Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

Сторони перебувають у договірних правовідносинах на підставі договору від 12 березня 2010 року. Відповідно до умов договору позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 1400 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач зобов'язувалася погашати заборгованість за кредитом, відсоткам за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Своє зобов'язання належним чином [PERSON] не виконала, в результаті чого 25 липня 2016 року Банк звернувся до суду з вимогою про стягнення із [PERSON] заборгованості за кредитом станом на 06 липня 2016 року на загальну суму 13906 гривень 26 копійок, в тому числі: 850 гривень 27 копійок - заборгованість за кредитом, 9315 гривень 69 копійок - заборгованість по процентах за користування кредитом, 2840 гривень - заборгованість за пенею та комісією, 250 гривень - штраф (фіксована частина), 650 гривень 30 копійок - штраф (процентна складова). Представник позивача у судове засідання не з'явився. У п. 3 позовної вимоги (зворот а.с. 3) та в окремому клопотанні (а.с. 18) просив слухати справу у його відсутності, не заперечив проти винесення судом заочного рішення. Відповідач по справі [PERSON] у судові засідання, призначені на 09 серпня 2016 року та 23 серпня 2016 року та 05 вересня 2016 року не з'явилася. Судові повістки повернулись з відміткою, що адресат за вказаною адресою у с. Вищеольчедаїв Мурованокуриловецького району Вінницької області не проживає (а.с. 30-31, 32, 37-38). Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Позивач зазначив адресу проживання відповідача с. Вищеольчедаїв Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 2). Відповідно до інформації відділу адресно-довідкової роботи УДМС України у Вінницькій області (а.с. 24), відповідач з 25 червня 1995 року зареєстрована в [ADDRESS]. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином (абзац 3 ч. 5 ст. 74 ЦПК України). Положення частини п'ятої статті 74 ЦПК України щодо зміни порядку виклику та повідомлення осіб, які беруть участь у справах, про судовий розгляд позовів і скарг без їх присутності у судових засіданнях, визнано конституційним згідно з Рішенням Конституційного Суду № 17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року. Судом на підставі ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України ухвалено провести заочний розгляд справи. Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, проаналізувавши законодавство, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості із [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України). В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у договірних правовідносинах на підставі договору б/н від 12 березня 2010 року (а.с. 6). Предметом договору є строковий кредит в сумі 1400 гривень, які відповідач отримала шляхом перерахування кредитних коштів на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підписана заява (а.с. 6) разом з Памяткою клієнта, «Умовами і Правилами надання банківських послуг», та «Тарифами Банку» складає між Банком та [PERSON] договір про надання банківських послуг. Відповідно до п. 3.2, 3.3. Умов і Правил надання банківських послуг [PERSON] надала свою згоду Банку за власною ініціативою установлювати та змінювати кредитний ліміт (а.с. 8). Позичальник [PERSON] зобов'язувалася погашати заборгованість по кредиту, проценти за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором (п. 6.5 Умов) Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином, в установлений строк і відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. За змістом ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Пунктом 6.6 Умов і правил надання банківських послуг передбачено, що у разі невиконання зобов'язань за договором на вимогу Банку, позичальник зобов'язаний повернути кредит (у тому числі прострочений кредит та Овердрафт) та оплатити винагороди Банку. Договором передбачений обов'язок позичальника слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою недопущення виникнення Овердрафта. Відповідно до умов договору, кредит рахується простроченим, якщо кредитні кошти які були надані Держателю платіжної катки, не були повернені Банку у строк, передбачений договором. Розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с. 4-5) доведено, що відповідач - позичальник [PERSON], своєчасно не надавала Банку грошові кошти для погашення заборгованості, а починаючи з грудня 2013 року перестала виконувати свої зобов'язання по кредитному договору. Отже, вимога позивача про стягнення із [PERSON] заборгованості за кредитом в сумі 850 гривень 27 копійок підлягає до повного задоволення. Статтею 536 та частиною 1 статті 1054, статтею 1056-1 ЦК України, а також умовами Договору передбачено, що за користування чужими грошовими коштами позичальник має сплачувати відсотки. Цивільним кодексом України, зокрема, ч. 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. За користування кредитом Банк нараховує позичальнику відсотки у розмірах, передбачених «Тарифами Банку» із розрахунку 360 календарних днів у році. Банком встановлена базова відсоткова ставка у місяць за користування кредитом у розмірі 3,0 % у місяць, або 36.00 % у рік, яка нараховується на залишок заборгованості. У пункті 5.5.1 Умов і Правил надання банківських послуг, зазначено, що у випадку несвоєчасного виконання боргових обов'язків (користування простроченим кредитом і Овердрафтом) боржник сплачує відсотки за підвищеною процентною ставкою або додаткову комісію, розміри яких встановлені «Тарифами Банку». Розрахунком заборгованості (а.с. 4-5) доведено, що [PERSON] з моменту отримання кредиту і до моменту звернення Банку в суд із цим позовом допустила заборгованість по процентах за користування кредитом в сумі 9315 гривень 69 копійок. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, яка обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від сум и невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. У п. 6.5 Умов і Правил надання банківських послуг передбачено зобов'язання Позичальника погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Станом на 06 липня 2016 року у [PERSON] утворилася заборгованість по комісії та пені за користування кредитом в сумі 2840 гривень (а.с. 4-5). Пунктом 8.6 Умов і Правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні Позичальником строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених договором більше, ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 гривень + 5% від суми позову. У позовній заяві позивач ставить вимогу про стягнення ізз [PERSON] фіксованої частини штрафу у розмірі 250 гривень + 5% від суми позову, а тому саме така його вимога підлягає до задоволення. Отже, у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу Банку позичальник зобов'язаний виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплатити винагороди банку, а тому грошова вимога позивача до [PERSON] є обґрунтованою та такою що відповідає вимогам закону. Відповідно до ч. 1 ст. 625 та ч. 1 ст. 1050, ст. 1052 ЦК України та п. 5.7 Умов і Правил надання банківських послуг (а.с. 12), Банк - позивач у справі має право в разі порушення позичальником умов Кредитного договору, зокрема, створенні простроченої заборгованості, чи створенні реальної загрози невиконання позичальником своїх зобов`язань за Договором, вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань у цілому або у визначеній банком частині. Такі умови договору відповідач і позивач визначили добровільно, про що свідчить підписання відповідачем Заяви (а.с. 6) (ст. 627 ЦК України). Як слідує із розрахунку заборгованості за кредитним договором [PERSON] ухиляється від виконання своїх зобов'язань за договором, не погашає заборгованість, яка виникла, чим порушує зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно з ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до п. 9.12 Умов і Правил надання банківських послуг (а.с. 11), які є невід'ємною частиною договору, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на такий же термін. Пунктом 6.4 Умов (а.с. 10) передбачено, що у випадку незгоди зі змінами правил та/або тарифів банку, позичальник зобов'язаний надати банку письмову заяву про розірвання цього договору і здійснити погашення заборгованості перед банком (у випадку, якщо вона є), в тому числі заборгованість, яка виникла протягом 30 днів з моменту повернення карт, виданих держателю і його довіреним особам. При незгоді зі списанням коштів по картрахунку письмово проінформувати банк про це протягом 35 днів з моменту списання. Таке свідчить про те, що сторони, укладаючи зазначений договір, досягли згоди, що по закінченню строку його дії відповідна картка продовжується банком на новий строк, якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не поступило письмової заяви держателя про закриття картрахунку, а відтак продовжується строк дії кредитного договору, тобто, момент досягнення домовленості вважається таким, що настав. Таким чином, на підставі умов кредитного договору, строк дії картки та строк дії кредитного договору поновлюється кожного разу зі спливом терміну дії карти. Із матеріалів справи вбачається, що з моменту укладання кредитного договору, 12 березня 2010 року, ніхто зі сторін до цього часу не заявив про намір його припинити. У свою чергу, відповідач не надала банку письмової заяви про закриття картрахунку. За таких обставин строк дії картки, у тому числі і строк дії кредитного договору, пролонгувався з кожним роком і діє до 12 березня 2017 року. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 79 ЦПК України). При зверненні до суду з цим позовом позивачем було сплачено 1378 гривень судового збору (а.с. 1), а тому саме така сума судових витрат підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved