Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 30.03.2007 року, зареєстрованого Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №129. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що шлюбні відносини не підтримують, сім'я розпалась остаточно, по причині відсутності взаємопорозуміння. Подальше спільне проживання та ведення спільного господарства не є можливим. Примирення з відповідачем не можливе. Спору про розподіл майна не має. Сторони в судове засідання надали заяви про проведення судового засідання без їх участі, просять позов задовольнити, шлюб розірвати. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 30.03.2007 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], яке видане Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №129. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] заявлено позов про розірвання шлюбу у зв'язку з відсутності взаємопорозуміння, різності їхніх поглядів на спільне життя та сімейні відносини, а також інших обставин, що роблять неможливим їхнє подальше спільне проживання і суперечить інтересам позивача. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 СК України ( 2947-14 )). Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК України ( 2947-14 )). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку, а допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України (2947-14 )). Відповідно до ч.2.ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ураховуючи особливий характер сімейних відносин суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені. Позивач не заявляв вимог про стягнення судового збору, тому на підставі ст. 13 ЦПК України, суд залишає витрати по сплаті судового збору за позивачем.

Outcome: approved