON] в 1/4 частині. Підставою позовних вимог є те, що з 1971 року позивач проживала разом з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу. [INFO] у позивача від спільного проживання з [PERSON] народилася дитина [PERSON] . 27.08.1974 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Рішенням виконкому Малинської міської ради депутатів трудящихся №24 від 29.10.1971 року [PERSON] було надано право індивідуального будівництва на земельній ділянці [ADDRESS] , площею 600 кв.м. та здійснено відвід земельної ділянки на місцевості. 25.11.1971 року виконкомом Малинської міської ради депутатів трудящихся було видано Договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з рахунком кімнат від однієї до п`яти включно, який посвідчений нотаріально. Отримавши земельну ділянку, позивач разом з чоловіком розпочали будівництво житлового будинку за рахунок спільних зусиль та грошових коштів. У 1976 році [PERSON] з родиною почали проживати у новозбудованому будинку. Станом на 1981 року даний об`єкт нерухомого майна був фактично завершений будівництвом. Проте [PERSON] не отримав правовстановлюючий документ на домоволодіння. 24.03.1981 року шлюб між [PERSON] та позивачем було розірвано. Дитина [PERSON] залишився проживати разом з матір`ю. [INFO] в м. Малині Житомирської області помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на все належне йому за життя майно, в тому числі на житловий будинок в [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] разом з ним проживав та був зареєстрований син [PERSON] , який в силу ч.3 ст.1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину після смерті батька, оскільки не заявив про свою відмову від неї. [INFO] в м. Малині Житомирської області помер син позивача та [PERSON] - [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на все належне спадкодавцю за життя майно, в тому числі на Ѕ частину спірного домоволодіння. З метою реалізації своїх спадкових прав після смерті [PERSON] позивач звернулася до державного нотаріуса Малинської державної нотаріальної контори, однак вмотивованою постановою №02-14/1021 від 23.10.2020 року нотаріус відмовив [PERSON] у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом по причині відсутності правовстановлюючого документу на домоволодіння по [ADDRESS] . Таким чином позивач в позасудовому порядку реалізувати свої спадкові права не в змозі, а тому звернулася до Малинського районного суду з позовною заявою про визнання права власності на ѕ частини житлового будинку з надвірними будівлями в порядку спадкування. Позивач вважає, що оскільки домоволодіння було побудоване спільно нею з чоловіком [PERSON] за час перебування у шлюбі, то вона має право на Ѕ частку будинку, як його дружина. Також [PERSON] має право на Ѕ частку частини житлового будинку в порядку спадкування після смерті свого сина [PERSON] , а всього - на ѕ частки вищезазначеного об`єкта нерухомого майна. Відповідачем по справі є онук позивача та, відповідно, син [PERSON] - [PERSON] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, 25.01.2021 року подав заяву, згідно якої просив проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги [PERSON] визнав, не заперечив щодо їх задоволення. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору в особі Малинської міської ради Житомирської області, залученої до участі у справі №283/2501/19 ухвалою суду від 12.02.2021 року, в судове засідання не з`явився, подав заяву, згідно якої просив проводити розгляд справи без його участі, не заперечив щодо задоволення позовних вимог [PERSON] . Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши наявні докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, вважає необхідним задовольнити позовні вимоги [PERSON] , виходячи з наступного. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Встановлено, що 29.10.1971 року виконавчим комітетом Малинської міської ради депутатів трудящихся було винесено рішення №24 про відведення під індивідуальне будівництво [PERSON] земельної ділянки [ADDRESS] , площею 600 кв.м. (а.с.14). 25.11.1971 року між директором комунальних підприємств виконкому Малинської міської ради трудящихся Житомирської області Баклановим Г.В. та [PERSON] , як забудовником, було укладено Договір на надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, з кількістю кімнат від однієї до п`яти включно, посвідчений державним нотаріусом Малинської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №77 (а.с.16-17). Вищезазначену земельну ділянку було передано [PERSON] на підставі Акту від 25.11.1971 року (а.с.15). Також в матеріалах справи міститься Генеральний план забудови земельної ділянки по [ADDRESS] (а.с.18) та Проект житлового будинку по [ADDRESS] (а.с.19-21). [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.10). 27.08.1974 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища індексний номер 00028518205 від 12.11.2020 року (а.с.12-13). Після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON] . 24.03.1981 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що також підтверджується вищевказаним витягом ДРАЦС. У 1985 році позивач повторно уклала шлюб та змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] (а.с.10). Згідно рішення Малинського районного суду Житомирської області від 11.02.2004 року шлюб між сином позивача та [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.11). [INFO] в м. Малині Житомирської області помер [PERSON] ,про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , актовий запис про смерть №101 (а.с.38). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне спадкодавцю за життя майно, в тому числі на житловий будинок по [ADDRESS] . З будинкової книги по житловому будинку [ADDRESS] , вбачається, що на момент смерті [PERSON] разом з ним був зареєстрований його син [PERSON] (а.с.33-35). Отже, після смерті [PERSON] спадщину прийняв його син [PERSON] , оскільки не заявив про свою відмову від спадщини (ч.3 ст.1268 ЦК України). Відповідно до довідки Малинської державної нотаріальної контори №02-14/213 від 01.12.2020 року спадкова справа до майна померлого [PERSON] не заводилася (а.с.55). [INFO] в м. Малині Житомирської області помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис про смерть №16 (а.с.39). Відповідно до довідки Малинського ВК ЖРЕП №695 від 07.03.2019 року, на день смерті [PERSON] проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] . Крім нього в даному будинку ніхто не був зареєстрований (а.с.49). Після смерті [PERSON] за заявами його сина [PERSON] та матері [PERSON] державним нотаріусом Малинської державної нотаріальної контори Іваненко О.М. була відкрита спадкова справа №64/2019 (а.с.45-54). Постановою державного нотаріуса №02-14/1021 від 23.10.2020 року [PERSON] було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] по причині відсутні правовстановлюючого документу на домоволодіння по [ADDRESS] (а.с.54). Згідно довідки Малинського районного комунального підприємства з технічної інвентаризації Житомирської обласної ради №144 від 13.10.2020 року, право власності на житловий будинок [ADDRESS] станом на 01.01.2013 року не зареєстровано (а.с.28). На замовлення позивача ТОВ «Малинське бюро технічної інвентаризації» було виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] (а.с.22-27). Мотиви та застосовані норми права. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ЦПК України. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Щодо визнання за [PERSON] права власності на Ѕ частку домоволодіння по [ADDRESS] , як за дружиною забудовника, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. У ході судового розгляду справи судом встановлено, що домоволодіння по [ADDRESS] було побудоване позивачем спільними зусиллями з [PERSON] за час перебування їх у шлюбі. Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту право на спадкування мають спадкоємці за законом відповідно до встановленої Кодексом черговості. [PERSON] за життя заповіту не складав. Як дружина спадкодавця [PERSON] є спадкоємцем І черги за законом згідно ст.1261 ЦК України, разом з сином [PERSON] , який на час відкриття спадщини був зареєстрований разом з спадкодавцем. З матеріалів справи вбачається, що на день смерті [PERSON] володів правами та обов`язками забудовника на житловий будинок по [ADDRESS] . Таким чином, [PERSON] має право на успадкування прав та обов`язків дружини забудовника на житловий будинок, що належав спадкодавцеві [PERSON] на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Отже, фактично позивачці належить 1/2 частина спірного будинку та прав на нього, як за дружиною забудовника. Щодо визнання права власності за [PERSON] на ј частку житлового будинку по [ADDRESS] , у порядку спадкування після смерті сина, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Постановою державного нотаріуса №02-14/1021 від 23.10.2020 року позивачу відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] . Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. [PERSON] та [PERSON] подали заяву до нотаріальних органів про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Частиною 2 ст. 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно з ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Отже, матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач є спадкоємцями померлого [PERSON] першої черги за законом. При цьому суд враховує, що визнання позову відповідачем є його диспозитивним правом, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи, інтереси інших осіб відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про задоволення поданого позову. Судові витрати по справі вважати фактично понесеними.

Outcome: approved