Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківгаз збут» звернулося до суду Зміївського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з газопостачанняза період з 01.08.2017 по 31.12.2020 в розмірі 3965,58 грн, інфляційні витрати у розмірі 1350,74 грн, 3% річних у розмірі 639,93 грн та судові витрати у розмірі 2102 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач є споживачем послуг з постачання природного газу, які надаються ТОВ «Харківгаз збут». На ім`я відповідача за адресою: [ADDRESS] , відкрито особовий рахунок [NUMBER] . У зв`язку з систематичним нехтуванням відповідачем своїх обов`язків щодо оплати послуг з газопостачання утворилася заборгованість, яка за період з 01.08.2017 по 31.12.2020 склала 3965,58 грн та не погашена станом на 31.12.2020, що підтверджується розрахунком заборгованості. Оператором ГРМ направлено вимогу про оплату заборгованості, яка залишилася споживачем без відповіді та оплати. Просить суд позов задовольнити. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 25.01.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Учасники справи в судове засідання не з`явилися. Представник позивача І.Кіпоть в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу без участі представника позивача за наявними у справі доказами, позов підтримує у повному обсязі, просить суд його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про визнання позову в повному обсязі та просив розглянути справу без його участі та без фіксації судового засідання технічними засобами. Своїм правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався. Відповідно до ч.3 статті 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи викладене, а також на підставі ч.2 статті 191 ЦПК України, суд вирішує спір за наявними матеріалами справи. Крім того, відповідно до ч.2 статті 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Як встановлено матеріалами справи, ТОВ «Харківгаз Збут» з 01.07.2015р. здійснює господарську діяльність з постачання природного газу на території Харківської області на підставі ліцензії на постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом, виданої Національною Комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України (далі - НКРЕКП), згідно постанови №1588 від 21.05.2015 р. (переоформлена на безстрокову постановою від 08.09.2015р. № 2283), та згідно постанови від 11.05.2017 року №633, виданої на постачання природнього газу на території України. ТОВ «Харківгаз Збут» надає послуги з постачання природного газу за адресою: [ADDRESS] . На ТОВ «Харківгаз Збут» покладено спеціальні обов`язки щодо постачання природного газу населенню Харківської області згідно Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (затверджено Постановою КМУ №758 від 01.10.2015 р., з 01.04.2017р. - відповідно до Постанови КМУ №187 від 22.03.2017, з 01.11.2018 р. - відповідно до Постанови КМУ №867 від 19.10.2018 року). Відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи (Операторами ГРМ) регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП №2496 від 30.09.2015 (надалі - Правила) на виконання пункту 17 частини третьої статті 4 Закону України «Про ринок природного газу». Відповідно до п. 2 розділу III Правил постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Типовий договір постачання природного газу з побутовим споживачем затверджено постановою НКРЕКП від 01.12.2015 року №2500 «Про затвердження Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам», яка набрала чинності з 01.12.2015 року. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Відповідно до п. 4 розділу III Правил для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником. Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам було офіційно опубліковано ТОВ «Харківгаз Збут» в газеті «Слобідський край» № 156 від 31.12.2015р. та розмішений на офіційному сайті Товариства. Відповідач є споживачем послуг з постачання природного газу, які надаються ТОВ «Харківгаз Збут», оскільки факт фактичного споживання відповідачем природного газу та оплата споживачем рахунку (квитанції) постачальника ТОВ «Харківгаз Збут» свідчать про приєднання (акцептування) відповідачем умов типового договору постачання природного газу з ТОВ «Харківгаз Збут». Зазначене свідчить, що між сторонами на підставі публічного договору склалися фактичні договірні відносини щодо послуг з приводу постачання природного газу. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-ІV від 24.06.2004р. споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до абз. 2 п. 22 Розділу III Правил побутовий споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору. Внаслідок невиконання відповідачем своїх обов`язків щодо повної та своєчасної оплати послуг з газопостачання утворилася заборгованість, яка за період з 01.08.2017 по 31.12.2020 склала 3965,58 грн та не погашена, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.12). Оператором ПАТ «Харківгаз» здійснено відключення газоспоживаючих приладів споживача, що підтверджує акт про відключення газоспоживаючих приладів від 27.04.2018 в присутності споживача [PERSON] (а.с.16). ТОВ «Харківгаз Збут» з метою отримання оплати за наданні послуги з газопостачання направило відповідачу вимогу про погашення заборгованості, яка залишилась споживачем без відповіді та оплати (а.с.7). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Таким чином, сума на яку збільшився основний борг внаслідок інфляційних процесів та 3 % річних становить 5956,25 грн. Статтями 526-527, 530 ЦК України визначено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги є законними і обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановлені його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріплені можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини 1, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору суд вирішує на підставі статті 141 ЦПК України. Відповідно до положень статей 141, 142 Цивільногопроцесуального кодексу України, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, належить повернути позивачу 50 відсотків судового збору з державного бюджету та стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 1 051грн 00 коп. (а.с.6).

Outcome: approved