Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось до суду із позовом в якому просить стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 31 741,73 грн. та судовий збір. Вимоги мотивує тим, що 25.12.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 2007482916, відповідно до якого банком відповідачу було надано споживчий кредит у розмірі 29 999,80 грн. із строком користування з 25.12.2013 року до 25.12.2016 року. Банк свої зобов'язання перед відповідачем відповідно до укладеного договору виконав в повному обсязі. Проте, [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, внаслідок чого станом на 17.12.2014 року у відповідача утворилася заборгованість у розмірі 31 741,73 грн., з яких: залишок заборгованості за кредитом у сумі 25 434,48 грн., сума нарахованих відсотків за користування кредитом у розмірі 0,44 грн. та комісія у розмірі 6 306,81 грн. 22 грудня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу № 22/12/14/1-1, відповідно до якого банк передав, а фактор прийняв право вимоги до позичальника, що випливають із умов кредитного договору. Про зміну кредитора відповідач був повідомлений листом від 21.01.2015 року. Представник позивача в судове засідання не з'явився, до суду подав заяву у якій просить суд провести розгляд справи у його відсутності, у заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив, у зв'язку з чим суд, вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та відповідно ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як убачається із матеріалів справи, 25.12.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 2007482916, відповідно до умов якого банком відповідачу було надано споживчий кредит у розмірі 29 999,80 грн. зі строком користування до 25.12.2016 року та сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % річних і щомісячно комісії, розмір якої зазначений у графіку платежів, що є додатком до договору (а.с. 10-14). Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 1.4.1. кредитного договору обумовлено, що позичальник зобов'язується повністю повернути банку суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобов'язання встановлені кредитним договором не пізніше 25.12.2016 року. Згідно пункту 1.4.4. кредитного договору, за обслуговування кредиту позичальник щомісяця, одночасно з погашенням суми кредиту і процентами, сплачує комісію, розмір якої зазначений в графіку платежів, що є невід'ємною частиною даного договору. Пунктом 3.6 кредитного договору передбачено, що банк має право відступити повністю чи частково свої права вимоги за кредитним договором третій особі. 22 грудня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу № 22/12/14/1-1, відповідно до якого банк передав, а фактор прийняв право вимоги до позичальника, що випливають із умов кредитного договору (а.с. 22-26). Відповідно до п. 1.1. договору факторингу, ПАТ «ОТП Банк» передає, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» приймає право грошової вимоги, що належить клієнту і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між клієнтом і боржниками, в розмірі портфеля заборгованості. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов»язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а відповідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов»язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, внаслідок чого станом на 17.12.2014 року утворилася заборгованість у розмірі 31 741,73 грн., що включає: залишок заборгованості за кредитом у сумі 25 434,48 грн., суму нарахованих відсотків за користування кредитом у розмірі 0,44 грн. та комісію у розмірі 6 306,81 грн. У спростування зазначеного будь-яких доказів відповідачем суду не надано. Отже, за викладених вище обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим підлягають задоволенню. Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений останнім судовий збір в сумі 1 378 грн. 00 коп. (а.с. 5, 6).

Outcome: approved