Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» звернулось до суду та, зменшивши позовні вимоги просить стягнути з відповідача кредитну заборгованість у розмірі 68473 (шістдесят вісім тисяч чотириста сімдесят три) гривні 25 копійок, 3% річних у розмірі 3910 (три тисячі девятсот десять) гривень 53 копійки, інфляційні витрати в розмірі 39485 (тридцять девять тисяч чотириста вісімдесят пять) гривень 08 копійок та збитки в розмірі 20788 (двадцять тисяч сімсот вісімдесят вісім) гривень 52 копійки, що разом складає 132657 (сто тридцять дві тисячі шістсот пятдесят сім) гривень 38 копійок. При цьому представник позивача посилається на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «Південьрегіонтрейд» (надалі за текстом - «Наймач») Договір оперативного лізингу (найму) № 00004613 від 23 березня 2012 року (надалі за текстом - «Договір»), відповідно до положень якого позивач передав наймачу у користування транспортний засіб типу VW Passat B7 2,0I TDI шасі № WVWZZZ3CZCP059905, двигун CFF934943, рік виробництва 2012, державний номерний знак [NUMBER], строком на 24 місяці, а наймач зобовязався прийняти та користуватися автомобілем, сплачувати позивачу встановлені Договором орендні платежі та повернути автомобіль позивачу відповідно до умов Договору. Відповідач [PERSON] виступив поручителем наймача згідно з Умовами поруки, які є невідємною частиною Договору. Договір оперативного лізингу (найму) № 00004613 від 23 березня 2012 року укладено строком на 24 місяці. Згідно п. 12.2. Умов лізингу строк оперативного лізингу (найму) за Договором починається з дати підписання сторонами Акту приймання-передачі автомобіля, який було підписано між сторонами 29 березня 2012 року. Таким чином, датою закінчення строку дії договору є 28 березня 2014 року. Відповідно до п. 4.2. Умов лізингу сторони можуть домовитися про продаж автомобіля наймачеві після завершення строку дії контракту. У цьому випадку продаж буде здійснено на умовах окремої угоди, укладеної сторонами. Проте, наймач відмовився здійснювати купівлю автомобіля та укладати окрему угоду, відповідно до якої сплатити залишкову вартість транспортного засобу, а тому, наймач повинен був повернути автомобіль за місцезнаходженням позивача не пізніше 02 квітня 2014 року, якщо інше не буде зазначено у вимозі. 27 лютого 2015 року наймачем на підставі акту прийому-передачі від 27 лютого 2015 року було добровільно повернуто позивачу транспортний засіб типу VW Passat B7, 0I TDI шасі № WVWZZZ3CZCP059905, двигун CFF934943, рік виробництва 2012. Однак, як зазначив представник позивача, станом на 26 серпня 2016 року, наймачем не було сплачено орендні платежі за фактичний час користування автомобілем на загальну суму 68\~473 (шістдесят вісім тисяч чотириста сімдесят три) гривні 25 копійок. Крім того, на думку позивача, підлягає сплаті через невиконання наймачем грошових зобовязань за Договором 3% річних, що, складає 3\~910 (три тисячі девятсот десять) гривень 53 копійки, сума втрат від інфляційних процесів в розмірі 39\~485 (тридцять девять тисяч чотириста вісімдесят пять) гривень 08 копійок,збитки заподіяні у звязку з неналежним виконанням умов Договору в розмірі 20\~788 (двадцять тисяч сімсот вісімдесят вісім) гривень 52 копійки. Згідно п. 1 Умов поруки від 23 березня 2012 року встановлено, що відповідач [PERSON] несе солідарну відповідальність за виконання всіх зобовязань наймачем на підставі або у звязку із Договором. Згідно з п. 2 Умов поруки від 23 березня 2012 року зобовязання відповідача включають сплату, окрім іншого, лізингових платежів, штрафних санкцій та відшкодування збитків. Тобто, відповідач несе повну і солідарну відповідальність за невиконаними зобовязаннями наймача згідно із положеннями Договору та нормами чинного законодавства. Позивач намагався самостійно шляхом направлення відповідних повідомлень, вимог, проведення переговорів забезпечити виконання наймачем своїх зобовязань, проте, своїх зобовязань за Договором наймач не виконав, а тому вони вимушені звернутися до суду з даним позовом. Також позивач просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 3654 (три тисячі шістсот пятдесят чотири) гривні. Представник позивача до судового засідання не зявився, надав заяву у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, справу просить розглядати за його відсутністю, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, в звязку з чим, зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «Південьрегіонтрейд» (надалі за текстом - «Наймач») Договір оперативного лізингу (найму) № 00004613 від 23 березня 2012 року (надалі за текстом - «Договір»), відповідно до положень якого позивач передав наймачу у користування транспортний засіб типу VW Passat B7 2,0I TDI шасі № WVWZZZ3CZCP059905, двигун CFF934943, рік виробництва 2012, державний номерний знак [NUMBER], строком на 24 місяці, а наймач зобовязався прийняти та користуватися автомобілем, сплачувати позивачу встановлені Договором [PERSON] платежі та повернути автомобіль позивачу відповідно до умов Договору. Відповідач [PERSON] виступив поручителем наймача згідно з Умовами поруки, які є невідємною частиною Договору. Згідно з умовами Договору усі платежі, що підлягають сплаті, повинні бути сплачені в гривнях і підлягають розрахунку: за відповідним обмінним курсом, що застосовуватиметься до еквівалентів в дол. США відповідно до п. 6.3. Загальних комерційних умов оперативного лізингу (найму) (надалі за текстом - «Умови лізингу»), які є невідємною частиною Договору. Відповідно до п. 6.2. Умов лізингу розмір [PERSON] платежів за Договором підлягає розрахунку позивачем (за первісним позовом) щомісяця. [PERSON] платіж встановлюється в українських гривнях шляхом множення розміру Орендного платежу для відповідного місяця на курс обміну дол. США до гривні, встановленого українським комерційним банком, визначеним позивачем. Пунктом 6.5. Умов лізингу встановлено, що наймач зобовязується щомісячно сплачувати [PERSON] платежі на рахунок, зазначений позивачем у Договорі, не пізніше 15-го календарного дня поточного місяця. У разі неотримання рахунку до 15-го числа поточного місяця, за який повинен бути сплачений [PERSON] платіж, наймач зобовязаний сплатити відповідний платіж у розмірі, встановленому у Договорі, до 15-го числа цього місяця (якщо інший строк, що підлягає застосуванню, не встановлено у Договорі), а після отримання рахунку - доплатити відповідну різницю між сплаченою сумою та сумою, визначеною у рахунку. Також, наймач зобовязувався відповідно до п. 4.3. Умов лізинг покрити всі витрати, понесені сторонами при передачі та поверненні автомобіля за Договором та в процесі користування автомобілем протягом строку дії Договору. Згідно з п. 9.2. Умов лізингу наймач зобовязаний повністю покрити усі витрати, повязані з державним технічним оглядом/обовязковим технічним контролем, технічним обслуговуванням та ремонтами автомобіля тощо. Відповідно до статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 782 ЦК України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору. Відповідно до положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не встановлено договором чи законом. Як передбачено положеннями пункту 5.4. Умов лізингу в будь-якому випадку [PERSON] платежі, що сплачуються наймачем, повинні покривати весь фактичний термін користування автомобілем, з моменту отримання до повернення відповідно до актів приймання-передачі. Відповідно до п. 12.7. Умов лізингу у разі звершення строку оперативного лізингу (найму) або припинення дії Договору/розірвання Договору, наймач зобовязаний повернути автомобіль за власний рахунок у відмінному робочому та технічному стані (з урахуванням нормального зносу) за місцезнаходженням позивача або за адресою вказаною позивачем протягом 3 (трьох) робочих днів від дати завершення строк оперативного лізингу (найму) або отримання відповідної вимоги від позивача. Договір оперативного лізингу (найму) № 00004613 від 23 березня 2012 року укладено строком на 24 місяці. Згідно п. 12.2. Умов лізингу строк оперативного лізингу (найму) за Договором починається з дати підписання сторонами Акту приймання-передачі автомобіля, який було підписано між сторонами 29 березня 2012 року. Таким чином, датою закінчення строку дії договору є 28 березня 2014 року. Відповідно до п. 4.2. Умов лізингу сторони можуть домовитися про продаж автомобіля наймачеві після завершення строку дії Контракту. У цьому випадку продаж буде здійснено на умовах окремої угоди, укладеної сторонами. Проте, наймач відмовився здійснювати купівлю автомобіля та укладати окрему угоду, відповідно до якої сплатити залишкову вартість транспортного засобу, а тому, повинен був повернути автомобіль за місцезнаходженням позивача не пізніше 02 квітня 2014 року, якщо інше не буде зазначено у Вимозі. 27 лютого 2015 року наймачем на підставі акту прийому-передачі від 27 лютого 2015 року було добровільно повернуто позивачу транспортний засіб типу VW Passat B7, 0I TDI шасі № WVWZZZ3CZCP059905, двигун CFF934943, рік виробництва 2012. Відповідно до ч. 1 ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). Згідно з ч. 2 ст. 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду), положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до п. 3.1. Умов лізингу позивачем було придбано автомобіль, обраний наймачем на свій власний розсуд. Пунктом 4.1. Умов лізингу визначено, що позивач зберігає за собою право власності на автомобіль, в той час як наймач матиме право на користування автомобілем впродовж усього строку дії Договору (окрім випадків, коли позивач матиме право розірвати Договір та вимагати повернення автомобіля, як зазначено в Договорі). Згідно п. 6.1. Умов лізингу за користування автомобілем наймач зобовязується щомісяця виплачувати позивачу [PERSON] платежі, розмір яких визначено у Договорі. Відповідно до останнього абзацу пункту 12 Договору [PERSON] платежі сплачуються до моменту фактичного повернення автомобіля позивачу відповідно до Акту приймання-передачі. Однак, станом на 26 серпня 2016 року, наймачем не було сплачено [PERSON] платежі за фактичний час користування автомобілем на загальну суму 68\~473 (шістдесят вісім тисяч чотириста сімдесят три) гривні 25 копійок - основна сума заборгованості. Також, згідно із ч. 2. ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. При цьому три проценти річних відповідно до ст. 625 ЦК України за своєю правовою природою є самостійною формою цивільно-правової відповідальності за порушення грошових зобов'язань та можуть стягуватися поряд із пенею. Загальна сума 3 % річних, що підлягає сплаті через невиконання наймачем грошових зобовязань за Договором, складає 3\~910 (три тисячі девятсот десять) гривень 53 копійки. Загальна сума втрат від інфляційних процесів, що підлягає сплаті через невиконання наймачем грошових зобовязань за Договором, складає 39 485(тридцять девять тисяч чотириста вісімдесят пять) гривень 08 копійок. У звязку з припиненням Договору, 17 липня 2014 року позивачем було направлено наймачу вимогу про сплату заборгованості за договором та повернення Обєкту оперативного лізингу (найму) вих. № 00004613 від 17 липня 2014 року. Однак, наймач вимогу не виконав та Обєкт оперативного лізингу вчасно не повернув. Згідно із ч. 3. ст. 22 ЦК України, збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Пунктом 4.1. Умов лізингу визначено, що позивач зберігає за собою право власності на автомобіль, в той час як наймач матиме право на користування автомобілем впродовж усього строку дії Договору (окрім випадків, коли Позивач матиме право розірвати Договір та вимагати повернення автомобіля, як зазначено в Договорі). Згідно із ч. 2. ст. 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. Ч. 1 ст. 785 ЦК України встановлює, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Згідно п. 12.8. Умов лізингу у будь-якому випадку припинення дії Договору (в тому числі дострокового або у звязку із закінченням його дії) наймач зобовязаний компенсувати позивачу понесені витрати або витрати, які позивач повинен буде здійснити, в тому числі, але не виключно, страхові франшизи, штрафи, витрати на правову допомогу, а також відшкодувати у повному обсязі збитки, завдані позивачу в результаті невиконання або неналежного виконання Договору Наймачем. Позивач намагався самостійно шляхом направлення відповідних повідомлень, вимог, проведення переговорів забезпечити виконання наймачем своїх зобовязань. Проте, такі дії позивача не мали наслідком виконання наймачем своїх зобовязань за Договором. Позивач, з метою забезпечення виконання зобовязань за Договором змушений був звернутись до спеціалізованої організації ТОВ «Юридична фірма «Вернер» з метою надання послуг з підготовки процесуальних документів, подання позовної заяви та участі в судовому засіданні по розгляду справи, що підтверджується такими документами: Договір про надання юридичних послуг № 17/2010 від 09 червня 2010 року, Додаткова угода № 47 від 15 січня 2013року до Договору про на надання юридичних послуг № 17/2010 від 09 червня 2010 року; Додаткова угода № 134 від 10 лютого 2015 року до Договору про на надання юридичних послуг № 17/2010 від 09 червня 2010 року, Рахунок-фактура № 27 від 12 лютого 2015 року; Актом приймання-передачі наданих послуг № 28 від 12 лютого 2015 року. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Таким чином, позивачу мають бути компенсовані збитки заподіяні у звязку з неналежним виконанням умов Договору в розмірі 17\~323,77 гривень.Вказана сума грошових коштів має бути компенсована позивачу з урахуванням податку на додану вартість, а саме в розмірі 20\~788,52 гривень, так-як позивач є платником податку на додану вартість відповідно до вимог діючого законодавства України. Відповідно до ст. 553 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Ч. 1 та 2 ст. 554 встановлює, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. При цьому, відповідно до ч. 2. ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. П. 1 Умов поруки від 23 березня 2012 року встановлено, що відповідач [PERSON] несе солідарну відповідальність за виконання всіх зобовязань наймачем на підставі або у звязку із Договором. Згідно з п. 2 Умов поруки від 23 березня 2012 року зобовязання відповідача включають сплату, окрім іншого, лізингових платежів, штрафних санкцій та відшкодування збитків. Таким чином, відповідач несе повну і солідарну відповідальність за невиконаними зобовязаннями наймача згідно із положеннями Договору та нормами чинного законодавства. Отже, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем, що складається із основної суми заборгованості, 3% річних, інфляційних втрат та збитків, становить 132 657,38 гривень. При таких обставинах, суд вважає, що зменшені вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України, вимоги позивача про стягнення витрат по сплаті судового збору в розмірі 3654 гривень, також підлягають задоволенню.

Outcome: approved