Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Нива»» в особі представника [PERSON] звернулось до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON], третя особа - сектор державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Біловодського районного управління юстиції про визнання недійсним договорів оренди землі, посилаючись на наступне. 01.01.2005 року між ТОВ «Агрофірма «Нива»» в особі директора [PERSON] і [PERSON] в письмовій формі укладено договір оренди належної йому земельної ділянки площею 11.7117 га, що знаходиться на території Плугатарської сільської ради Біловодського району, який зареєстровано в Біловодській районній філії Луганського регіонального центру державного земельного кадастру у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних ділянок за № 00204 від 26.10.2007 року. Також, 31.03.2005 року між ТОВ «Агрофірма «Нива»» в особі директора [PERSON] і [PERSON] в письмовій формі укладено договір оренди належної йому земельної ділянки площею 11.5182 га, що знаходиться на території Плугатарської сільської ради Біловодського району, який зареєстровано в Біловодській районній філії Луганського регіонального центру державного земельного кадастру у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних ділянок за № 00137 від 26.10.2007 року. Ці договори оренди земельних ділянок відповідно до умов п. 7.1 договору укладені строком на 10 років, але згідно до п.11.1 цих договорів вони набувають чинності після їх державної реєстрації, яка була проведена 26.10.2007 року, а тому позивач вважає, що саме з цієї дати в ТОВ «Агрофірма «Нива»» виникло право оренди земельних ділянок і відповідно почався відлік строку дії договорів оренди, який повинен закінчуватися лише 26.10.2017 року. Однак, 16.01.2015 року між відповідачами - [PERSON] і [PERSON] були укладені нові договори оренди належних [PERSON] вищевказаних земельних ділянок, а тому, оскільки позивач вважає, що строк дії договорів оренди земельних ділянок укладених між ТОВ «Агрофірма «Нива»» і [PERSON] ще не закінчився, тобто продовжує діяти до 26.10.2017 року, звернувся до суду з наявним позовом про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок площею 11.7117 га та 11.5182 га, що знаходяться на території Плугатарської сільської ради Біловодського району, які були укладені між [PERSON] та [PERSON] 16.01.2015 року. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, просить суд їх задовольнити /а.с.86/. Представник відповідачів [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що з часу укладання договорів оренди земельних ділянок між ТОВ «Агрофірма «Нива»» і [PERSON] пройшло вже 10 років, тобто минув час на який їх було укладено, просив суд взяти до уваги не час\~ реєстрації цих договорів, а\~ момент їх укладання, тому в позові просив відмовити. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - сектор державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Біловодського районного управління юстиції в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, справу вирішити згідно із законом /а.с.88/. Суд, вислухавши представника відповідачів, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не\~ підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.4 ст. 124 Земельного Кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Підставою для укладання договору оренди може бути цивільно-правовий договір про відчуження права орнади. Відповідно до ч.2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним законом, що регулює відносини, повязані з орендою землі є Закон України «Про оренду землі». Згідно зі ст. 13 ЗУ «Про оренду землі», договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння та користування на певний строк, а орендар зобовязаний вткористовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавста. За ч.1 ст. 20 та ст. 18 ЗУ «Про оренду землі» (у редакції, що була чинна на момент виникнення спірних відносин), укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації та набирає чинності після його державної реєстрації. З договору оренди земельної ділянки від 01 січня 2005 року вбачається, що між [PERSON], як орендодавцем, та ТОВ «Агрофірма «Нива» в особі директора [PERSON], як орендарем, укладено договір оренди земельної ділянки, яка належить [PERSON], на праві власності на підставі державного акту ІV-ЛГ №019885 від 22.12.2001 року площею 11.7117 га, яка розташована на території Плугатарської сільської ради Біловодського району, який зареєстровано в Біловодській районній філії Луганського регіонального центру державного земельного кадастру у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних ділянок за № 00204 від 26.10.2007 року /а.с.10-11/. З договору оренди земельної ділянки від 31 березня 2005 року вбачається, що між [PERSON], як орендодавцем, та ТОВ «Агрофірма «Нива» в особі директора [PERSON], як орендарем, укладено договір оренди земельної ділянки, яка належить [PERSON], на праві власності на підставі державного акту ЛГ №173763 від 15.03.2005 року площею 11.5182 га, яка розташована на території Плугатарської сільської ради Біловодського району, який зареєстровано в Біловодській районній філії Луганського регіонального центру державного земельного кадастру у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних ділянок за № 00187 від 26.10.2007 року /а.с.07-08/. Відповідно до п.11.1 вищевказаних договорів, вони набувають чинності після їх державної реєстрації. За приписами ч.1 ст.360-7 ЦПК України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених\~пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. А тому судом враховуються правові позиції Верховного Суду України, висловлені в постановах від 19.02.2014 року у справі №6-162ц13 та від 18.12.2013 у справі за № 6-127цс13. Частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Однак, цивільні права та обовязки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін при укладенні вищевказаних договорів оренди землі, набуваються після відповідної державної реєстрації. В момент державної реєстрації набирає чинності (набуває юридичної сили) договір, укладення якого вже відбулося, і така реєстрація не може змінювати моменту укладення. Згідно зі ст..2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних відносин, визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Волевиявлення є важливим чинником, без якого неможливо вчинення правочину, що узгоджується зі свободою договору, установленою статтею 627 ЦК України. Реєстрація договору є адміністративним актом, тобто елементом зовнішнім щодо договору. Сторони договору дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують договір, надаючи згоду встановленої форми, що і є моментом укладення договору. Отже, оскільки, відповідач [PERSON] та позивач ТОВ «Агрофірма «Нива» дійшли згоди щодо істотних умов договорів оренди земельних ділянок, та 01.01.2005 року та 31.03.2005 року відповідно, підписали договори, то саме ці дати слід вважати моментом укладання договорів. Відповідно до п.4.1 вищезазначених договорів оренди землі, земельні ділянки передаються орендареві позивачу у справі, в оренду на строк з 01.01.2005 року по 01.01.2015 року та з 31.03.2005 року по 31.03.2015 року відповідно, тобто договори оренди\~ позивача з відповідачем [PERSON] були укладені на 10 років ( п.7.1 договорів ) з визначенням вищевказаного конкретного\~ строку дії договорів ( п. 4.1 договору).\~ Враховуючи вищевикладене суд доходить до висновку, що строк дії договорів оренди землі, укладених між [PERSON] та ТОВ «Агрофірма «Нива»», розпочався з моменту укладення цих договорів, а саме - 01.01.2005 року та 31.03.2005 року, і закінчився - 01.01.2015 року та 31.03.2015 року відповідно, а державна реєстрація вказує лише на чинність договору (набрання юридичної сили) і не може змінювати момент укладення цих договорів, внаслідок чого, суд, критично ставиться до тверджень позивача, що право користування земельними ділянками виникло лише після їх державної реєстрації саме з 26.10.2007 року, тобто пізніше від дати їх укладення, а тому ці договори оренди не припинили свої дії і продовжують діяти до 26.10.2017 року. Відповідно до ст.. 31 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку на якій його укладено. З договорів оренди землі, укладених 16.01.2015 року вбачається, що [PERSON] та фізична особа-підприємець [PERSON] уклали договори оренди земельних ділянок площами 11.7117 га та 11.5182 га, які належать [PERSON] та розташовані на території Плугатарської сільської ради Біловодського району. Договори зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 04.04.2015 року /а.с.09,12,94-101/. Отже, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що, оскільки договори оренди землі, укладені 01.01.2005 року та 31.03.2005 року між [PERSON] та ТОВ «Агрофірма «Нива» припинили свою дію, то [PERSON] правомірно та на законних підставах 16 січня 2015 року уклав нові договори оренди належних йому земельних ділянок з фізичною особою підприємцем [PERSON] Оскільки відсутні підстави для визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок площами 11.7117 га та 11.5182 га, належних [PERSON], які розташовані на території Плугатарської сільської ради Біловодського району, укладені 16.01.2015 року між [PERSON] та [PERSON], то і відсутні підстави для скасування державної реєстрації зазначених договорів оренди землі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed