Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія» звернулось в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату спожитої електричної енергії за період з 01.01.2019 року по 14.07.2020 року в розмірі 4732,38 грн. та судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» з 01 січня 2019 року позивач розпочав діяльність з постачання електричної енергії споживачам. На підставі договору №1813126 про користування електричною енергією від 19 червня 2006 року, укладеного з відповідачем, та публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, позивач з 01 січня 2019 року здійснював постачання електричної енергії відповідачу за адресою: [ADDRESS] . Відповідачем за період з 01.01.2019 року по 14.07.2020 року було використано 3810 кВт/год. Проте порушуючи вимоги ПРРЕЕ та Договору відповідач не розрахувався за спожиту електричну енергію, тому заборгованість станом на 03.09.2020 року складає 4732,38 грн. Справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, на підставі ч. 1 ст. 274 ЦПК України, із викликом сторін у судове засідання. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву в якій на задоволенні позовних вимог наполягає, розгляд справи просить проводити за його відсутності. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового засідання повідомлявся належним чином, а також давалось оголошення на сайті Судової влади України про виклик відповідача, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв, клопотань не надав. Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України вважається таким, що про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 19 червня 2006 року між Олександрійським РЕМ ВАТ «Кіровоградобленерго» (постачальник) та [PERSON] (споживач) укладено договір №1813126 про користування електричною енергією, відповідно до якого постачальник зобов`язався постачати споживачу електричну енергію за адресою: [ADDRESS] . На підставі Закону України «Про ринок електричної енергії» з 01 січня 2019 року обов`язок щодо постачання електричної енергії на території Кіровоградської області перейшов до ТОВ «Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія». Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії (абз. 5. п. 13 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії»). З матеріалів справи також вбачається, що, починаючи з 01.01.2019 року позивач за адресою: [ADDRESS] постачав електричну енергію. Тобто, між сторонами було укладено публічний договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг шляхом фактичного споживання відповідачем електричної енергії, з відкриття відповідачу особового рахунку № [NUMBER] . Відповідно до ст.67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. За змістом ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»: житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. До житлово-комунальних послуг належать, зокрема, послуги постачання та розподілу електричної енергії (п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» на споживача покладено обов`язок, серед іншого, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. При цьому, ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Системний аналіз зазначених норма права дає підстави зробити висновок, що споживач комунальних послуг, незалежно від факту укладення договору про надання житлово-комунальної послуги, зобов`язаний оплачувати фактично отримані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства. З роздруківки платежів по особовому рахунку відповідача № [NUMBER] вбачається, що з 01 січня 2019 року по 14 липня 2020 року відповідачем спожито 3810 кВт/г на загальну суму 4732,38 грн. Згідно зі ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612, ст. 629 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Враховуючи те, що відповідач, як споживач, не виконала передбачені публічним договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг і законом зобов`язання, внаслідок чого утворилася заборгованість за фактично отримані комунальні послуги, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 2102,00 грн.

Outcome: approved