Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

ТОВ «Вагра» звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просив стягнути з відповідача відшкодування завданої матеріальної шкоди в розмірі 2 520 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 28 лютого 2015 року в світлу пору доби, у присутності зібрання мешканців, в кількості близько 20 осіб, [ADDRESS], біля будівельного майданчику, який запланований ТОВ «Вагра» для будівництва багаповерхового житлового будинку, відповідачем - [PERSON] було вчинені дії щодо пошкодження палатки та знищення покриття (накидки) палатки, розміщеної безпосередньо біля земельної ділянки, а саме - дії щодо пошкодження накриття (накидки) палатки. Зазначив, що вказані дії відповідача зафіксовані на відео, що додається на компакт-диску до позовної заяви. Вказав, що дії відповідачки щодо розбирання належної ТОВ «Вагра» палатки та знищення накидки (покриття) палатки, завдали ТОВ «Вагра» майнову шкоду, у розмірі вартості палатки. Враховуючи зазначене, позивач а просив позов задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити. Відповідачка та її представник в судовому засіданні проти позову заперечували. Надали письмові заперечення, в яких просили в задоволенні позову відмовити. Вказали, що 28.02.2015 року, біля будівельного майданчика,, за адресою: [ADDRESS] було встановлено агітаційний намет. Зогляду на те, що на думку присутніх мешканців сусідніх з будівельним майданчиків будинків, намет було встановлено незаконно і він заважав руху машин і людей, намет було ними розібрано. Зазначили, що сама палатка та полотно при цьому не зазнали жодних пошкоджень. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши надані сторонами докази, дослідивши матеріали справи, вислухавши свідків, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно зі ст. 1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України, «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Таким чином, задовольняючи вимогу про відшкодування шкоди, суд повинен враховувати наявність таких обставин як наявність шкоди та протиправність дій того, хто завдав шкоду. Як встановлено судом, 28 лютого 2015 року, біля будівельного майданчика, за адресою : [ADDRESS] було розміщено агітаційну палатку ТОВ «Вагра». Вказані обставини не заперечувалися сторонами та були підтверджені оглядом зафіксованих на відео кадрів. Розміщення вказаної агітаційної палатки здійснювалося позивачем на підставі дозволу Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації від 27.02.2015 року № 108 -2533/01. Як вбачається, в ході конфлікту між мешканцями прилеглих будинків та працівниками ТОВ «Вагра», вказану палатку було розібрано. Позивач посилається на те, що, в ході конфлікту, відповідачкою було пошкоджено палатку та знищено її покриття, виготовлене з непромокального та вітростійкого матеріалу чим заподіяно матеріальну шкоду. В судовому засіданні було досліджено докази, на які посилається позивач, а саме - відеозапис, на якому, на його думку, зафісковані неправомірні дії відповідачки. Проте, як вбачається з вказаного відеозапису, дій відповідачки які б свідчили, що нею пошкоджено агітаційний намет, а саме його покриття, на ньому не зафіксовано. Так з вказаного відео вбачається, що групою осіб було розібрано намет з білого матеріалу. Будь - яких протиправних дій відповідачки щодо майна ТОВ «Вагра», на вказаному відео не вбачається. Натомість відповідачкою висловлювалися застереження щодо дій по зняттю покриття, як - то : «Акуратно, акуратно». Як вбачається з дослідженого відеозапису- накриття агітаційного намету було знято та складено. Пошкоджень, як- то знищення покриття (накидки) не зафіксовано. Щодо речового доказу - диску з відеозаписом слід зазначити, що представник позивача у судовому засіданні не зміг пояснити походження вказаного відеозапису. Крім того, суд звертає увагу на те, що запис на ньому неповний та, ймовірніше за все, суду було надано ту його частину, яка на думку позивача є доказом на підтвердження його вимог та тільки в тому об»ємі , що не протирічить його позиції , а інше, що не було на користь позивача, залишилося поза увагою суду. Інших доказів, які б свідчили про заподіяння йому відповідачем шкоди шляхом пошкодження вказаної агітаційної палатки, позивач суду не надав. Натомість, допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], пояснили, що вказаний спірний намет було розібрано мешканцями прилеглих, до будівельного майданчика, будинків, без порушення його цілісності та складено, після чого передано представникам позивача. У суду не має будь-яких підстав ставити під сумнів покази даних свідків, а тому суд примає їх до уваги. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він без будь - яких правових підстав виконував роботу для ТОВ «Вагра». 28.02.2015 року він отримав три агітаційні палатки, для розміщення їх біля будівельного майданчика, за адресою : [ADDRESS]. Розмістити встиг лише одну біля огорожі вказаного будівельного майданчика, після чого мешканці прилеглих будинків її розібрали. Палатка після її зняття була ціла та не мала пошкоджень, як - то: розривів та порізів. Судом, вказані свідчення в цій частині приймаються до уваги, оскільки вони не протирічать іншими доказам, дослідженим та прийнятим судом до уваги. Однак, судом не приймаються до уваги його показання відносно того, що він не знає, де поділося покриття вказаної палатки, після того як його зняли, оскільки воно протирічить вище встановленому та суд вважає, оскільки він був працівником ТОВ «Вагра» його позиція в цій частині співпадає з позицією позивача, який в своїх інтересах, під час судового засідання наголосив саме на її зникненні. . Крім того, аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що так зване зникнення покриття агітаційної палатки не було в інтересах відповідача та інших осіб, які її розібрали. Щодо законності розміщення вказаного агітаційного намету, суд вважає за потрібне зазначити, що ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.02.2015 року в справі за позовом ГО «Український суспільно-правовий рух: Демократія через право» до Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), копія якої наявна в матеріалах справи, рішення Київської міської ради «Про передачу товариству з обмеженою відповідальністю «Вагра» земельної ділянки для будівництва, обслуговування та експуатації житлового будинку на [ADDRESS]» від 23.10.2013р. № 419/9907 визнано протиправним та скасоване. Рішенням Господарського суду м. Києва від 20.04.2015р. у справі №910/4528/15-г за позовом Заступника прокурора м. Києва то Київської міської ради, ТОВ «Вагра» визнано недійсним договір оренди земельної ділянки від 13.03.2014р., укладений між Київською міською радою та ТОВ «Вагра», визнано відсутнім у ТОВ «Вагра» права користування земелеьною ділянкою. Таким чином, у ТОВ «Вагра» на 28.02.2015 року було відсутнє право користування вказаною земельною ділянкою по [ADDRESS], а звідси і право на розміщення будь-яких споруд, в тому числі наметів на території, вказаної земельної ділянки та і на території прилеглій до неї, а саме на території будинку [ADDRESS]. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем не надано доказів того, що відповідачем заподіяна будь - яка шкода. Проаналізувавши позовні вимоги на відповідність їх нормам матеріального права, виходячи з вимог закону в частині встановлення неправомірності дій, наявності безпосереднього причинного зв'язку та вини особи в заподіянні шкоди, приймаючи до уваги межі заявлених вимог, з врахуванням недоведеності самого факту заподіяння матеріальності шкоди, суд не знаходить підстав для задоволення позову про відшкодування матеріальної шкоди.

Outcome: dismissed