Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду з позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 04.06.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», права вимоги якого за кредитними договорами у зв`язку з укладенням договору факторингу № 01/06/11 від 25.11.2011 року передано ТОВ «ОТП Факторинг Україна», та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно якого Банк відкрив відповідачу картковий рахунок в гривнях та видав кредитну картку, розмір кредитного ліміту якої складав 1000 грн., а відповідач прийняла на себе відповідні зобов'язання щодо порядку повернення коштів банку. В порушення своїх зобов'язань за зазначеним вище кредитним договорам, станом на 01.09.2014 року, [PERSON] заборгувала позивачу 1409,83 грн. Добровільно погашати заборгованість відповідач відмовляється, в зв'язку з чим позивач просить стягнути з неї зазначену суму заборгованості в судовому порядку. В судове засідання представник позивача не з'явився, попередньо через канцелярію суду надав письмову заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. В разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення. Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] повторно (17.11.2014 року та 01.12.2014 року) в судове засідання не з'явилась з невідомих суду причин, хоча про час і місце судового розгляду повідомлялась належним чином, що підтверджується матеріалами справи, відомостей про поважність причин своєї неявки в судові засідання суду не надала. З огляду на вищезазначене суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Так, в судовому засіданні встановлено, що 04.06.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», права вимоги якого за кредитними договорами у зв`язку з укладенням договору факторингу № 01/06/11 від 25.11.2011 року передано ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (а.с. 9 - 15), та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 001/6192/07, відповідно до якого Банк, на підставі поданої [PERSON] письмової заяви (а.с. 5), відкрив відповідачу картковий рахунок в гривнях та видав кредитну картку, розмір кредитного ліміту якої складав 1000 грн., а остання в свою чергу зобов'язалась прийняти, належним чином використати та повернути позивачу вказані кредитні кошти у строки, зазначені в кредитному договорі (зокрема п.п. 3.3 кредитного договору, з підпунктами), а також сплатити відповідачу плату за користування кредитом, в порядку та на умовах, що визначені в кредитному договорі та встановленими тарифами, а також правилами користування кредитною карткою «VISA» (а.с. 3 - 4, 6, 7). Банк виконав свої зобов'язання перед [PERSON], надавши їй в користування кредитну картку з ПІН-кодом до неї, про що вона власноручно розписалась (а.с. 8). Проте, в зв'язку з порушенням взятих на себе зобов'язань за зазначеним кредитним договором, враховуючи умови договору про несвоєчасне виконання зобов'язань, згідно наданого розрахунку заборгованості, станом на 01.09.2014 року [PERSON] заборгувала позивачу 1409,83 грн. (19). Про необхідність виконати зобов'язання за кредитним договором в добровільному порядку відповідачу направлялась досудова вимога, яка була отримана нею, проте залишилась без виконання (а.с. 16, 17, 18). В результаті такого прострочення відповідач істотно порушила умови укладеного з нею договору, так як позивач вчасно не отримав належні йому кошти і не використав їх в своїй діяльності. Оскільки судом встановлено, що відповідач не дотримується умов укладеного з нею договору, в порядку та в передбачені ним строки, кредит не повернула, а право позивача невиконанням зобов`язання порушено, тому воно підлягає судовому захисту. Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст.ст. 526, 530, 623, 624 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений у ньому строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані збитки. Тому позовні вимоги позивача про стягнення з [PERSON] вищезазначеної суми заборгованості за кредитним договором підлягають до задоволення в повному обсязі. Крім того, згідно зі ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь позивача слід стягнути судові витрати, понесені позивачем при зверненні з даним позовом до суду. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем відповідно до платіжного доручення № 7351 від 18.09.2014 року сплачено судовий збір в розмірі 243,60 грн. (а.с. 20).

Outcome: approved