Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

Сторони по справі з 07 листопада 2007 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів з відповідача, вказуючи, що причиною розлучення є те, що відповідач почав вживати алкогольні напої та вести аморальний спосіб життя, не піклується про сім»ю, не поважає її як дружину. Сімейні відносини між ними припинені, їх шлюб з відповідачем носить формальний характер. Також вказала, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини. Тому позивач просить розірвати шлюб, стягнути з відповідача аліменти на її користь на неповнолітнього сина в розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до досягнення сином повноліття. Також позивачка просить визначити місце проживання сина [PERSON], [INFO], а саме залишити його проживати разом з нею за адресою: вул. Червонопартизанська, 5, с. Марківці Бобровицький район Чернігівська область. У судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи вважається повідомленим належним чином за адресою реєстрації місця проживання зазначеною позивачем, причини неявки не повідомив, що дає суду, відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України право ухвалити заочне рішення на підставі наявних і достатніх у справі доказів, про що не заперечує позивач в заяві до суду. Представник третьої особи в судове засідання не з»явився. Надали суду заяву про розгляд справи без участі їх представника. Судом на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. [PERSON] (дошлюбне прізвище Жучок) [PERSON] та [PERSON] 07 листопада 2007 року уклали шлюб, що зареєстрований виконавчим комітетом Марковецької сільської ради Бобровицького району Чернігвської області, актовий запис № 07, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕЛ № 027551. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з матірю. Як встановлено в судовому засіданні та, що підтверджується копією свідоцтва про народження відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Сторони фактично припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, їх шлюб носить формальний характер, можливості примирення між ними не вбачається, а збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 182 Сімейного кодексу України зобовязує суд при визначенні розміру аліментів враховувати: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. В судове засідання відомостей про місце роботи відповідача, його стан здоровя та наявність у нього інших утриманців не надано, а тому суд вважає, що позов в частині стягнення аліментів у розмірі визначеному позивачем підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 160 СК України,батькам надано право визначення місця проживання дитини, яка не досягла десяти років. \~ \~ Згідно ч. 1 ст. 161 Сімейного кодексу України, спір між батьком та матірю щодо місця проживання малолітньої дитини, якщо вони не дійшли згоди з ким із них буде проживати малолітня дитина може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.\~ \~ В силу ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У звязку з тим, що з наданих позивачем матеріалів, між сторонами не вбачається спору про місце проживання малолітньої дитини, суд не може постановити рішення про місце проживання дитини разом з матірю, так як батьки самі добровільно визначили місце проживання дитини. Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення вимог в частині визначення місця проживання дитини. \~

Outcome: partial