Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-12 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» в особі директора Страшко О.С. звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з неї заборгованість за кредитним договором № 131002-113116 від 02 жовтня 2013 року в загальному розмірі 55559,62 гривень, з яких сума боргу за кредитом в розмірі 1500,00 гривень; проценти за договором в розмірі 420,00 гривень, пеня за договором в розмірі 51860,00 гривень. В обґрунтування заявлених вимог посилаються на те, що 02 жовтня 2013 року між ними укладено кредитний договір № 131002-113116, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 1500, 00гривень. Відповідач зобов`язалася у строк до 15 жовтня 2013 року повернути суму кредиту та сплатити проценти за його використання. Позивач повністю виконав свої зобов`язання за кредитним договором та надав відповідачу кредит у розмірі та на умовах передбачених договором, відповідач кредит отримала, але свої зобов`язання щодо повернення коштів не виконала, в результаті чого, станом на 15 жовтня 2018 року утворилась заборгованість в загальному розмірі 53780,00 гривень, що змусило позивача звернутися до суду з позовом. Ухвалою Близнюківського районного суду Харківської області від 20 травня 2019 року відкрито провадження по справі. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав суду клопотання в якому позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилася, але надала до суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позов визнала частково, не визнала вимогу щодо стягнення пені, оскільки вона суперечить законодавству. Вказала, що вона пенсіонер, має скрутне матеріальне становище. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частиною 8 ст. 279 ЦПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Суд, дослідивши матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів, з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до фотокопії свідоцтва про реєстрацію фінансової установи - Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування», є фінансовою установою, юридичною особою та має свій статут (а.с.72-77). [PERSON] ,, є громадянкою України, про що свідчить фотокопія її паспорту (а.с.7-9). 02 жовтня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] укладено кредитний договір № 131002-113116, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 1500,00 гривень на строк до 15 жовтня 2013 року, а відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти у розмірі 420,00 гривень, нараховані за період, починаючи з дати видачі кредиту та до дня повернення кредиту, разом 1920,00 гривень. За несвоєчасне повернення суми кредиту та нарахованої плати за користування кредитом відповідач зобов`язалася сплатити позивачу неустойку у виді пені з розрахунку 2% від суми кредиту за кожен день прострочення платежу за кредитним договором. Позивач повністю виконав свої зобов`язання за кредитним договором та надав відповідачу кредит у розмірі та на умовах передбачених договором, відповідач кредит отримала, але свої зобов`язання щодо повернення грошових коштів не виконала, в результаті чого, станом на 15 жовтня 2018 року, виникла заборгованість у розмірі 53780,00 гривень, з яких: - заборгованість за кредитом у розмірі 1500,00 гривень; - заборгованість за процентами за користування кредитом у розмірі 420,00 гривень; - пеня за договором в розмірі 51860,00 гривень, яка підтверджена наданим розрахунком. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за вищевказаним кредитним договором в добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Враховуючи, що відповідач свої зобов`язання у строки та на умовах, встановлених вищевказаним кредитним договором не виконала, суд вважає що сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача у примусовому порядку, при цьому стягненню підлягає сума боргу за кредитом та за процентами за користування кредитом у загальному розмірі 1920,00 гривень. Стосовно вимог позивача про стягнення з відповідача за несвоєчасність виконання зобов`язань за кредитним договором суми пені в розмірі 51860,00 грн. суд приходить до наступного. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідач проти стягнення із неї сум пені заперечує. Крім того 27.10.2015 відповідачем сплачено, що визнано у позовній заяві, відповідно до п.2.3 Договору, відсотки пені за прострочення заборгованості в сумі 360,00 грн., відсотки за користування кредитом в сумі 420,00 грн., а також 22.02. 2014 - відсотки пені за прострочення заборгованості в сумі 2040,00 грн., та 100 грн. 00 коп. 14.04. 2014. Суд, аналізуючи норми діючого законодавства, що регулюють договірні відносини між сторонами та визначають правові наслідки порушення зобов`язання у їх застосуванні до правовідносин, що склалися між позивачем та відповідачем, приходить до висновку, що незважаючи, на те що розмір пені визначений договором, приймаючи до уваги, що сума заборгованості за тілом кредиту та за процентами за користування кредитом в загальному розмірі складає 1920,00 гривень, сума пені у розмірі 51860,00 гривень підлягає зменшенню до розміру суми боргу за кредитом, оскільки нарахована сума неустойки є не співмірною із сумою заборгованості і перевищує її розмір більше ніж у 27 разів, що не відповідає загальним засадам цивільного законодавства, що визначені у п. 6 ч. 1 ст. 3; ч. 3 ст. 509 ЦК України, а саме щодо справедливості, добросовісності та розумності. Таким чином, суд частково задовольняє вимоги позивача, та стягує з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором № 131002-113116 від 02 жовтня 2013 року в загальному розмірі 3840,00 гривень (3840,00 гривень = 1500,00 гривень (сума заборгованості за тілом кредиту) + 420,00 гривень (сума заборгованості за процентами за користування кредитом) + 1920,00 гривень (сума пені зменшена до розміру суми боргу за кредитом та процентами). При пред`явленні позову до суду позивачем понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762,00 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial