Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

ТОВ «Порше Мобіліті» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості та збитків відповідно до кредитного договору, посилаючись на те що між ТОВ «Порше Мобіліті» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 50011581 від 28.01.2014 року, відповідно якого позивач надав відповідачеві кредит у сумі 325793,25 гривень, що еквівалентно на дату укладання Договору 37447,50 доларів США, строком на 60 місяців, зі змінною процентною ставкою, з цільовим призначення для придбання автомобіля марки VW, модель СС, кузов № [NUMBER], обєм двигуна 1968 куб.см., рік випуску 2013, а відповідач зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути кредит у повному обсязі згідно графіка платежів, який є частиною договору. Крім того, позивач надав відповідачеві додатковий кредит у розмірі 117286,00 гривень, що еквівалентно на дату укладання Договору13481,15 доларів США, строком на 60 місяців, зі змінною процентною ставкою з цільовим призначенням для оплати страхових платежів за Договором страхування укладеним на виконання умов Кредитного договору з АТ СК «АХА Страхування», а також додатковий кредит-2 у сумі 21502,50 гривень, що еквівалентно на дату укладання Договору 2471,55 доларів США, строком на 60 місяців. Згідно з п. 1.6. Умов кредитування, виконання зобовязання Відповідача за цим договором забезпечується заставою майна, відповідно до укладеного Сторонами договору застави транспортного засобу №50011581 від 07.02.2014 року, за яким з метою забезпечення виконання зобовязань за договором відповідачем було передано у заставу автомобіль марки VW, модель СС, кузов № [NUMBER], обєм двигуна 1968 куб.см., рік випуску 2013, реєстраційний номер [NUMBER], заставною вартістю 434391,00 гривень, а також усім майном відповідача на яке може бути звернено стягнення за законодавством України. В порушення вимог чинного законодавства та умов Договору, відповідач перестав виконувати свої зобов'язання за Договором, частково не сплативши кредит. В результаті порушення відповідачем свого зобов'язання за договором загальна сума основної заборгованості на дату складання позову складає 452390,43 гривень. Просить суд стягнути з відповідача основну суму заборгованості за кредитним договором №50011581 від 28.01.2014 року у розмірі 443161,98 гривень, збитки у розмірі 6000,00 гривень , 3 % річних у розмірі 3228,45 гривень, що разом складає 452390,43 гривень, а також судові витрати - судовий збір 3 654,00 грн. та вартість послуг юристів 5000,00 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але від нього надійшла заява в якій він просить справу розглядати без його участі, заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні суду пояснила, що торги по реалізації автомобіля були проведені без її відома, державний виконавець не поставив її до відома про проведення оцінки автомобіля, а також їй невідомо з яких підстав було відкрито виконавче провадження в м. Буча Київської області, оскільки у кредитному договорі та згідно її паспорту, вона зареєстрована у [INFO]. Наявність боргу визнає. Вислухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає що заявлений позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав: У відповідності до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 4 статті 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В силу ч.1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Судом встановлено, що між товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» і [PERSON] було укладено Кредитний договір № 50011581 від 28.01.2014 року, відповідно якого позивач надав відповідачеві кредит у сумі 325793,25 гривень, що еквівалентно на дату укладання Договору 37447,50 доларів США, строком на 60 місяців, зі змінною процентною ставкою, з цільовим призначення для придбання автомобіля марки VW, модель СС, кузов № [NUMBER], обєм двигуна 1968 куб.см., рік випуску 2013, а Позичальник зобов'язався прийняти кредитні кошти, належним чином використовувати та повернути кредит у повному обсязі шляхом здійснення щомісячних платежів відповідно до умов кредитного договору та Графіку погашення кредиту, який є не від'ємною частиною цього договору. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №50011581 від 07.02.2014 року, укладено договір застави транспортного засобу, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] зареєстрований в реєстрі за №159, за яким в заставу передано автомобіль марки за яким з метою забезпечення виконання зобовязань за договором відповідачем було передано у заставу автомобіль марки VW, модель СС, кузов № [NUMBER], обєм двигуна 1968 куб.см., рік випуску 2013, реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідно до п.1.3.1. загальних умов кредитування, що становлять невідємну частину Договору, розмір платежів, що підлягають сплаті Відповідачем у поверненні кредиту, Додаткового кредиту та Додаткового кредиту-2, визначено в еквівалентні іноземної валюти станом на день укладення Договору у Графіку погашення кредиту, який є невід'ємною частиною Договору. В подальшому Відповідач зобовязався сплачувати платежі у повернення кредиту, Додаткового кредиту та Додаткового кредиту-2 відповідно до виставлених позивачем рахунків в гривні; при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у графіку погашення кредиту, чинного на момент виставлення рахунку обмінного курсу за безготівковими операціями банку, зазначеного у Договорі. Згідно п.3.2.1. умов кредитування, у випадку порушення відповідачем терміну сплати будь-якого чергового платежу (його частини) з повернення кредиту відповідно до графіка погашення кредиту та/або сплати за користування кредитом на строк щонайменше 1 календарний місяць позивач має право визнати термін повернення Кредиту таким, що настав та/або вимагати дострокового розірвання договору. Пунктом 8.1. умов кредитного договору передбачено, що у разі порушення Позичальником терміну сплати будь-якого чергового платежу з повернення кредиту, Позичальник сплачує компанії пеню у розмірі 10% річних від суми заборгованості за кожен день прострочення до моменту повного погашення заборгованості включно. Згідно до п.п.8.2, п.8.3. умов кредитного договору, у разі порушення Позичальником терміну повернення кредиту Позичальник сплачує компанії штраф у розмірі 20 відсотків від суми кредиту. За кожен випадок порушення позичальником умов пунктів 5.1, 5.2, 5.3, 5.4, Позичальник сплачує компанії штраф у розмірі еквіваленту 15 Євро чи 20 доларів США відповідно до еквіваленту суми кредиту у кредитному договорі на момент направлення першої вимоги компанією, та відповідно еквівалент 20 Євро чи 25 доларів США за направлення другої вимоги, та еквівалент 25 Євро чи 30 доларів США за направлення третьої вимоги, у разі її надіслання. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідач [PERSON] не виконувала належним чином взяті на себе зобов'язання із повернення кредиту та відсотків, тому 11.09.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на предмет застави для задоволення вимог заставодержателя в розмірі 555040,97 гривень, в тому числі несплачені чергові платежі (прострочені відсотки та прострочена сума основного боргу) 49982,70 гривень, штрафні санкції за вимоги щодо сплати в розмірі 2610,72 гривень, штрафу за порушення терміну повернення кредиту в розмірі 88600,79 гривень, суми кредиту 413846,76 гривень. Даний виконавчий напис був пред`явлений до примусового виконання та 12.09.2014 року головним державним виконавцем відділу ДВС Бучанського міськрайонного управління юстиції Київської області було відкрито виконавче провадження. Головним державним виконавцем відділу Бучанського міськрайонного управління юстиції Київської області 22.09.2014 року було винесено постанову про розшук майна боржника, а саме: автомобіль марки VW, модель СС, кузов № [NUMBER], обєм двигуна 1968 куб.см., рік випуску 2013, реєстраційний номер [NUMBER], колір коричневий. Головним державним виконавцем відділу Бучанського міськрайонного управління юстиції Київської області 13.10.2014 року було винесено постанову про зняття з розшуку майна боржника, а саме: автомобіль марки VW, модель СС, кузов № [NUMBER], обєм двигуна 1968 куб.см., рік випуску 2013, реєстраційний номер [NUMBER], колір коричневий в звязку з тим, що транспортний засіб розшукано. 14.10.2014 року автомобіль марки VW, модель СС, кузов № [NUMBER], обєм двигуна 1968 куб.см., рік випуску 2013, реєстраційний номер [NUMBER], колір коричневий було примусово вилучено, що підтверджується актом опису та арешту майна. 27.04.2015 року предмет застави був реалізований шляхом проведення електронних торгів на суму 545040,97 гривень, проте вказаних грошових коштів станом на 21.08.2015 року було недостатньо для погашення заборгованості за кредитним договором у повному обсязі. Згідно вимог ст.ст.1049, 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, яка передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Заборгованість по кредитному Договору відповідачем не погашено. Заборгованість за кредитним договором №50011581 від 28.01.2014 року, з урахуванням суми стягнутої відповідно до виконавчого напису від 11.09.2014 року, становить 452390,43 гривень, яка складається: основна сума заборгованості за кредитним договором у розмірі 443161,98 гривень, збитки у розмірі 6000,00 гривень, 3% річних у розмірі 3228,45 гривень. Разом з тим, позивач поніс витрати у звязку зі зверненням до спеціалізованої організації ТОВ «Юридична фірма «Вернер» для супроводження процесу стягнення заборгованості, підготовки позовної заяви про стягнення заборгованості за Договором та представництвом інтересів в суді. У частині 1 ст.59 Конституції України закріплено право кожного на правову допомогу. Конституційний Суд України визначив, що «право на правову допомогу це гарантована Конституцією України можливість фізичної особи одержати юридичні (правові) послуги» (абзац другий пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України №13-рп/2000 від 16 листопада 2000 р.( справа про право вільного вибору захисника)). Відповідно до ч.1 ст.56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем в галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Стаття 59 Конституції України у частині другій встановлює, що для надання правової допомоги під час вирішення справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура. Хто є фахівцем у галузі права законодавцем ще не визначено. ЦПК України зазначає, що ці питання врегульовуються спеціальним законом, якого ще не прийнято. Представник особи, яка бере участь у справі, за довіреністю, як у даному випадку діяв [PERSON] в інтересах ТОВ «Порше Мобіліті», має процесуальний статус саме представника цієї особи, що передбачено статтями 26, 42 ЦПК України, і не може одночасно мати процесуальний статус особи, яка надає правову допомогу. Стаття 79 ЦПК України не відносить до судових витрат витрати за послуги представника у суді. З п.п.47.48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року, вбачається, що право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України. Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. При стягнення витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 року №5076-VІ), або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК України). Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що позивачу ТОВ «Порше Мобіліті» правова допомога надавалася ТОВ «Юридична фірма «Вернер» поза межами судового засідання, в судовому засіданні представник участі не приймав, правових підстав для задоволення позову у цій частині у суду відсутні, такий вид понесених витрат не підлягає відшкодуванню. За таких обставин, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь ТОВ «Порше Мобілітті» заборгованість за кредитним договором №50011581 від 28.01.2014 року у розмірі 452390,43 гривень, що складається: основна сума заборгованості за кредитним договором - 443161,98 гривень, збитки у розмірі - 6000,00 гривень, 3 % річних у розмірі - 3228,45 гривень. У відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача належить стягнути судові витрати, понесені ним у зв'язку з розглядом справи, у розмірі 3654,00 гривень. На підставі ст. ст. 526, 1050, 611-615 ЦК України,

Outcome: partial