Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-18 00:00:00

Стислий виклад позовних вимог. [PERSON] (далі - [PERSON] , позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - [PERSON] , відповідач) про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: сина, [PERSON] , [INFO] , та доньки - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 2300 (дві тисячі триста) гривень на кожну дитину, з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує на те, що діти знаходяться на повному її утриманні, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо утримання дітей, матеріальної допомоги не надає. Відповідач є здоровим та працездатним, офіційно працевлаштований, отримує високу заробітну плату. Оскільки самостійно забезпечити належний рівень розвитку дітей позивач не спроможна, тому просить вирішити в судовому порядку питання про стягнення з відповідача аліментів. Рух справи в суді. Позовна заява надійшла до суду 27.04.2021. 29.04.2021 ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Одночасно, відповідачу надано строк для подачі відзиву на позовну заяву. Стислий виклад заперечень відповідача. У відзиві на позов від 21.05.2021 відповідач позовні вимоги визнав частково, зазначив що в міру своїх можливостей він надавав матеріальну допомогу на утримання дітей. Разом з тим, на даний час він немає постійного місця проживання, так як будинок в якому він проживав був знищений пожежою. Крім того, він на даний час ніде не працює, на обліку в Ковельському центрі зайнятості не перебуває. У нього не має автомобіля, а також іншого майна, яке потребує утримання. Не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 1 100 (одна тисяча сто) гривень 00 копійок, щомісячно, на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Просить відмовити в частині задоволення позову щодо стягнення з нього витрат на правову допомогу, так як у позові відсутні будь-які докази таких витрат. Позиція учасників судового розгляду. В судове засідання позивач та її представник. не з`явились, попередньо представник позивача подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивача. Позовні вимоги підтримують повністю, просять позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явились, хоча належним чином та завчасно був повідомлений про час і місце слухання справи. Про причини неявки суд не повідомив. Фактичні обставини, встановлені судом. Сторони уклали шлюб 02.09.2011, що стверджується свідоцтвом серії [NUMBER] від 02.09.2011, виданим у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області. Згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14.11.2012 та серії [NUMBER] від 27.02.2014 сторони у справі є батьками неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , та неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] . Довідкою про склад сім`ї №171 від 26.04.2021, виданою Ремонтним житлово-комунальним підприємством №1 м. Ковеля підтверджується та обставина, що позивач [PERSON] та її неповнолітні син, [PERSON] , 2012 року народження та донька, [PERSON] , 2014 року народження, зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] . Як вбачається з довідки №278 від 17.05.2021 виданою Ковельським міськрайонним центром зайнятості, станом на 17.05.2021, [PERSON] не знаходиться на обліку в Ковельському центрі зайнятості як зареєстрований безробітний. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних мотивів та підстав. Відповідно до частини першої, другої статті 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Положеннями статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно із частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із статтею 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік» встановлено, що у 2021 році прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень; Враховуючи обставини справи, положення чинного законодавства, що регулюють правовідносини пов`язані зі сплатою аліментів, виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітньої дитини, з врахуванням того, що приймати участь в утриманні дітей повинні двоє батьків, беручи до уваги вимоги частини другої статті 182, статті 183 СК України, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень 00 копійок щомісячно, на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.04.2021 і до досягнення дітьми повноліття. На підставі пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України, судове рішення слід допустити до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Розподіл судових витрат Згідно із частиною шостою статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 908 грн слід стягнути з відповідача на користь держави. Також, судом не вирішується питання про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] судових витрат на професійну правничу допомогу, оскільки позивач подала до суду заяву з проханням вирішити дане питання після ухвалення рішення по суті позовних вимог в порядку частини восьмої статті 141, частини першої статті 246 ЦПК України.

Outcome: partial