Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося у суд з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки [PERSON] заборгованість по кредитному договору № 010/0287/82/0044571 у розмірі 6558 грн. 81 коп., по кредитному договору № 014/0287/82/0071779 у розмірі 10661 грн. 43 коп., а всього 17220 гривень, а також стягнути судові витрати. В обґрунтування вимог зазначає, що між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] 18 лютого 2013 року було укладено кредитний договір № 010/0287/82/0044571, 30 грудня 2013 року - кредитний договір № 014/0287/82/0071779. Між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» було укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до умов якого до ПАТ «Комерційний індустріальний банк» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 014/0287/82/0071779. Між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» було укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до умов якого до ПАТ «Комерційний індустріальний банк» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 010/0287/82/0044571. 28 листопада 2017 року між ПАТ «Комерційний індустріальний банк» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення права вимоги № 20171128, у відповідності до умов якого, ПАТ «Комерційний Індустріальний банк» передає (відступає) ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ПАТ «Комерційний Індустріальний банк» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників. Згідно з п. 2.2. договору відступлення права вимоги, за цим договором здійснюється відступлення прав вимоги щодо портфелів заборгованості, сформованих первісним кредитором за власним рішенням та визначеною ним періодичністю у відповідності до критеріїв, визначених у додатку 1 до договору в межах загальної суми, що становить 85000000 грн. (без урахування пені) за всіма сформованими портфелями заборгованості. Згідно з абз. 3 п. 2.3.3. договору відступлення права вимоги, сторони погодили, що право вимоги переходить від ПАТ «Комерційний Індустріальний банк» до ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» з моменту підписання ними відповідного реєстру боржників за формою, передбаченою додатком № 3 до договору. Відповідно до реєстру боржників №1 від 29 листопада 2017 року до договору відступлення права вимоги № 20171128 від 28 листопада 2017 року, ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідачки: за кредитним договором № 010/0287/82/0044571 в сумі 6558 грн. 81 коп., з яких: 6552 грн. 35 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6 грн. 46 коп. - сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором № 014/0287/82/0071779 в сумі 10661 грн. 43 коп., з яких: 7214 грн. 48 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 943 грн. 23 коп. - сума заборгованості за відсотками; 2503 грн. 72 коп. - сума заборгованості за пенею. Відповідно до п. 2.4. договору відступлення права вимоги, внаслідок передачі (відступлення) прав вимоги за цим договором, ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заміняє ПАТ «Комерційний індустріальний банк» у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості і відповідно вказані у реєстрі(ах) боржників, та набуває прав грошових вимог ПАТ «Комерційний Індустріальний банк», включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань за кредитними договорами. Сторони погодили, що кожен наступний реєстр боржників доповнює, а не замінює попередній. На виконання п. 2.8. договору відступлення права вимоги, згідно вимог ст. ст. 512 - 514, 516 ЦК України, на адресу відповідачки, зазначену в кредитному договорі, ПАТ «Комерційний Індустріальний банк» направлено повідомлення про відступлення права вимоги до ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Незважаючи на це, відповідачка не виконала свого обов`язку та припинила повертати наданий їй кредит в строки, передбачені кредитним договором. З метою досудового врегулювання спору у зв`язку з істотними порушеннями відповідачкою умов кредитного договору, позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу відповідачки було направлено повідомлення про порядок погашення заборгованості по кредитному договору та включення персональних даних відповідачки до бази персональних даних разом з вимогою про погашення загальної суми боргу. Згідно з п. 3.6. договору відступлення права вимоги, у разі, якщо після дати відступлення прав вимоги ПАТ «Комерційний Індустріальний банк» отримає будь-які грошові кошти від органів та осіб, які за законом здійснюють примусове виконання судових рішень/страхової компанії на погашення заборгованості за кредитними договорами, то останній зобов`язаний протягом 5 робочих днів з дати надходження грошових коштів перераховувати дані кошти на банківський рахунок ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Таким чином, в разі сплати відповідачкою коштів на рахунок первісного кредитора, вони були б перераховані на рахунки ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та зараховані на погашення кредитної заборгованості. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідачка не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідачки, остання не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідачки, а саме, з 28 листопада 2017 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість передТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за вищезазначеними кредитними договорами. Ухвалою судді від 3 листопада 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та постановлено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження. У поданій заяві про застосування строку позовної давності та відзиві на позовну заяву відповідачка [PERSON] просить відмовити у задоволенні позову у зв`язку з пропуском позивачем строку позовної давності звернення до суду. В обґрунтування заперечень зазначає, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, останній платіж по кредиту зроблений нею 19 вересня 2017 року, і з того часу вже сплило понад три роки, а позивач звернувся до суду лише 20 жовтня 2020 року. Окрім того, позивачем не обґрунтовано чому саме виникла сума заборгованості у такому розмірі. У відповіді на відзив представник позивача [PERSON] просить позовну заяву задовольнити повністю, мотивуючи тим, що загальний строк позовної давності щодо стягнення заборгованості по кредитним договорам починається з 28 листопада 2017 року, тобто з моменту підписання договору відступлення права вимоги, тому що тільки з цього моменту позивач дізнався про порушення відповідачкою кредитних зобов`язань, і, окрім того, у договорах кредиту, що підписані відповідачкою, встановлено строк позовної давності тривалістю у сімдесят років, а тому підстави для застосування положень закону про пропуск строку позовної давності відсутні, заява про застосування строку позовної давності є безпідставною, у відзиві відповідачки не міститься заперечень по суті позовних вимог, останньою не надано суду жодних доказів, які мали б істотне значення для правильного вирішення справи.. У судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явилася, як вбачається із змісту позовної заяви остання просить справу розглянути у її відсутності. Відповідачка [PERSON] та її представник - адвокат Мазурик П.А. у судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили у зв`язку з пропуском позивачем строку позовної давності у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення відповідачки та її представника, з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити повністю, зважаючи на таке. Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частин 1 та 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтями 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] 18 лютого 2013 року уклала з ПАТ «РайффайзенБанк Аваль» договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0287/82/0044571 (кредитний договір), згідно з яким отримала кошти у вигляді кредитного ліміту на картковий рахунок; процентна ставка за користування кредитом становить 36% річних, строк протягом якого клієнт користується кредитом та здійснює погашення кредиту - 48 місяців (а.с. 5 - 12). Згідно з п. 16.1, 16.2 зазначеного договору кредиту ПАТ «РайффайзенБанк Аваль» у встановленому законодавством України порядку має право без згоди клієнта (позичальника) відступити свої права вимоги за договором будь-якій особі. У разі відступлення права за договором, новий кредитор набуває усі права та обов`язки банку за договором, що стосуються умов кредитування в повному обсязі, у тому числі права щодо повернення кредиту, процентів за користування ним, неустойок. Окрім того, відповідачка 30 грудня 2013 року уклала з ПАТ «РайффайзенБанк Аваль» договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0287/82/0071779 (кредитний договір), згідно з яким отримала кредит у розмірі 10584 грн. 25 коп. строком на 72 місяці, процентна ставка за користування кредитом - 35,9% річних, дата сплати ануїтентних платежів - 30 числа кожного календарного місяця згідно з графіком погашення кредиту та сплати інших платежів, дата повного погашення кредиту - 30 грудня 2019 року (а.с. 21а -23). Пунктом 10.3. зазначеного кредитного договору від 30 грудня 2013 року визначено, що за прострочення виконання будь-яких грошових зобов`язань за договором кредитор має право вимагати, а позичальник зобов`язаний на вимогу кредитора сплатити останньому пеню в розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожен календарний день прострочення. Розрахунок пені починається з наступного календарного дня після дати, коли відповідне грошове зобов`язання мало бути виконаним, і по день виконання позичальником простроченого зобов`язання включно. Сплата пені не звільняє позичальника від виконання простроченого грошового зобов`язання. Згідно з п. 3.1. цього кредитного договору, позичальник зобов`язується здійснювати погашення кредиту та процентів ануїтентними платежами у валюті кредиту кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання кредиту в дату, визначену п.1.1.4, тобто 30 числа кожного календарного місяця згідно з графіком погашення кредиту та сплати інших платежів. Якщо дата сплати, зазначена в п. 1.1.4 договору не є банківським днем, платіж здійснюється не пізніше останнього банківського дня, що передує даті, визначеній у п.1.1.4 цього договору. Відповідно до пунктів 8.1, 8.2 договору кредиту від 30 грудня 2013 року, кредитор у встановленому законодавством України порядку має право без згоди позичальника відступити свої права вимоги за цим Договором будь-якій особі або обтяжити ці права будь-яким чином. У разі відступлення прав вимоги за цим договором, новий кредитор набуває усі права та обов`язки кредитора за цим договором, що випливають з розділу 1 цього договору, в повному обсязі, у тому числі право вимоги повернення кредиту, процентів за користування ним, пені. Згідно з додатковою угодою № 014/0287/82/0071779/1 до договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0287/82/0071779 від 30 грудня 2013 року, укладеної між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачкою, на період з 30 грудня 2013 року по 20 січня 2014 року включно розмір процентної ставки за кредитом складає 0,01% річних, з 30 січня 2014 року процентна ставка за кредитом застосовується у розмірі, передбаченому підпунктом 1.1.8 пункту 1.1. договору, без укладення додаткової угоди до договору, тобто у розмірі фіксованої процентної ставки 35,9% річних. Позивачем до суду надані оригінали та копії анкети відповідачки для отримання карткового кредиту «Кредитна картка» від 24 січня 2013 року, тарифи продукту «Кредитна картка - прозора» (Додаток № 1 до договору від 18 лютого 2013 року), умови видачі кредиту (додаток № 2 до кредитного договору від 18 лютого 2013 року), заява-анкета для отримання кредиту «Кредит-готівкою» на суму кредиту зі страховкою 10584 грн.25 коп., що підписані відповідачкою. Згідно із ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі є підставою для відмови у позові (ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України). За правилами ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Частиною 1 ст. 259 ЦК України передбачено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Як вбачається з п. 18.6 кредитного договору №010/0287/82/0044571 від 18 лютого 2013 року, сторони договору дійшли згоди, що до всіх правовідносин, пов`язаних з укладанням та виконанням цього договору застосовується строк позовної давності у сімдесят років (а.с. 12). Пунктом 10.6 договору № 014/0287/82/0071779 від 30 грудня 2013 року також передбачено, що до всіх правовідносин, пов`язаних з укладанням та виконанням цього договору застосовується строк позовної давності у сімдесят років (а.с. 23). Згідно з п. 1.2. кредитного договору №010/0287/82/0044571 від 18 лютого 2013 року, строк протягом якого клієнт користується та здійснює погашення кредиту становить 48 місяців, що починається з 18 лютого 2013 року та закінчується 18 лютого 2017 (а.с.5). Пунктом 9.3. договору № 010/0287/82/0044571 від 18 лютого 2013 року передбачено, що без укладання додаткової угоди до договору, банк має право продовжити строк користування кредитом на той самий строк, за умови, що на останній робочий день строку користування кредитом банк не отримав листа клієнта про відмову від продовження користування кредитом. В матеріалах справи відсутні відомості про те, що відповідачка надсилала ПАТ «РайффайзенБанк Аваль» листи про відмову від продовження користування кредитом. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Частиною 1 ст. 516 ЦК України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. 28 листопада 2017 року були укладені договори відступлення права вимоги між ПAT «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний Індустріальний банк» № [NUMBER] , а також між ПAT «Комерційний Індустріальний банк» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» № 20171128, згідно з якими відповідно ПАТ «Комерційний Індустріальний банк», а в подальшому ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло за плату права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників (портфель заборгованості), зокрема, за кредитними договорами №010/0287/82/0044571 та 014/0287/82/007177, позичальником по яких є відповідачка (а.с. а.с. 40 - 41, 41а - 44). Згідно з витягом з Реєстру боржників від 29 листопада 2017 року до договору відступлення права вимоги № 20171128 від 28 листопада 2017 року, ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №010/0287/82/0044571 в розмірі 6558 грн. 81 грн., з яких: 6552 грн. 35 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6 грн. 46 коп. - сума заборгованості за відсотками, та права грошової вимоги за кредитним договором №014/0287/82/0071779 в розмірі 10661 грн. 43 коп., з яких: 7214 грн. 48 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 943 грн. 23 коп. - сума заборгованості за відсотками; 2503 грн. 72 коп. - пеня. Пунктом 2.4. договору відступлення права вимоги визначено, що внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором, ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заміняє ПAT «Комерційний Індустріальний банк» у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості і відповідно вказані у Реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог ПAT «Комерційний індустріальний банк», включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань за кредитними договорами. Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Частиною 1 ст. 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна - вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). З матералів справи вбачається, що 6 грудня 2017 року ПАТ «Комерційний Індустріальний банк» за вих. № 002082466, № 002082466-1 та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за вих. №002082760, №002082760-1 відповідачці [PERSON] адресували повідомлення про отримання ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прав вимоги на підставі договорів факторингу і про порядок погашення заборгованості по кредитних договорах відповідно за № 010/0287/82/0044571 від 18 лютого 2013 року та № 014/0287/82/0071779 від 30 грудня 2017 року. В матеріалах справи відсутні відомості про отримання відповідачкою зазначених повідомлень. Разом з тим, згідно зі ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно з правовою позицією, наведеною у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Отже, не повідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Користуючись кредитними коштами у вигляді встановленого кредитного ліміту по вищевказаних кредитних договорах, відповідачка [PERSON] зобов`язання по їх поверненню та сплаті відсотків за користування ними не виконала ні новому, ні первісному кредитору, унаслідок чого в неї утворилася заборгованість по вищезазначених кредитних договорах у розмірі: по кредитному договору № 010/0287/82/0044571 від 18 лютого 2013 року - 6558 грн. 81 коп., з яких: 6552 грн. 35 коп. - заборгованість за основною сумою боргу, 6 грн. 46 коп. - заборгованість по відсотках; по кредитному договору № 014/0287/82/0071779 від 30 грудня 2013 року - 10661 грн. 43 коп., з яких: 7214 грн. 48 коп. - заборгованість за основною сумою боргу, 943 грн. 23 коп. - заборгованість по відсотках, нарахованих на прострочений кредит, 2503 грн. 72 коп. - заборгованість по пені, нарахованій станом на 27.11.2017 (тобто ще до закінчення зазначеної у кредитному договорі дати остаточного погашення кредиту), що підтверджується розрахунками заборгованості (а.с. 47, 48, 51, 52), доказів на спростування яких відповідачка суду не надала. Таким чином, суд дійшов висновку, що позов ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] належить задовольнити повністю. Заява відповідачки про застосування строку позовної давності та посилання її представника на зазначені обставини є безпідставними, оскільки згідно з укладеними з відповідачкою кредитними договорами сторони погодили умови, згідно з якими до всіх правовідносин, пов`язаних з укладанням та виконанням цих договорів застосовується строк позовної давності у сімдесят років. Згідно з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 24 лютого 2016 року у справі 6-1824цс15, якщо сторони кредитного договору досягли згоди про збільшення позовної давності за всіма або окремими вимогами і така домовленість за змістом і формою відповідає вимогам ст. 6, ч.1 ст. 259 ЦК України, то розрахунок розміру пені та штрафу слід провести за кожною вимогою в межах збільшеної позовної давності, установленої сторонами в договорі, ураховуючи періодичність платежів, визначених договором. Враховуючи п. 10.6 договору кредиту № 014/0287/82/0071779 від 30 грудня 2013, п. 18.6 кредитного договору №010/0287/82/0044571 від 18 лютого 2013 року та зазначену правову позицію, суд дійшов висновку, що заява відповідачки про застосування загального строку позовної давності не підлягає задоволенню, як і не може бути застосовано спеціальний строк позовної давності щодо стягнення пені (неустойки). Оскільки позов задоволено у повному об`ємі, тому на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачки [PERSON] на користь позивача належить стягнути понесені останнім та документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 2102 грн.

Outcome: approved