Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

Сторони перебувають в шлюбі з 29 вересня 2005 року, який зареєстровано Голобською селищною радою Ковельського району Волинської області, актовий запис № 28. Від шлюбу у сторін є неповнолітня дитина [PERSON], [INFO]. Причиною звернення позивача до суду з позовом про розірвання шлюбу стало те, що сторони не проживають разом, не підтримують подружніх відносин. Спроби налагодити стосунки в сімї позитивного результату не дають. За вказаних обставин позивач вважає, що шлюб існує лише формально й зберегти сімю неможливо, а тому просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує повністю, з підстав, викладених у заяві та просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як вбачається з свідоцтва про шлюб, сторони перебувають у шлюбі з 29 вересня 2005 року, який зареєстровано Голобською селищною радою Ковельського району Волинської області, актовий запис № 28 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5). Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як слідує зі змісту позовної заяви, сторони не проживають разом, не підтримують подружніх стосунків. З часу подання позову до суду позитивних змін у сімї не відбулося, позивач настоює на розірванні шлюбу аргументуючи тим, що шлюб розпався остаточно, а збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам неповнолітньої дитини. За таких обставин суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати. Пунктом 2 частини 3\~статті 79 ЦПК України\~визначено, що до витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати на правову допомогу. Згідно\~ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Згідно Постанови ВССУ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», витрати на правову допомогу, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката становлять 300 гривень, що підтверджується угодою про правову допомогу № 44/17 від 26.04.2017 року та квитанцією прибуткового касового ордера № 44. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача в користь позивача витрат на надання правової допомоги підлягають задоволенню. Витрати по сплаті судового збору відповідно до вимог\~ст. 88 ЦПК України\~слід покласти на відповідача.

Outcome: approved