Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

ТОВ «ВІЕЙБІ ЛІЗИНГ» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості та штрафних санкцій, який мотивує тим, що 24.02.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІЕЙБІ ЛІЗИНГ» та [PERSON] було укладено договір фінансового лізингу № 150224-1/ФЛ-Ф-А посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 107. Відповідно до умов договору ТОВ «ВІЕЙБІ ЛІЗИНГ» зобовязався передати [PERSON] в платне користування на умовах фінансового лізингу майно, зазначене в специфікації до договору, а остання в свою чергу зобовязується прийняти майно (предмет лізингу), своєчасно сплачувати періодичні лізингові платежі у порядку та строки передбачені договором. Позивач вказує, що належним чином виконав свої зобовязання та передав в користування відповідачу предмет лізингу на підставі підписаного 11.03.2015 року сторонами акту прийому-передачі майна. Всупереч прийнятих обовязків, відповідач зобовязання за договором лізингу щодо сплати лізингових платежів виконує не в повному обсязі, внаслідок чого станом на 20.05.2015 року розмір заборгованості перед ПАТ«ВІЕЙБІ ЛІЗИНГ» за договором лізингу складає: 32825,56 грн. прострочена заборгованість за лізинговим платежем, 1818,07 грн. пеня; 909,03 грн. 30% річних, 2863,49 грн. інфляційні витрати, а разом 38416,15 грн.На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобовязання і заборгованість за лізинговими платежами не погашає, що є порушенням законних прав ТОВ «ВІЕЙБІ ЛІЗИНГ». Просив стягнути з відповідача 38416,15 грн. та судовий збір в сумі 384,16 грн. 23.07.2015 року позивач зменшив позовні вимоги просив стягнути заборгованість за лізинговими платежами, в розмірі 20\~928, 89 грн. В судовому засіданні 24.03.2016 року представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. 24.05.2016 року в судове засідання не зявився просив слухати справу в його відсутності. Відповідач в судовому засіданні 18.01.2016 року з позовними вимогами не погодилася вважає, що оскільки в червні машину неї забрали, то вона не повинна сплачувати лізингові платежі, а тому просила відмовити в задоволенні позову. 24.05.2016 року в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON]дійсно уклала договір фінансового лізингу № 150224-1/ФЛ-Ф-А від 24.02.2015 року з ТОВ «ВІЕЙБІ ЛІЗИНГ»(а. с. 6-13). Згідно додатку до договору № 150224-1/ФЛ-Ф-А від 24.02.2015 року специфікації предметом даного договору є автомобіль марки Nissan Juke, НВ 1/6 (117 к.с.) 2WD, CVT SE+Sport, хетчбек, безступеневий варіатор, 2014 року випуску, ціна без ПДВ 360966,67 грн., одна одиниця (а.с. 16). Відповідно до Акту прийому-передачі предмет лізингу за договором № 150224-1/ФЛ-Ф-А від 24.02.2015 року було прийнято [PERSON] 11.03.2015 року в користування. Відповідно до п. 2.2. умов договору, усі платежі за договором лізингоодержувач зобовязаний здійснювати в національній валюті України (гривнях) відповідно до графіку та загальних умов шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок лізингодавця. Згідно п. 7.1.1 договору лізингу передбачено, що за порушення обовязку з своєчасної сплати платежів передбачених даним договором та/або чинним законодавством України лізингоодержувач сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочки, від простроченої заборгованості за платежами за кожен день прострочки, та відшкодувати всі збитки, завдані цим лізингодавцеві, понад вказану пеню. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Згідно акта виконаних робіт № ІСЗСА-001290 від 17.03.2015 року на автомобіль було встановлено додаткове обладнання на суму 16370,64 грн. (а.с. 84). Згідно акту прийому-передачі предмету лізингу за договором № 150224-1/ФЛ-Ф-А фінансовго лізингу від 24 лютого 2015 року від 19 червня 2015 року предмет лізингу мав пошкодження. Суд не приймає до уваги заперечення відповідача в частині, що оскільки на автомобілі було встановлено додаткове обладнання і за нього їй не відшкодовано тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. Дані заперечення спростовуються п. 46 договору лізингу згідно якого лізингодавець не відшкодовує лізингоодержувачу витрати на поліпшення предмета лізингу. Лізингоодержувач не має права на відшкодування лізингодавцем вартості необхідних витрат або на зарахування їхньої вартості в рахунок лізингових платежів. 05.06.2015 року договір ще не було розірвано та черговий платіж сплачено не було. 09.06.2015 року відповідачу направлено повідомлення про розірвання договору, тому позов підлягає задоволенню. Станом на 23.07.2015 року розмір заборгованості перед ПАТ«ВІЕЙБІ ЛІЗИНГ» за договором фінансового лізингу становить 20928,89 грн. За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача вищезазначену суму. На підставі викладеного,

Outcome: approved