Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю Українська мікрофінансова мережа звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по договору про надання фінансового кредиту №ЖТ01-00083 від 02.03.2015 року в сумі 3 790,00 грн. та судового збору в сумі 243, 60 грн.. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що між ТОВ Українська мікрофінансова мережа та відповідачем [PERSON] 02.03.2015 року укладено договір №ЖТ01-00083 про надання фінансового кредиту. Відповідно до умов договору кредиту кредитодавець надав [PERSON] кредитні кошти в розмірі 2000 грн. строком до 02.03.2016 року зі сплатою 5% від суми наданого кредиту за кожен тиждень користування кредитними коштами. Відповідач своєчасно умови договору не виконує, в результаті станом на 27.08.2015 року має заборгованість за кредитом у сумі 3790 грн., з яких: заборгованість по кредиту 2000 грн., заборгованість за нарахованими процентами - 1290 грн. та штраф - 500 грн.. У судове засідання представник позивача не з'явився, згідно поданої заяви просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи (а.с.25). Відповідач у судове засідання не з'явилася повторно, у відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи за адресою проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивача, що відповідає вимогам ст.224 та ч.2 ст.158 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 02.03.2015 року між ТОВ Українська мікрофінансова мережа та відповідачем [PERSON] укладено договір №ЖТ01-00083 про надання фінансового кредиту (а.с.3-4), відповідно до умов якого позивач надав [PERSON] кредитні кошти в розмірі 2000 грн. строком по 02.03.2016 року зі сплатою 5 % від суми наданого кредиту за кожен тиждень користування кредитними коштами. Відповідно до вимог ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк чи інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобовязання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. За змістом ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Позивач свої зобовязання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 2000 грн., про що свідчить видатковий касовий ордер від 06.03.2015 року (а.с.8). Відповідач [PERSON] належним чином не виконує умови кредитного договору, в результаті чого станом на 27.08.2015 року має заборгованість за кредитом у сумі 3790,00 грн., з яких: заборгованість по кредиту 2000,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами 1290,00 грн. та штраф 500,00 грн.. Таким чином, в межах заявлених позовних вимог суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором №ЖТ01-00083 про надання фінансового кредиту від 02.03.2015 року у сумі 3 790,00 грн. підлягає задоволенню. Крім того, згідно ч.1 ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати у розмірі 243,60 грн..

Outcome: approved