Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся до суду до [PERSON] , [PERSON] про зняття з реєстраційного обліку. Позов мотивує, тим, що між ЗАТ «ОТП Факторинг Україна» та відповідачем [PERSON] 19.12.2007 року було укладено кредитний договір № ML-801/094/2007, відповідно до якого позивач надав [PERSON] кредит на суму 40 000,00 доларів США . Цього ж числа, з метою забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаним кредитним договором між банком та [PERSON] було укладено договір іпотеки, предметом якого є домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] . 26.11.2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу портфелю б/н та договір відступлення права вимоги б/н., згідно якого останній набув право вимоги по кредитному договору № ML-801/094/2007 від 19.12.2007 року та договору іпотеки № РМL-801/094/2007 від 19.12.2007 року. В подальшому, рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 18.12.2009 року позов АТ «ОТП Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено на стягнуто солідарно з відповідачів 338 904,38 гривень заборгованість за договором кредиту. Рішення на даний час не виконано. Із матеріалів виконавчого провадження стало відомо, що у предметі іпотеки зареєстровано місце проживання [PERSON] та [PERSON] . 13.07.2020 року ТОВ «ОТП Факторинг» направило власнику майна [PERSON] та [PERSON] вимогу добровільно залишити житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду з даним позовом, в якому просить зняти з реєстраційного обліку [PERSON] та [PERSON] , що зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що перебуває в іпотеці ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на підставі договору іпотеки № РМL-801/094/2007 від 19.12.2007 року. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 23.11.2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. Учасники справи, заперечень щодо можливості судового розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін не висловили, тому з урахуванням положень частини п`ятої ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглянув справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідачі відзиву на позовну заяву не подали. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що також встановлено статтею 12 цього Кодексу. Згідно із ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В судовому засіданні встановлено, що 19.12.2007 року між ЗАТ «ОТП Факторинг Україна» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № ML-801/094/2007, відповідно до якого ЗАТ «ОТП Факторинг Україна» надав [PERSON] кредит на суму 40 000,00 доларів США . 19.12.2007 року з метою забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаними кредитними договорами між ЗАТ «ОТП Факторинг Україна» та [PERSON] було укладено договір іпотеки, предметом якого є домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 5-13). 26.11.2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу портфелю б/н та договір відступлення права вимоги б/н.,згідно якого останній набув право вимоги по кредитному договору № ML-801/094/2007 від 19.12.2007 року та договору іпотеки № РМL-801/094/2007 від 19.12.2007 року. В подальшому, рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 18.12.2009 року позов АТ «ОТП Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено на стягнуто солідарно з відповідачів 338 904,38 гривень заборгованість за договором кредиту ( а.с. 14-15). Також Постановою Верховного Суду України від 27.11.2019 року рішення Мукачівського міськрайонного суду від 05.06.2018 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 18.12.2018 року, яким звернуто стягнення на предмет іпотеки, згідно Договору іпотеки № PML-801/094/2007 від 19.12.2007 року, а саме на домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] скасовано та відмовлено в позові ( а.с. 19-23). Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (далі Закон) зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Згідно із ст. 11 Закону реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці здійснюють органи реєстрації. Відповідно до ст. 3 Закону орган реєстрації - виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, сільський голова (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. Таким чином, зняття з реєстраційного обліку є компетенцією виключно органів реєстрації, а вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 16 січня 2012 року № 6-57цс11). Частина 1 ст. 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті базуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання (ст. 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (ч. 1 ст. 55). Відтак, особа може звернутися до суду за захистом свого права не в будь-який спосіб, а в порядку та у формі, встановлених нормами ЦПК України та ЦК України, зокрема, заява повинна містити чітко сформульоване прохання (позовні вимоги), відповідне обґрунтування таких вимог, що лише і дає можливість належно вирішити такі вимоги по суті. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи(Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскільки, позивачем заявлено позовну вимогу про зняття з реєстрації місця проживання відповідачів, що не є компетенцією суду, а також враховуючи те, що вирішення питання про зняття з реєстраційного обліку вирішується компетентним органом в тому числі на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; то суд приходить до висновку, що у позові необхідно відмовити.

Outcome: dismissed