Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернулося до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №2006312141 від 18.10.2013 року. Мотивуючи свої позовні вимоги, позивач вказує на те, що 18.10.2013 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №2006312141 згідно якого банк надав [PERSON], а останній отримав суму кредиту в розмірі 18780,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% річних, строком на 36 місяців, з кінцевим терміном повернення кредиту та відсотків за ним по 18.10.2016 року, з погашенням суми кредиту та сплати процентів у терміни передбачені умовами кредитного договору, згідно з графіком \~ платежів. Однак, взяті на себе зобов'язання щодо погашення суми отриманого кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, у розмірі та строки визначені умовами кредитного договору відповідачем не виконано. [PERSON] порушував терміни погашення суми кредиту і сплати відсотків за користування кредитом. Письмову вимогу кредитора про дострокове погашення кредиту відповідачем залишено без задоволення. Враховуючи, що відповідач не виконав належним чином своїх зобовязань за кредитним договором, у звязку з чим у нього виникла заборгованість, яка станом на 18.09.2015 року перед позивачем по кредитному договору становить 20382,50 грн. (двадцять тисяч триста вісімдесят дві гривні, 50 коп.), з яких : - 16695,49 грн. (шістнадцять тисяч шістсот девяносто пять гривень, 49 коп.) - основна сума боргу по кредиту; - 1,28 грн. (один гривень, 28 коп.) - заборгованість по відсотках за користування кредитом; - 3685,73 грн. (три тисячі шістсот вісімдесят пять гривень, 73 коп.) - заборгованість по комісії за користуванням кредитом. З посиланням на викладене та на норми ст.ст. 525, 526, 530, 610,1049,1050,1054 ЦК України позивач просить суд, стягнути на свою користь з відповідача [PERSON] загальну заборгованість за кредитним договором в сумі 20382,50 гривень та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Від представника позивача на адресу суду надійшла заява про неможливість участі у судовому засіданні та просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. Не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомляв, клопотань про відкладення розгляду справи та письмових заперечень до суду не надходило, тому суд згідно ч.4 ст.169 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи. Розгляд справи проведено за відсутності сторін , які не з'явились в судове засідання і у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом. Вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для\~ розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного. Згідно ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Судом встановлено, що 18.10.2013 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №2006312141 згідно якого банк надав [PERSON], а останній отримав суму кредиту в розмірі 18780,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% річних, строком на 36 місяців, з кінцевим терміном повернення кредиту та відсотків за ним по 18.10.2016 року, з погашенням суми кредиту та процентів у терміни передбачені умовами кредитного договору, згідно з графіком платежів, що стверджується договором про надання споживчого кредиту №2006312141 від 18.10.2013 р., копія якого приєднана до матеріалів справи. /а.с.5-8/ Згідно п.1.1 договору про надання споживчого кредиту банк надав позичальнику кредит в розмірі 18780,00 грн., з яких : на споживчі цілі - 15000,00 грн., на придбання послуг у продавця - 3780,00 грн. Відповідно до п. 1.1. договору про надання споживчого кредиту ( надалі Договір) кредит надавався відповідачу [PERSON] на споживчі цілі . Згідно п.1.4.2. Договору сума отриманого кредиту погашається щомісяця в дату платежу та в розмірі, зазначених у графіку платежів. Згідно п.1.4.3. Договору проценти за користування кредитом сплачуються щомісяця одночасно з погашенням суми отриманого кредиту, виходячи із розміру процентної ставки визначеної п.1.1. даного договору. Розмір щомісячних процентів, належний до сплати зазначений в графіку платежів. Згідно п.1.4.4. Договору за обслуговування кредиту позичальник щомісяця, одночасно з погашенням суми кредиту і процентами, сплачує комісію, розмір якої заначений в графіку платежів, що є невідємною частиною даного договору. Позивач в позові зазначає, що Банк виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі. Як вбачається з договору про надання споживчого кредиту [PERSON] отримав кошти від Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на умовах строковості, зворотності, забезпеченості, платності. Сторони погодили всі істотні умови кредитного договору. Відповідач, як стверджує позивач, всупереч умов договору, не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання. Внаслідок цього, станом на 18.09.2015 року в нього утворилась заборгованість по договору про надання споживчого кредиту №2006312141 від 18.10.2013 року перед позивачем в сумі 20382,50 грн. (двадцять тисяч триста вісімдесят дві гривні, 50 коп.), з яких : - 16695,49 грн. (шістнадцять тисяч шістсот девяносто пять гривень, 49 коп.) - основна сума боргу по кредиту; - 1,28 грн. (один гривень, 28 коп.) - заборгованість по відсотках за користування кредитом; - 3685,73 грн. (три тисячі шістсот вісімдесят пять гривень, 73 коп.) - заборгованість по комісії за користуванням кредитом./а.с.4/ Як встановлено судом, 22.12.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу №22/12/14/1-1 , за яким право вимоги кредитної заборгованості Банку до відповідача за кредитним договором, відступлені позивачу [PERSON] «ОТП Факторинг Україна»./а.с.13-21/ Позивач в позові зазначає, що таким чином, у зобов'язанні за даним договором змінився кредитор, Банк відступив йому право грошової вимоги до боржника (відповідача). Правовідносини\~між\~сторонами\~по\~справі\~є\~цивільноправовими\~та\~урегульовані\~положеннями\~ЦК \~України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Визначення поняття зобовязання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Кредитор у зобов'язані може бути змінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином - відступлення права вимоги (ч.1 ст. 512 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язані в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Зміна кредитора у зобов'язані здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (516 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно вимог п.1 ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п.п. 1.2.1 договору про надання споживчого кредиту відповідач зобовязався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені цим договором та додатком №1 «Графік платежів», що є його невідємною частиною, а також виконувати умови кредитного договору. Згідно п.1.5.4. договору про надання споживчого кредиту в разі порушення позичальником строків або суми сплати будь-якого з щомісячних платежів, банк має право вимагати від позичальника дострокове виконання зобовязань за кредитним договором. У відповідності до ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до умов договору про надання споживчого кредиту №2006312141 від 18.10.2013 року сторони погодили строки та розміри погашення кредиту та виплати відсотків. Відповідно до умов вказаного договору відповідач [PERSON] зобовязався щомісяця погашати заборгованість за кредит, а також остаточно погасити кредит в строк остаточного погашення. Оскільки судом встановлено, що відповідач [PERSON] не виконав зобов'язання, передбачені вищезазначеним кредитним договором у строк, встановлений цим договором, суд вважає, що у відповідності до ч.1 ст. 612, ст. 610 ЦК України його слід вважати таким, що прострочив виконання зобов'язання. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Статтею\~599\~ЦК\~України,\~зобов'язання\~припиняється\~виконанням,\~проведеним\~належним\~чином. Так як своїх зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту [PERSON] не виконував належним чином, то у позивача виникло право вимагати від боржника повернення кредитних коштів. Відповідно до вимог ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У відповідності до\~ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи\~вимоги ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» згідно договору про надання споживчого кредиту №2006312141 від 18.10.2013 року заборгованість в сумі 20382,50 грн. (двадцять тисяч триста вісімдесят дві гривні, 50 коп.) є обґрунтованими і підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved