Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи: 29 березня 2019 року [PERSON] звернувся до суду із заявою в порядку окремого провадження і просить встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] зі спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в будинку [ADDRESS] з березня 2002 року по час відкриття спадщини [INFO] . Встановлення вказаного факту має для заявника юридичне значення, так як дозволить реалізувати право на оформлення спадщини, оскільки його мати, проживаючи разом з [PERSON] фактично прийняла спадщину після її смерті, а він як спадкоємець першої черги може прийняти спадщину по спадковій справі після смерті матері. Оформити спадщину заявник не може, оскільки [PERSON] , яка померла [INFO] проживала разом зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] без реєстрації. Чинним законодавством не встановлено позасудового порядку встановлення вказаного факту, тому він змушений звернутися до суду з цією заявою. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. 29 березня 2019 року постановлено ухвалу про прийняття заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, призначено розгляд справи по суті. Копію ухвали про відкриття провадження та призначення справи до судового розгляду надіслано учасникам справи. Представник заінтересованої особи - Семенівської сільської ради Липоводолинського району у судове засідання не з`явився, від сільського голови Остапенко О.М. надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника сільради, заяву визнають у повному обсязі (а.с. 66). Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 26 квітня 2010 року [PERSON] померла [INFO] в м. Ромни Сумської області (а.с.6). Згідно довідки виконавчого комітету Семенівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області від 13 березня 2019 року [PERSON] , [INFO] , була на час відкриття спадщини зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та проживала з березня місяця 2002 року за адресою: [ADDRESS] . В зазначеному будинку на день відкриття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] , ніхто не проживав та не був зареєстрований. Заповіт від імені [PERSON] виконкомом Семенівської сільської ради Липоводолинського району посвідчувався 09.06.2005 року зареєстрований в реєстрі за № 64. Цей заповіт не змінювалися та не відмінявся. Спадкоємицею за заповітом є [PERSON] , [INFO] , яка проживала та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Інформацією щодо спадкоємців 1 черги відповідно до ст. 1261 ЦК України, в тому числі малолітніх, неповнолітніх, недієздатних, спадкоємців, цивільна дієздатність яких обмежена, а також повнолітніх непрацездатних дітей та батьків спадкодавця сільська рада не володіє. Заборон відчуження (арешту) на будь-яке майно спадкодавця за даними сільської ради не зареєстровано (а.с.7). Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ - СМ № 045232, площею 3,30 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданий 09 січня 2002 року Семенівською сільською радою Липоводолинського району Сумської області, на ім`я [PERSON] (а.с.8). Згідно заповіту, посвідченого 09 червня 2005 року виконкомом Семенівської сільської ради Липоводолинського району [PERSON] все своє майно заповідала [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04 січня 2019 року [PERSON] померла [INFO] в м. Ромни Сумської області (а.с.10). У свідоцтві про народження заявника серії [NUMBER] , виданому 27 жовтня 1965 року, його батьками зазначені: [PERSON] , [PERSON] (а.с.11). Таким чином заявник є спадкоємцем першої черги після смерті матері [PERSON] . З копії паспорту [PERSON] серії [NUMBER] вбачається, що вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.12). Заявник не може отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті матері, у зв`язку відсутністю документів, які підтверджують факт прийняття нею спадщини після смерті [PERSON] З довідки виконавчого комітету Семенівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області від 13 березня 2019 року вбачається, що [PERSON] з березня місяця 2002 року проживала за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що заявник [PERSON] є її сусідом. Його мати - [PERSON] , яка доглядала своєю тіткою [PERSON] , забрала останню до себе додому. Тітка жила в м. Ромни десь з 2001 року до своєї смерті - до квітня 2010 року. З ними також проживав і заявник. Свідок [PERSON] суду пояснив, що мати заявника [PERSON] проживала по [ADDRESS] , разом із сином [PERSON] та своєю рідною тіткою [PERSON] , яка була інвалідом і не могла сама за собою доглядати. Тітка жила з ними з 2001 року до смерті - 2010 року . Мати заявника її поховала. З проаналізованих обставин, судом встановлено, що їм відповідають правовідносини щодо встановлення факту проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та місця відкриття спадщини. При розгляді даної заяви судом застосовані норми права: Відповідно до ст.4 ЦПК України та ст. 20 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду з метою захисту своїх цивільних прав, свобод чи інтересів у разі їх порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.2 ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження. Частиною 7 ст.19 ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч.2 ст.293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені розділом IV ЦПК України. Частиною 2 ст. 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, що респондується з відповідною позицією Верховного Суду України, викладеною у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де вказано, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, а встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо про\-тягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. № 7 «Про су\-дову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, спад\-коємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» 11 грудня 2003 року, громадянам України гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалі\-зації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами Укра\-їни, або підставою для їх обмеження. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін. Стаття 89 ЦПК України встановлює, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1); жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 2); суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. 3). У ч. 7 ст. 294 ЦПК України оговорено, що при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Мотиви суду З досліджених вище письмових матеріалів справи вбачається, що відсутність документів, що підтверджують факт постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, заважає [PERSON] реалізувати свій законний інтерес, спрямований на оформлення спадщини після смерті матері, що являється підставою для задоволення даної заяви. Крім того, на підставі пояснень свідків та досліджених документів, проаналізувавши докази в їх сукупності, суд вважає встановленою обставину, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] проживала зі спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в будинку [ADDRESS] з березня 2002 року по час відкриття спадщини [INFO] . Встановлення даного факту створює заявнику умови для здійснення особистого майнового права - отримання спадщини. Відповідно до ч.1 ст.259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Судом також застосовані інші норми процесуального права, а саме: ст. ст. 5, 12, 13, 19, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 280-284 ЦПК України. Суд

Outcome: approved