Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-колект» звернулося в суд з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що [PERSON] виступила поручителем по Кредитному договору №183 від 03 березня 2005 року, укладеному між позивачем та [PERSON], відповідно до якого відповідачу було надано кредит на суму 30\~750,00 доларів США, на строк 180 місяців, з відсотковою ставкою 11,5 % річних. Однак, [PERSON] не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту та відсотків, чим порушує взяті на себе зобовязання. Просить стягнути солідарно із [PERSON], [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-колект» заборгованість за Кредитним договором №183 від 03 березня 2005 року, що складає 13\~517, 88 доларів США, з яких: -9\~975,30 доларів США заборгованість по основній сумі кредиту; -3\~531,68 доларів США заборгованість за відсотками за користування кредитом; -10,90 доларів США заборгованість по пені за несвоєчасне повернення відсотків. Крім цього, [PERSON] звернулася в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» в особі Тернопільського управління «Укрсиббанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-колект», у якому просить визнати недійсним договір поруки №1 від 03 березня 2005 року, укладений між нею та ПАТ «Укрсиббанк» в особі Тернопільського управління «Укрсиббанк». В обґрунтування заявлених вимог, [PERSON] вказує на те, що договір поруки №1 від 03 березня 2005 р. вона не підписувала та не знала про його існування. Про спірний договір поруки [PERSON] дізналася під час вчинення ДВС Гусятинського районного управління юстиції виконавчих дій, з приводу примусового виконання заочного рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 лютого 2012 року, яким було задоволено позов Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укрсиббанк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №183 від 03 березня 2005 року. Представник ТОВ «Кей-колект» позовні вимоги підтримав повністю та просить суд їх задовольнити, позовних вимог [PERSON] не визнав та проти їх задоволення заперечив. [PERSON] в судове засідання не з»явився, хоча належним чином, неодноразово повідомлявся про місце та час розгляду справи. Представник [PERSON]-[PERSON] в судовому засіданні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-колект» не визнав та проти їх задоволення заперечив, позовні вимоги [PERSON] підтримав повністю та просить суд їх задовольнити. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив: Відповідно до Кредитного договору №183 від 03 березня 2005 року Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») [PERSON] було надано кредит на придбання чотирьохкімнатної квартири, яка знаходиться за адресою м. Тернопіль вул. Л.Українки, 10/68, в сумі 30\~750,00 доларів США, який він зобовязувався повернути згідно з графіком погашення кредиту, в строк до 180 місяців, з відсотковою ставкою 11,5 % річних. Погашення нарахованих процентів, згідно з п.1.3.4. Кредитного договору, відбувається з 01 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані проценти. Проценти сплачуються на рахунок №221870062233300 у відділенні №15 АКІБ «УкрСиббанк». Із метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобовязань за Кредитним договором, між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено Договір поруки №1 від 03 березня 2005 року, відповідно до умов якого остання зобовязалася відповідати у повному обсязі за виконання [PERSON] усіх зобов'язань, що виникли з Кредитного договору. Відповідальність Поручителя та Позичальника є солідарною (п. 1.4 Договору поруки). Згідно зі ст.554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно п.7.1 Договору, за порушення термінів повернення кредиту та/або процентів за кредит та/або комісій Позичальник сплачує Банку додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню з розрахунку 0,4 відсотки від суми зазначеної заборгованості (суми кредиту та /або процентів по кредиту та /або комісій), розрахованої за кожний день прострочення платежу, включаючи день сплати заборгованості. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Пунктами 4.1, 4.4 Кредитного договору передбачено, що Позичальник зобовязується використовувати кредит на зазначені у цьому договорі цілі і забезпечити повернення отриманого кредиту і сплату нарахованих процентів та комісій у встановлені договором терміни; повідомити Банку про зміну паспортних даних, фактичної адреси проживання, даних прописки (реєстрації), робочого та домашнього номерів телефонів, зміни місця роботи чи виникнення будь-яких інших обставин, які можуть вплинути на виконання Позичальником зобовязань по даному кредитному договору, в триденний строк з моменту проведення таких змін. Відповідно до підпункту 5.5 Договору встановлено, у випадку порушення Позичальником термінів повернення кредиту (основної суми) та/або термінів сплати плати за кредит строком більш ніж на 5 календарних дні, та/або у випадку порушення Позичальником умов договору застави, вказаного в пункті 2 даного договору, [PERSON] має право змінити термін погашення кредиту та плати за кредит за цим договором в порядку, визначеному в розділі 11 цбого договору. Згідно розділу 11 Договору, відповідно до ст.ст. 525, 611 ЦК України, сторони погодили, що у випадку застосування будь-якого з п.п. 2.3, 5.3, 5.5, 5.6, 5.8, 5.10, 7.4, частини 2 п.9.2 цього договору та/або настання обставин, що передбачені вищевказаними пунктами [PERSON] має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав, згідно з п.1.2.2 цього договору. При цьому, термін повернення кредиту вважається таким, що настав, а кредит обовязковим до повернення з моменту отримання Позичальником відповідної письмової вимоги Банку. В цьому випадку Позичальник зобовязується достроково повернути отриманий кредит та плату за кредит у встановлений заново термін в повному обсязі. В будь-якому випадку, новий строк повернення кредиту та плати за кредит згідно вимоги Банку не може перевищувати 14 календарних днів з дати відправлення Банком вказаної вимоги Позичальнику. [PERSON] протягом тривалого часу не здійснює платежів в рахунок погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованих процентах, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання. 23.09.2009 року [PERSON] та [PERSON] направлено вимогу №137-530/2147 про погашення заборгованості, яка залишилася без реагування. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Таким чином, станом на 12.11.2015 року загальний розмір заборгованості [PERSON] за Кредитним договором №183 від 03 березня 2005 року, становить 13\~517, 88 доларів США, що еквівалентно за курсом НБ України на день ухвалення судового рішення 310\~431, 11 гривні з яких: -9\~975,30 доларів США заборгованість по основній сумі кредиту; -3\~531,68 доларів США заборгованість за відсотками за користування кредитом; -10,90 доларів США заборгованість по пені за несвоєчасне повернення відсотків. 12 грудня 2011 року, ПАТ «Укрсиббанк» та ТзОВ «Кей-колект», уклали Договір Факторингу №1, згідно з яким відбулося переуступлення прав вимог, ТзОВ «Кей-колект», набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до [PERSON]. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором №183 від 03 березня 2005 року підлягає до часткового задоволення в частині стягнення боргу із [PERSON]. Щодо стягнення боргу із [PERSON], суд вважає, що позов у цій частині не підлягає до задоволення, оскільки позивачем не надано суду доказів, які б підтверджували його право вимоги до [PERSON], оскільки відповідно до витягу з додатку №1 до договору відступлення за договором іпотеки від 12.12.2011 року право вимоги було передано за договором іпотеки від 08 квітня 2005 року заставодавцем у якому виступав [PERSON]. Згідно висновку експертів за результатами проведення комплексної (судово-почеркознавчої та ТЕД) експертизи №1189/1190/14-22 від 21.05.2015 року, підпис у розділі «Поручитель» на Договорі поруки №1 від 03.03.2005 року, сторонами якого зазначено [PERSON], [PERSON] та Акціонерний комерційний інноваційний банк АКІБ «УкрСиббанк», виконано рукописним способом без попередньої технічної підготовки чи застосування технічних засобів. Встановити ким, [PERSON] чи іншою особою виконано підпис від імені [PERSON] у розділі «Поручитель» на договорі поруки №1 від 03.03.2005 р., сторонами якого зазначено [PERSON], [PERSON] та Акціонерний комерційний інноваційний банк АКІБ «УкрСиббанк», не виявилося можливим з причин, вказаних в дослідницькій частині висновку експертів (досліджуваний підпис короткий, його складові частини виконані конструктивно, простими рухами. Ідентифікаційна значимість наявних в ньому графічних ознак мала. В підписах відсутні характерні ознаки, що рідко зустрічаються. Підпис і зразки підписів містять малий обєм графічної інформації, який характеризує письмовий навик його виконавця. Ознаки що збігаються, а також ознаки, що відрізняються не утворюють сукупностей достатніх для позитивного чи негативного висновку про тотожність). Відповідно до ч.1,3 ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст.203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Згідно із ст.10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд вважає, що вимоги [PERSON] про визнання недійсним договору поруки №1 від 03 березня 2005 року, укладеного між нею та ПАТ «Укрсиббанк» в особі Тернопільського управління «Укрсиббанк» не підлягають до задоволення, оскільки суду не надано доказів, які б свідчили про те, що вказаний правочин укладався поза її волею. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що позов ТзОВ «Кей-Колект» про стягнення заборгованості підлягає до його часткового задоволення, а тому вважає, що слід стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «Кей-колект» заборгованість за Кредитним договором №183 від 03 березня 2005 року в розмірі 13\~517, 88 доларів США, що еквівалентно згідно офіційного курсу НБУ на день ухвалення судового рішення 310\~431,11 грн. (1 долар США 22,964482 грн.). Також суд вважає, що у позові [PERSON]І про визнання договору поруки недійсним слід відмовити за недоведеністю позовних вимог. Крім того, на підставі ч.1 ст.88 ЦПК України, слід стягнути із [PERSON] в користь ТОВ «Кей-колект» судові витрати. На підставі наведеного,

Outcome: partial