Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» звернулось до суду з позовом до [PERSON], яка змінила прізвище на [PERSON] про стягнення суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом. 28 жовтня 2014 року позивач збільшив розмір позовних вимог та просить стягнути з відповідачки заборгованість по кредитному договору № 11111419000 від 25.01.2007 року у розмірі 1 039 245 (один мільйон тридцять дев'ять тисяч двісті сорок п'ять) гривень 74 копійки та судові витрати. Позивач мотивує свої вимоги тим, що 25 січня 2007 року між банком та [PERSON] укладений договір про надання споживачу кредиту, відповідно до умов якого банк передав позичальнику грошові кошти в іноземній валюті в сумі 51 000 доларів США, за умовою сплатити процентів, комісії в порядку і на умовах визначених договором. Позичальник в установлені законом строки не проводить виплати, в зв'язку з чим банком на адресу відповідачів направлені повідомлення про повернення коштів. В 2013 році відповідачка уклала шлюб та змінила прізвище на [PERSON], тому банк звернувся до суду з уточненнями до позовної заяви про заміну прізвища відповідачки. В судовому засіданні представник позивача надала пояснення, що відтворюють зміст позовної заяви. Позовні вимоги просить задовольнити повністю. Представник відповідачки позов не визнав та пояснив, що відсутні підстави для задоволення позову, оскільки дії банка щодо застосування подвійної процентної ставки на прострочену суму боргу є незаконними, оскільки умовами кредитного договору не передбачено збільшення процентної ставки у два рази. Банк не надав жодного доказу виконання банком порядку збільшення процентної ставки, передбаченої ч.2 п.9.2 Кредитного договору. Оскільки позивач не звертався до відповідачки з листом про дострокове повернення кредиту, тому не набув право вимагати достроково повернення коштів. Крім того, позивачем не доведений обсяг (сума) права вимоги, який набув позивач за договором факторингу, а тому вимоги є необґрунтованими. При цьому, представник відповідача звернувся до суду з заявою про застосування строків позовної давності, оскільки умовами договору встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку. Надав пояснення, що відповідачка не здійснює погашення кредиту та інших платежів, оскільки немає такої можливості. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 25 січня 2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (далі - Банк) та [PERSON] (Позичальник) укладений Договір про надання споживчого кредиту № 11111419000. Відповідно п.1.1 Договору банк зобов'язується надати Позичальнику, а Позичальник зобов'язується прийняти належним чином використовувати і повернути Банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 51 000 (п'ятдесят одна тисяча) доларів США, що дорівнює еквіваленту 257 550 (двісті п'ятдесят сім тисяч п'ятсот п'ятдесят) гривень та сплатити проценти, комісію в порядку і на умовах, визначених Договором. Надання кредиту (грошових коштів) здійснюється у наступний термін: з 25 січня 2007 року по 25 січня 2028 року. (п.1.2.1 Договору) За користування кредитними коштами протягом перших 30 (тридцяти) календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється в розмірі 12,3 % річних. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов договору. (п.1.3.1 Договору) Відповідно п.1.2.2 позичальник у будь-якому випадку зобов'язаний повернути Банку кредит у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту, але не пізніше 25 січня 2028 року. [PERSON] після укладення шлюбу 24 січня 2013 року змінила прізвище на [PERSON] (а.с.43-44). [PERSON] у встановлені Договором терміни повернення наданого кредиту (основної суми) та терміни сплати відсотків за кредит не дотримується, чим порушує прийняті на себе зобов'язання. Через невиконання [PERSON] своїх зобов'язань по договору про надання споживчого кредиту станом на 19 вересня 2014 року загальний розмір заборгованості Позичальника перед банком складає 1 039 245 (один мільйон тридцять дев'ять тисяч двісті сорок п'ять) гривень 74 копійки, із яких: заборгованість за основним боргом - 46733,38 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБ станом на 28.10.2014 року складає 605 217,83 гривень; заборгованість за відсотками 33514,53 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 28.10.2014 року складає 434027,91 гривні. Згідно з положеннями статей 530, 612, 625 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не припустив до виконання зобов'язання або не виконав його у термін, встановлений договором або законом. Відповідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася та сплатити проценти. 12 грудня 2011 року між публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» (далі - Клієнт) та товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (Фактор) укладений договір факторингу № 1. 12 грудня 2011 року Клієнт передав (відступив) Права Вимоги Факторові, а Фактор прийняв права Вимоги за договором № 11111419000 від 25.01.2007 року, про що свідчить акт приймання - передачі вимоги та виписка із додатку № 1 до договору № 1 від 12.12.2011 року (перелік первинних договорів). Таким чином, [PERSON] (Позичальник) істотно порушила норми Закону та умови договору № 11111419000 від 25.01.2007 року, не виконавши взяті на себе зобов'язання щодо повернення кредиту разом з нарахованими відсотками, передбаченими Договором, ці грошові кошти підлягають стягненню. Крім того, відповідно статті 88 ЦПК України, ТОВ «Кей-Колект», на користь якого ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені ним і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору. Суд не приймає до уваги доводи представника відповідача про застосування строку позовної давності, оскільки строк дії договору не закінчився, а остаточний строк дії повернення кредиту не настав. Доводи представника відповідача про відсутність підстав для задоволення позову не підтверджені реальними порушеннями умов договору Банком, а направлені лише на затягування розгляду справи, тому суд не приймає їх до уваги.

Outcome: approved