overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

Сторони 03 вересня 2011 року зареєстрували шлюб у Стасівській сільській раді Диканського району Полтавської області, від якого мають малолітніх дітей - сина [PERSON], 09. 06. [INFO]. Вказуючи на те, що спільне життя із відповідачем не склалося через постійні сварки, які переростали в бійку, позивач звернулася з позовом до суду про розірвання шлюбу. Позивач та відповідач в судове засідання не з'явилися, але на адресу суду від них надійшли письмові заяви в яких позивач свої позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити, а відповідач позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Розглянувши матеріали позовної заяви, дослідивши наявні докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні спільне життя сторін в подальшому не можливе і відновлювати сімейні стосунки вони наміру не мають. Вказане свідчить, що подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам кожного з них, а тому відповідно до ст. 112 СК України шлюб між ними слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

Сторони 03 липня 1994 року уклали шлюб. На час розгляду справи в сім'ї є троє неповнолітніх дітей, зокрема син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. 04 вересня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. На обґрунтування позовних вимог зазначила, що спільне життя не склалося через різна характери, інтереси в житті, небежання відповідача забезпечувати сім'ю самим необхідним. Просить розірвати шлюб між нею і відповідачем, після розлучення залишити їй прізвище [PERSON]. Позивач при розгляді справи позовні вимоги підтримала повністю, наполягає на розлученні, оскільки примирення з відповідачем неможливе. Відповідач позов визнав, згідний на розлучення та пояснив, що дійсно сім'я розпалася, оскільки позивач знайшла іншого чоловіка, на примирення не згідний. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом установлено, що сторони з 03 липня 1994 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що стверджено свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 4). Від даного шлюбу народилося четверо дітей, з яких на даний час троє неповнолітні. Згідно ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позивач має право на звернення до суду із позовом про розірвання шлюбу. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини і поновлення їх неможливе. Відповідач позов визнав, що свідчить про його небажання зберегти сім'ю, а тому шлюб носить формальний характер. Стосунки, що склалися між ними на даний час, дають підстави суду відповідно до ст. 112 СК України для розірвання шлюбу, оскільки збереження його суперечить інтересам позивача і це має істотне значення. Суд, згідно ст. 113 СК України, після розлучення залишає позивачу прізвище [PERSON], оскільки всі її документи виготовлені на це прізвище. Задовольняючи позов, суд не стягує із відповідача в користь позивача понесені нею судові витрати у вигляді сплаченого судового збору, оскільки остання таких вимог не заявляла..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

Сторони 03 лютого 1996 року зареєстрували шлюб у Диканському районному відділі ЗАГС Полтавської області. Вказуючи на те, що спільне життя із відповідачем не склалося через постійні конфлікти, у зв'язку з чим постійно виникали сварки, тому позивач звернувся з позовом до суду про розірвання шлюбу. Позивач та відповідач в судове засідання не з'явилися, але на адресу суду від них надійшли письмові заяви в яких позивач свої позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити, а відповідач позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Розглянувши матеріали позовної заяви, дослідивши наявні докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні спільне життя сторін в подальшому не можливе і відновлювати сімейні стосунки вони наміру не мають. Вказане свідчить, що подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам кожного з них, а тому відповідно до ст. 112 СК України шлюб між ними слід розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

Сторони 03 травня 1995 року уклали шлюб. Від даного шлюбу [INFO] народився син [PERSON]. 02 квітня 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. На обґрунтування позовних вимог зазначила, що спільне життя не склалося із-за несумісності характерів та через зловживання відповідачем спиртними напоями, внаслідок чого виникають сварки. Вважає, що сім'я фактично розпалася, збереження її неможливе. Просить розірвати шлюб між нею і відповідачем, після розлучення залишити їй прізвище [PERSON], стягнути із відповідача судові витрати. Позивачка при розгляді справи позовні вимоги підтримала повністю, наполягає на розірванні шлюбу та пояснила, що подальше життя з відповідачем неможливе із-за його пияцтва, примирення неможливе, просить стягнути судові витрати за сплату судового збору і залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач позов визнав і пояснив, що дійсно в сім'ї склалися відносини які дають підстави для розірвання шлюбу, на примирення не згідний. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом установлено, що сторони з 03 травня 1995 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що стверджено свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 4). Від даного шлюбу [INFO] народився син [PERSON] (свідоцтво про народження (а.с. 3 зворот). Згідно ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позивачка має право на звернення до суду із позовом про розірвання шлюбу. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини і поновлення їх неможливе. Відповідач позов визнав, що свідчить про його небажання зберегти сім'ю, а тому шлюб носить формальний характер. Відносини, що склалися між сторонами на даний час, носять явно ворожий характер та дають підстави суду відповідно до ст. 112 СК України для розірвання шлюбу, оскільки збереження його суперечить інтересам позивачки і це має істотне значення. Суд, згідно ст. 113 СК України, після розлучення залишає позивачці прізвище [PERSON], оскільки всі її документи виготовлені на це прізвище. Задовольняючи позов, суд стягує з відповідача в користь позивачки понесені нею судові витрати у вигляді судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

Сторони 03 травня 2012 року уклали шлюб. За час перебування у шлюбі в них 14 жовтня 2012 року народилася дочка [PERSON]. 27 листопада 2017 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. На обґрунтування позовних вимог зазначила, що спільне життя із відповідачем не склалося із-за різних характерів, поглядів на життя, у звязку з чим виникали сімейні конфлікти. Просить розірвати шлюб зареєстрований між нею та відповідачем 03 травня 2012 року, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище Лесик, стягнути із відповідача в її користь судові витрати. Позивач при розгляді справи позовні вимоги підтримала повністю, наполягає на розлученні, просить позов задовольнити, після розлучення залишити прізвище Лесик, стягнути із відповідача судові витрати. Відповідач позов визнав, згідний на розлучення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає до повного задоволення. Судом установлено, що сторони з 03 травня 2012 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що стверджено свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). За час перебування у даному шлюбі в подружжя 14 жовтня 2012 року народилася дочка [PERSON], що вбачається із свідоцтва про народження (а.с. 5). Згідно ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позивач має право на звернення до суду із позовом про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини і поновлення їх неможливе. Суд не знаходить підстав для надання терміну на примирення, оскільки відповідач при розгляді справи позов визнав, згідний на розлучення, що свідчить про небажання його зберегти сімю, а тому шлюб носить формальний характер. Стосунки, що склалися між сторонами на даний час, дають підстави суду відповідно до ст. 112 СК України для розірвання шлюбу, оскільки збереження його суперечить інтересам позивача і це має істотне значення. Суд, згідно ст. 113 СК України, після розлучення залишає позивачу прізвище Лесик. Задовольняючи позов, суд, відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягує із відповідача в користь позивача понесені нею судові витрати у виді судового збору в розмірі 640 грн. (а.с. 1), які пов'язані із розглядом справи, є обґрунтованими та пропорційним до предмета спору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

Сторони 03 травня 2014 року уклали шлюб. За час перебування у шлюбі у них 12 липня 2015 року народилася дочка [PERSON]. 20 липня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. На обґрунтування позовних вимог зазначив, що спільне життя не склалося із-за різних поглядів, протиріч, відсутності бажання прожити надалі разом як подружжя. Просить розірвати шлюб між ним і відповідачем. Позивач при розгляді справи позовні вимоги підтримав повністю та пояснив, що примирення неможливе, а тому просить шлюб розірвати. Відповідач позов визнала та пояснила, що дійсно сімя розпалася, просить після розлучення відновити їй дошлюбне прізвище Грищук. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає до повного задоволення. Судом установлено, що сторони з 03 травня 2014 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що стверджено свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). За час перебування у даному шлюбі в подружжя 12 липня 2015 року народилася дочка [PERSON], що вбачається із свідоцтва про народження (а.с. 5). Згідно ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позивач має право на звернення до суду із позовом про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини і поновлення їх неможливе. Суд не знаходить підстав для надання терміну на примирення, оскільки відповідач позов визнала, що свідчить про її небажання зберегти сімю, а тому шлюб носить формальний характер. Стосунки, що склалися між ними на даний час, дають підстави суду відповідно до ст. 112 СК України для розірвання шлюбу, оскільки збереження його суперечить інтересам позивача і це має істотне значення. Суд, згідно ст. 113 СК України, після розлучення відновлює відповідачу дошлюбне прізвище Грищук. Задовольняючи позов, суд не стягує із відповідача в користь позивача понесені ним судові витрати, оскільки останній таких вимог не заявляв.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Сторони 03 червня 2012 року уклали шлюб. У подружжя 18 квітня 2013 року народився син [PERSON] та 08 вересня 2014 року дочка [PERSON], які на даний час перебувають на повному утриманні позивача. 04 листопада 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. На обґрунтування позовних вимог зазначила, що спільне життя із відповідачем не склалося через різні характери, погляди на життя, сварки, непорозуміння одне одного. Переконана, що примирення неможливе так як і подальше проживання із [PERSON] Просить розірвати шлюб між нею і [PERSON], після розлучення залишити їй прізвище [PERSON]. Позивач при розгляді справи позовні вимоги підтримала повністю, наполягає на розлученні, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач будучи належним чином повідомлений про час і місце слухання справи, двічі на розгляд справи не зявився, причини неявки суду не повідомив, клопотання відкладення розгляду справи не заявляв. У зв'язку з цим суд, відповідно до ст. 224 ч.1 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, враховуючи відсутність заперечень з боку позивача проти заочного розгляду справи, вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом установлено, що сторони з 03 червня 2012 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що стверджено свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 4). У подружжя 18 квітня 2013 року народився син [PERSON] та 08 вересня 2014 року дочка [PERSON] (свідоцтва про народження (а.с. а.с. 5, 6). Згідно ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позивач має право на звернення до суду із позовом про розірвання шлюбу. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини і поновлення їх неможливе. Відповідач на розгляд справи не зявився, заперечень проти позову не подав, а тому шлюб носить формальний характер. Стосунки, що склалися між ними на даний час, дають підстави суду відповідно до ст. 112 СК України для розірвання шлюбу, оскільки збереження його суперечить інтересам позивача і це має істотне значення. Суд, згідно ст. 113 СК України, після розлучення залишає позивачу прізвище [PERSON], оскільки всі її документи виготовлені на це прізвище. Задовольняючи позов, суд не стягує із відповідача в користь позивача понесені нею судові витрати у вигляді сплаченого судового збору, оскільки вона таких вимог не заявляла.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

Сторони 04 жовтня 2003 року зареєстрували шлюб у Диканському відділі реєстрації актів громадянського стану Полтавської області, від якого мають малолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Вказуючи на те, що спільне життя із відповідачем не склалося через відсутність взаємопорозуміння між ними, позивач звернулася з позовом до суду про розірвання шлюбу. Позивач та відповідач в судове засідання не з'явилися, але на адресу суду від них надійшли письмові заяви в яких позивач свої позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити, а відповідач позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Враховуючи те, що позивач позов підтримала, відповідач його визнав, розгляд даної справи по суті був проведений, відповідно до ст. 130 ч.4 ЦПК України, у попередньому судовому засіданні. Розглянувши матеріали позовної заяви, дослідивши наявні докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні спільне життя сторін в подальшому не можливе і відновлювати сімейні стосунки вони наміру не мають. Вказане свідчить, що подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам кожного з них, а тому відповідно до ст. 112 СК України шлюб між ними слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

Сторони 04 липня 2003 року уклали шлюб. За час перебування у шлюбі у них [INFO] року народилася дочка [PERSON]. 04 липня 2016 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. На обґрунтування позовних вимог зазначила, що спільне життя не склалося, з 2010 року із відповідачем проживають окремо. Вважає, що шлюбні відносини припинені, подальше спільне проживання і збереження шлюбу неможливе. Просить розірвати шлюб між нею і відповідачем. Позивач при розгляді справи позовні вимоги підтримала повністю та пояснила, що з 2010 року із відповідачем спільно не проживає, оскільки останній зловживав спиртними напоями та наркотичними засобами, за що був позбавлений волі. Будь-якого спілкування з того часу з ним не було і де він знаходиться вона не знає. Просить залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце слухання шляхом публікації в пресі оголошення про його виклик, у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не подав, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає до повного задоволення. Судом установлено, що сторони з 04 липня 2003 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що стверджено свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). За час перебування у даному шлюбі в подружжя [INFO] року народилася дочка [PERSON] (а.с. 6). Згідно ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позивач має право на звернення до суду із позовом про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини і поновлення їх неможливе. Сім'я розпалася із 2010 року. Відповідач на розгляд справи не з'явився, заперечень проти позову не подав, що свідчить про його небажання зберегти сім'ю, а тому шлюб носить формальний характер. Стосунки, що склалися між ними на даний час, дають підстави суду відповідно до ст. 112 СК України для розірвання шлюбу, оскільки збереження його суперечить інтересам позивача і це має істотне значення. Суд, згідно ст. 113 СК України, після розлучення за бажанням позивача залишає їй прізвище [PERSON]. Задовольняючи позов, суд не стягує із відповідача в користь позивача понесені нею судові витрати, оскільки остання таких вимог не заявляла.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

Сторони 04 лютого 2000 року уклали шлюб. За час перебування у шлюбі в них 07 березня 2001 року народився син [PERSON] та 24 квітня 2004 року - дочка [PERSON]. 30 березня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. На обґрунтування позовних вимог зазначив, що спільне життя із відповідачем не склалося із-за різних характерів, поглядів на життя. Останні два роки не проживають як подружжя, спільний побут не ведуть. Просить розірвати шлюб зареєстрований між ним та відповідачем 04 лютого 2000 року, стягнути із відповідача судові витрати. Позивач при розгляді справи позовні вимоги підтримав повністю, наполягає на розлученні, просить позов задовольнити, оскільки сімя розпалася, остаточно і збереження її неможливо із-за відповідача, яка вступила в секту адвентисти сьомого дня і вимагала дотримуватися канонів даної секти. Відмовляється від стягнення судових витрат. Відповідач позов визнала та пояснила, що дійсно сімейне життя не склалося із-за того, що позивач зловживав спиртними напоями, не утримував сімю, а тому вона не заперечує проти розлучення, хоча намагалася зберегти сімю в інтересах дітей. Просить залишити їй шлюбне прізвище [PERSON]. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, дійшов до висновку, що позов підлягає до повного задоволення. Судом установлено, що сторони з 04 лютого 2000 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що стверджено свідоцтвом про одруження (а.с. 3). За час перебування у даному шлюбі в подружжя 07 березня 2001 року народився син [PERSON] та 24 квітня 2004 року - дочка [PERSON], що вбачається із свідоцтва про народження (а.с. 6). Згідно ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позивач має право на звернення до суду із позовом про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини і поновлення їх неможливе. Відповідач позов визнала, що свідчить про те, що сімя розпалася і збереження її неможливо, а тому шлюб носить формальний характер. Стосунки, що склалися між сторонами на даний час, дають підстави суду відповідно до ст. 112 СК України для розірвання шлюбу, оскільки збереження його суперечить інтересам позивача і це має істотне значення. Суд, згідно ст. 113 СК України, після розлучення залишає відповідачу прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

Сторони 04 травня 1974 року зареєстрували шлюб у райвідділі ЗАГС м. Зіньків Полтавської області. Вказуючи на те, що спільне життя із відповідачем не склалося через втрату почуттів один до одного, у зв'язку з чим виникали постійні сварки, позивач звернувся з позовом до суду про розірвання шлюбу, так як у добровільному порядку розірвати шлюб через РАЦС відповідач відмовляється. Позивач та відповідач в судове засідання не з'явилися, але на адресу суду від них надійшли письмові заяви в яких позивач свої позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити, а відповідач позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Враховуючи те, що позивач позов підтримав, відповідач його визнала, розгляд даної справи по суті був проведений, відповідно до ст. 130 ч.4 ЦПК України, у попередньому судовому засіданні. Розглянувши матеріали позовної заяви, дослідивши наявні докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні спільне життя сторін в подальшому не можливе і відновлювати сімейні стосунки вони наміру не мають. Вказане свідчить, що подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам кожного з них, а тому відповідно до ст. 112 СК України шлюб між ними слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved