Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого посилалось на те, що 18 березня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» (є правонаступником всіх прав та обовязків якого є ПАТ «ОТП Банк») та [PERSON] був укладений кредитний договір №МL-300/131/2008, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 90834,45 доларів США, зі сплатою процентної ставки у розмірі 4,99%+FIDR, та строком повернення до 20 березня 2028 року. За належне виконання зобовязань [PERSON] за вказаним кредитним договором поручилась відповідати [PERSON] відповідно до договору поруки № SR-300/131/2008 від 18 березня 2008 року, укладеного між нею та банком. Відповідачі відповідно до умов вказаних кредитного договору та договору поруки свої зобовязання не виконували належним чином, у звязку з чим виникла прострочена заборгованість. На підставі договору факторингу від 07 листопада 2014 року, укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» останнє набуло права кредитора за, в тому числі, кредитним договором №МL-300/131/2008 від 18 березня 2008 року, укладеного між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] Враховуючи вищезазначені обставини ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду з даним позовом, в якому просило стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором з урахуванням відсотків та пені в розмірі 2\~632\~619,91 грн. та судові витрати понесені позивачем по даній справі (а. с. 4-7). Представник позивача надав суду заяву в якій просив справу розглянути без його участі, зазначив, що позов підтримує, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечує (а. с. 57). Відповідачі у судове засідання не зявилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили, за таких обставин суд вважає можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог [PERSON] 8 Розділу ІІІ ЦПК України. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Згідно частин 1-3 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлено, що 18 березня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» (є правонаступником всіх прав та обовязків якого є ПАТ «ОТП Банк») та [PERSON] був укладений кредитний договір №МL-300/131/2008, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 90834,45 доларів США, зі сплатою процентної ставки у розмірі 4,99%+FIDR, та строком повернення до 20 березня 2028 року (а. с. 10-13). За належне виконання зобовязань [PERSON] за вказаним кредитним договором поручилась відповідати [PERSON] відповідно до договору поруки №SR-300/131/2008 від 18 березня 2008 року, укладеного між нею та банком (а. с. 24). Судом також встановлено, що 18 травня 2009 рок між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений додатковий договір № 1 до кредитного договору №МL-300/131/2008 від 18 березня 2008 року, за умовами якого на період з 18 травня 2009 року по 19 жовтня 2009 року фіксована процентна ставка встановлюється у розмірі 7,00% річних, плаваюча процентна ставка фіксований відсоток+ FIDR; на період з 19 жовтня 2009 року до повного виконання зобовязань встановлюється плаваюча процентна ставка у розмірі 5,76%+ FIDR (а. с. 14-15). Додатковим договором № 2 від 18 листопада 2009 року до вказаного кредитного договору були внесені зміни щодо процентів за користування кредитними коштами, а саме: на період з 18 листопада 2009 року по 18 березня 2010 року встановлюється фіксована процентна ставка у розмірі 6,5% річних, плаваюча процентна ставка фіксований відсоток+ FIDR; на період з 18 березня 2010 року до повного виконання зобовязань встановлюється плаваюча процентна ставка у розмірі 6,18%+ FIDR (а. с. 16-18). Згідно з додатковим договором № 3 від 18 листопада 2009 року до кредитного договору №МL-300/131/2008 від 18 березня 2008 року сторони дійшли згоди щодо підвищення процентної ставки на 4% у разі порушення позичальником своїх зобовязань, встановлених п.п. 1 цього договору (а. с. 19). Додатковим договором № 3 від 19 квітня 2010 року до вказаного кредитного договору були внесені зміни щодо процентів за користування кредитними коштами, а саме: на період з 19 квітня 2010 року по 9 липня 2010 року встановлюється фіксована процентна ставка у розмірі 6,5% річних, плаваюча процентна ставка фіксований відсоток+ FIDR; на період з 19 липня 2010 року до 18 січня 2011 року встановлюється фіксована процентна ставка у розмірі 14,04% річних; на період з 18 січня 2011 року до повного виконання зобовязань встановлюється плаваюча фіксований відсоток у розмірі 6,54%+ FIDR (а. с. 20-22, 23). Судом також встановлено, що відповідні зміни були внесені до договору поруки №SR-300/131/2008 від 18 березня 2008 року за додатковими договорами № 1 від 18 листопада 2009 року (а. с. 25), № 3 від 19 квітня 2010 року (а. с. 26). На підставі договору факторингу від 07 листопада 2014 року, укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» останнє набуло права кредитора за, в тому числі, кредитним договором №МL-300/131/2008 від 18 березня 2008 року, укладеного між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] (а. с. 35-41, 42). Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), згідно з ст. 514 вказаного кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Також судом встановлено, що відповідач [PERSON] свої зобовязання за кредитним договором в частині повернення суми кредиту та сплати відсотків за використання кредитом не виконав належним чином, у звязку з чим станом на 18 серпня 2015 року виникла заборгованість, що становить 95103,12 доларів США (еквівалент 2\~094\~056,58 грн.) та 538\~563,33 грн. та складається з: залишку заборгованості за кредитом у сумі 86\~893,56 доларів США (еквівалент 1\~913\~291,92 грн.), заборгованості за відсотками за користування кредитом у сумі 8\~209,56 доларів США (еквівалент 180\~764,66 грн.) та пені за прострочення сплати заборгованості у сумі 538\~563,33 грн. (а. с. 9). Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Цивільного кодексу України та умовами укладеного між сторонами кредитного договору. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За умовами укладеного між сторонами договору ПАТ «ОТП Банк» зобов'язався надати відповідачу грошові кошти у кредит, а відповідач, в свою чергу, має перед позивачем зобов'язання щодо своєчасного погашення кредиту та відсотків за користування кредитом, крім того, позивач за умовами договору має право у разі порушення відповідачем будь-якого із зобов'язань, передбачених умовами даного договору, вимагати від останнього дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування. Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання. За змістом ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до положень ст. 541 ЦК України солідарний обовязок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема, у разі неподільності предмета зобовязання. У разі солідарного обовязку боржників кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників, так і від будь-якого з них окремо (ч.1 ст. 543 ЦК України). Частиною 1 ст. 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки (ч.3 ст. 554 цього кодексу). Таким чином, оцінюючі докази, досліджені у судовому засіданні під час розгляду справи в їх сукупності, приймаючи до уваги, що під час розгляду даної цивільної справи знайшов підтвердження факт неналежного виконання умов кредитного договору №МL-300/131/2008 від 18 березня 2008 року щодо сплати суми кредиту та відсотків на користування ним, а також те, що [PERSON] поручилась відповідати як солідарний боржник за виконання позичальником [PERSON] А,В. зобовязань за цим кредитним договором, враховуючи, що до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги за вказаним кредитним договором, суд вважає необхідним позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» задовольнити у повному обсязі. Оскільки позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» задоволені, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3654 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved