Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Індіго» звернулось до суду з позовом до [PERSON] - про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позивач при зверненні до суду мотивує свої вимоги тим, що 26. 09. 2009 року о 21 год. 00 хв. в м. Києві на пр. Глушкова 13-б відбулась ДТП, за участю застрахованого в ТДВ «СК «Індіго» автомобіля «Міцубісі» д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля ВАЗ-21083 д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] В зв'язку із зазначеним ДТП, застрахований в ТДВ «СК «Індіго» автомобіль «Міцубісі» д.н. [NUMBER] отримав механічні пошкодження. На виконання умов договору страхування, позивачем було сплачено страхувальнику страхове відшкодування в сумі 11528,48 грн. В зв'язку із зазначеним позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача страхове відшкодування в порядку регресу в сумі 11528,48 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача в якій також зазначив, що позов підтримує в повному обсязі, просить суд про задоволення позову та не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, свого представника до суду не направив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомив, жодних заяв чи клопотань до суду не подавав. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи із наступного. Судом встановлено, що 26. 09. 2009 року о 21 год. 00 хв. в м. Києві на пр. Глушкова 13-б відбулась ДТП, за участю автомобіля «Міцубісі» д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля ВАЗ-21083 д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 19. 10. 2009 року винним у вчиненні вищезазначеного ДТП визнано [PERSON] (а.с. 15). Вбачається, що 05. 02. 2009 року між ТДВ «СК «Індіго» та [PERSON] було укладено договір страхування наземного транспортного засобу №206-00476-09, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб - автомобіль «Міцубісі» д.н. [NUMBER] (а.с. 3-4). 28. 09. 2009 року страхувальник звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування (а.с. 5-6). Встановлено, що ТДВ «СК «Індіго» на виконання умов договору страхування, на підставі страхового акту № 11325/206 від 25. 07. 2013 року, рахунку-фактури №00013623/3 від 24. 11. 2009 року та розрахунку суми страхового відшкодування перерахувало на рахунок, визначений страхувальником, страхове відшкодування в сумі 11528,48 грн. Таким чином, вбачається, що до ТДВ «СК «Індіго» перейшло право регресної вимоги до відповідача. Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Ст. 993 Цивільного кодексу України також передбачає перехід до страховика прав страхувальника щодо особи, відповідальної за заподіяні збитки. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч. 1 ст.. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно п. 38.1.1а) ст. 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно вимог ст. ст. 27-30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивач довів ті обставини на які посилався як на підставу своїх позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 243,60 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved