Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» звернулось до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Публічне акціонерне товариство «Креді-Агріколь Банк» - про стягнення грошових коштів. Позивач при зверненні до суду в обґрунтування своїх вимог посилався на те, що 08. 08. 2006 року між ПАТ «Креді Агріколь Банк», що є правонаступником ПАТ «Індустріально-експортний банк», який в свою чергу був правонаступником АТ «Індустріально-експортний банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 313-ф. Позивач зазначав, що банк в повному обсязі виконав свої зобов'язання перед позичальником, а саме надав відповідачу кредит в розмірі 82 000 дол. США, за який придбано автомобіль, однак в супереч вимогам кредитного договору відповідач свої зобов'язання виконує неналежним чином в зв'язку з чим утворилась значна заборгованість. 26. 12. 2011 року між ПАТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» був укладений договір факторингу №08/11, відповідно до умов якого відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором № 313-ф від 08. 08. 2006 року, що був укладений між ПАТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] Відповідно до договору факторингу ТОВ «Кредекс Фінанс» набуло прав кредитора до [PERSON] Зважаючи на те, що відповідач умови кредитного договору виконує не належним чином, позивач з урахуванням уточнень просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 313-ф від 08. 08. 2006 року в сумі 651 582,83 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, попередньо надавши до суду заяву в якій просив суд розгляд справи провести у відсутність представника позивача, також у заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, свого представника до суду не направив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, жодних заяв чи клопотань до суду не подавав. В процесі розгляду справи представником відповідача була подана до суду заява про застосування строків позовної давності (а.с. 121). Третя особа: ПАТ «Креді Агріколь Банк» в судове засідання свого представника не направили, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суду не повідомили, жодних заяв чи клопотань до суду не подавали. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 08. 08. 2006 року між ПАТ «Креді Агріколь Банк», що є правонаступником ПАТ «Індустріально-експортний банк», який в свою чергу був правонаступником АТ «Індустріально-експортний банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 313-ф (а.с. 11-20). Встановлено, що згідно умов кредитного договору банк надав відповідачу кредитні кошти в сумі 82 000 дол. США, на придбання транспортного засобу. Однак вбачається, що відповідач отримавши кредитні кошти, умови кредитного договору виконує неналежним чином, в зв'язку з чим утворилась заборгованість в сумі 651 582,83 грн., яка підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості (а.с. 109). Судом встановлено, що 26. 12. 2011 року між ПАТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» був укладений договір факторингу №08/11, відповідно до умов якого відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором № 313-ф від 08. 08. 2006 року, що був укладений між ПАТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] (а.с. 25-30). Відповідно до договору факторингу ТОВ «Кредекс Фінанс» набуло прав кредитора до [PERSON] Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно до статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до статті 512 ЦК України підставами заміни кредитора у зобов'язанні є, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що позивач виконав усі свої зобов'язання, а саме надав кредит, а відповідач не виконує умови кредитного договору внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 ЦК України (Позика). Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. В процесі розгляду справи представником відповідача була подана до суду заява про застосування строків позовної давності, на що слід зазначити наступне. Виходячи із загальних правил застосування строку позовної давності у зобов'язальних правовідносинах, в яких визначено строк виконання зобов'язання, перебіг позовної давності починається з дня, наступного за останнім днем, у який відповідне зобов'язання мало бути виконане. П. 1.1. кредитного договору встановлено останній термін повернення кредиту -08.08.2012 р.. Слід зазначити, що Постановою ВСУ від 17.09.2014 р. по справі № 6-95цс14 висловлено правову позицію щодо застосування строків позовної давності: За договором про надання банківських послуг (при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (стаття 257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (стаття 261 ЦК України). У даному випадку права кредитора щодо повернення чергових платежів реалізовано зверненням до суду в 2008 році, і йде мова про повернення кредиту у повному обсязі. В зв'язку із зазначеним, за вимогами щодо повернення заборгованості сплив строку позовної давності має відраховуватись саме з 08.08.2012 p. Однак якщо виходити з того, що за вимогами про стягнення курсової різниці не встановлено строку їх повернення, то на дані правовідносини поширюються норми ч. 2 ст. 530 ЦК України: якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для застосування строків позовної давності, заявлених відповідачем. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Відповідно до ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин та враховуючи, що боржник не виконав свої зобов'язання перед позивачем, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору в розмірі 3654 грн.

Outcome: approved