Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія є гроші» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свій позов обґрунтовує тим, що 28.04.2018 року між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання позики №3417000221-002193, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Цей договір було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті https//e-groshi.com і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення договору. Повідомленням від 19.05.2018 року підтверджується, що позивачем було перераховано на картковий рахунок відповідача № [NUMBER] позику у розмірі 1400, 00 (одна тисяча чотириста) гривень. Дана сума перерахована на підставі договору співробітництва № 2829 від 28.12.2017 року. Строк, на який надається позика за цим договором становить 15 днів. Відповідно до цього, датою повернення вказаних коштів [PERSON] є 12.05.2018 року включно (не пізніше 23:00 год.). Відповідно до умов договору сума процентів за користування позикою становить 61,18 грн. за 15 днів. Проценти за користування позикою становлять 2% за кожен день користування, що становить 730 процентів річних. Фіксована процентна ставка за цим договором становить 2% (28,00 грн. процентів) за кожен день, починаючи з дати видачі позики, і закінчуючи датою фактичного повернення коштів включно, протягом строку користування позикою. Загальна сума позики здорожчання позики за весь період її складає 1461,18 грн. Зважаючи на те, що відповідач не повернула суму позики у встановлених строк, загальна сума заборгованості відповідача станом на 11.10.2018 року становить 12 101,18 грн., з яких: заборгованості за кредитом - 1400 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 4317,18 грн., заборгованості за пенею - 6384,00 грн. З огляду на наведене позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія є гроші» заборгованість за договором заборгованість за договором про надання позики №3417000221-002193 від 28.04.2018 року в сумі 12101,18 грн. та судові витрати пов'язані з розглядом справи, з яких: судовий збір в розмірі 1762,00 грн. та витрати на юридичні послуги в розмірі 1500,00 грн. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 жовтня 2018 року в даній справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав суду заяву, в якій просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, щодо заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. У встановлений судом строк відзив на позов не подав. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.04.2018 року між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання позики № 3417000221-002193, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Вказаний договір було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті https//e-groshi.com і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення договору. Відповідно до п. 2.1. договору позикодавець на умовах цього договору надає позичальнику кошти у позику на умовах фінансового кредиту, що виражена у грошових коштах у національній валюті України, відповідно до заявки на отримання позики, та відповідно до умов цього договору, а позичальник зобов'язується отримати (прийняти) та повернути позику та сплатити суму процентів користування позикою в порядку і в строк визначений цим договором (а.с. 12-18). Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу позику у розмірі, встановленому договором, що підтверджується повідомленням від 19.05.2018 року про здійснення перерахунку коштів (позики) у сумі 1400 грн. на картковий рахунок відповідача № [NUMBER] (а.с.24). Відповідно до умов п. 10.1.3 договору позичальник зобов'язується вчасно повернути позику та сплатити суму процентів за користування позикою. Строк надання послуг за цим договором (строк на який надається позика) розпочинається з моменту отримання позичальником коштів відповідно до умов договору (п. 5.1. договору). Строк, на який надається позика за цим договором становить 15 днів (п. 5.2. договору). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Судом встановлено, що станом на 11.10.2018 року відповідачем прострочені строки повернення позики, встановлені п. 5.4. даного договору, що призвело до виникнення заборгованості в розмірі 12101,18 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 1400 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом 4317,18 грн., заборгованості за пенею 6384,00 грн., (а.с. 20-23). Однак, відповідно до розрахунку заборгованості наданого позивачем нарахована сума пені складає 6384 грн., при цьому заборгованість за кредитом становить 1400 грн. Згідно ч. 3 ст.549 ЦК України - пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Частиною 3 статті 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року істотними обставинами в розумінні ч. 3 ст.551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь в зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Враховуючи те, що розмір пені значно перевищує розмір заподіяних невиконанням зобов'язання збитків, виходячи з принципу розумності та справедливості суд вважає, що розмір пені слід зменшити до суми 1400 грн., що є співмірним із сумою заборгованості по кредиту та в силу вимог ч. 3 ст. 551 ЦК України є самостійною підставою для зменшення розміру пені. За таких обставин, заборгованість за кредитним договором, яка підлягає стягненню з відповідача в користь позивача становить суму в розмірі 7117,18 грн., з яких: 1400 грн. заборгованість за кредитом; 4317,18 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом, пеня 1400 грн. Згідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов задоволено частково (59 % від заявлених вимог) сума понесених витрат по сплаті судового збору підлягає стягненню з відповідача в користь позивача пропорційно задоволених позовних вимог в розмірі 1039,58 грн. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Такі витрати можуть включати в себе гонорар адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката. На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем до позовної заяви долучено копію договору про надання юридичних послуг №01/08-2 від 01.08.2018 року, укладеним між фізичною-особою підприємцем [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія є гроші» та акт прийому передачі наданих послуг №4 до вказаного договору на загальну суму 1500 грн (а.с.40-41). Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Отже, враховуючи, що відшкодуванню підлягають лише витрати на правничу допомогу адвоката, а не фізичної особи-підприємця, яка надає юридичні послуги, вимога позивача про стягнення з відповідача в його користь 1500,00 грн. витрат за надання юридичних послуг не підлягає до задоволення. На підставі наведеного та

Outcome: partial