Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вимоги мотивовано тим, що на підставі укладеного 11 червня 2008 року кредитного договору № 2102/0608/71-102, [PERSON] Банком надано кредит у розмірі 89 600 доларів США зі строком повернення до 11 червня 2034 року зі сплатою 11.90 % річних та щомісячними платежами у розмірі 287 доларів США. [PERSON] на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання перед Банком відповідати по борговим зобов'язанням [PERSON] за кредитним договором. 28 листопада 2012 року на підставі укладеного договору факторингу до позивача перейшли права кредитора за вказаним вище договором. Позичальник грошові зобов'язання (щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування ним) за договором належним чином не виконує, у зв'язку із чим станом на 01 серпня 2014 року виникла заборгованість в розмірі 1 888 102,27 грн., та складається з заборгованості по кредиту - 87 303,01 доларів США, гривневий еквівалент 1 044 430,35; заборгованості по сплаті відсотків - 50 423,40 доларів США, гривневий еквівалент 603 229,25; пені за порушення строків повернення кредиту та відсотків - 20 098,39 доларів США гривневий еквівалент 240 442,67. За вказаних обставин Банк просив стягнути з відповідачів солідарно заборгованість в розмірі 1 888 102,27 грн., а також понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився - надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, відповідно до змісту якої на задоволенні позову наполягав. Відповідачі до суду повторно не з'явилися оповіщені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. Письмових заперечень проти позову, будь-яких заяв та клопотань від них не находило. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Вимоги підлягають задоволенню повністю. Судом встановлено, що 11 червня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] (позичальник) укладений кредитний договір № 2102/0608/71-102, за яким Банк надав позичальнику кредит у розмірі 89 600 доларів США на строк до 11 червня 2034 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11.90 % на рік (а.с. 3 - 21). Відповіно до умов укладеного договору факторингу від 28 листопада 2012 року № 15 між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», банк відступив фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах укладених з боржниками право на вимоги яких належать банку (а.с. 29 - 42). Як слідує з умов договору факторингу укладеного між ТОВ «ФК Вектор Плюс» (далі - клієнт) та ТОВ «Кредитні ініціативи» (далі - фактор), клієнт відступив права вимоги заборгованості по кредитних договорах укладених з боржниками, право на вимогу якої належить клієнту на підставі документації (а.с. 43 - 53). Згідно до складених актів прийому-передачі Реєстру заборгованостей боржників за договорами про надання факторингу АТ «Сведбанк» передав ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» Реєстр заборгованостей боржників (а.с. 54 - 56). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Відповідно до п. 1.2 кредитного договору № 2102/0608/71-102 (далі - договір) кредит надається банком у готівковій формі через касу банку або у безготівковій формі на підставі заяви позичальника з метою подальшої конвертації суми отриманого кредиту у національну валюту України та внесення коштів в національній валюті України на користь [PERSON] в оплату за договором купівлі-продажу. Позичальник зобов'язався здійснювати погашення заборгованості за кредитом, шляхом внесення коштів на позичковий рахунок [NUMBER] щомісяця, через касу банку згідно додатку № 1, що є невід'ємною частиною договору (п. 3.1 договору). Відповідно до п. 3.9 договору при порушенні умов, передбачених п. 5.1.8 цього договору, та/або у випадках, в яких чинним законодавством України передбачено право дострокової вимоги виконання зобов'язань, забезпечених іпотекою, та/або якщо позичальник порушує строки платежів, встановлені п. 3.1 цього договору, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів, а позичальник зобов'язаний виконати зазначені зобов'язання в порядку, передбаченому цим пунктом цього договору. Вимога про дострокове повернення кредиту та сплати процентів за користування ним направляється позичальникові у порядку, передбаченому п. 3.10 цього договору. В якості забезпечення виконання вимог за кредитним договором № 2102/0608/71-102 між банком та [PERSON] було укладено договір поруки від 11 червня 2008 року, згідно з яким останній взяв на себе зобов'язання відповідати за виконання з боку [PERSON] умов кредитного договору в повному обсязі (а.с. 25). Відповідно до пп. 1, 2 договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором у повному обсязі. Позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідальність поручителя виникає як у випадку невиконання позичальником будь-якої частини зобов'язання, так і при невиконанні позичальником зобов'язань в цілому. Кредитом [PERSON] користувалася, але не виконувала належним чином грошові зобов'язання за договором. Розмір заборгованості позичальника на 01 серпня 2014 року виникла заборгованість в розмірі 1 888 102,27 грн., та складається з заборгованості по кредиту - 87 303,01 доларів США, гривневий еквівалент 1 044 430,35; заборгованості по сплаті відсотків - 50 423,40 доларів США, гривневий еквівалент 603 229,25; пені за порушення строків повернення кредиту та відсотків - 20 098,39 доларів США гривневий еквівалент 240 442,67 (а.с. 74). На адресу відповідачів надіслано банком письмову вимогу про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, у зв'язку з тим, що позичальник припинив належним чином виконувати свої зобов'язання за кредитним договром. Надано термін в тридцять днів для виконання вимог банку (а.с. 75 - 77). Згідно зі ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконувати належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд, дослідивши письмові докази, визнає неналежне виконання [PERSON] грошових зобов'язань доведеним та таким, що порушує кредитний договір й правила ст.ст. 526, 530, ч. 1 ст. 1049 ЦК України. Відповідач [PERSON] в силу п.п. 1, 2, 3 договору поруки, ч. 1 ст. 554 ЦК України за порушення договірних зобов'язань відповідає перед банком як солідарний боржник. За цих обставин та відповідно до умов кредитного договору, ч. 1 ст. 1049 ЦК України, Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів. Розмір заборгованості викладений в позовній заяві, суд вважає обґрунтованим позивачем та не спростований. Відповідно до ч. 3 ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором в частині повернення суми кредиту та сплати процентів у іноземній валюті не є використанням іноземної валюти як засобу платежу, відповідно, дія ст.ст. 192, 533 ЦК України на дані правовідносини банку та позичальника не розповсюджується. Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року № 5 у разі, якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 533 ЦК України. Враховуючи наведене суд вважає, що стягненню з відповідачів на користь позивача підлягає борг за Договором та, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, понесені останнім судові витрати (а.с. 4).

Outcome: approved