Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

ТОВ «Котломонтаж» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 01.11.2015 року між ТОВ «Котломонтаж» та [PERSON] був укладений договір оренди приміщення №А 104/15, відповідно до якого позивачем було передано у платне користування відповідачу кімнату №70 у гуртожитку, розташованому за адресою: м. Запоріжжя, вул. Нижньодніпровська, 6-а, загальною площею 17,9 кв.м. на 4-му поверсі для тимчасового проживання. Строк оренди по 31 грудня 2016 року із можливістю пролонгації за умови згоди обох сторін. Плата за користування приміщенням встановлена у розмірі 716 грн. У листопаді та грудні 2015 року відповідач належним чином виконував умови договору, але починаючи з січня 2016 року припинив вносити плату за фактичне користування приміщенням. 29.02.2016 року [PERSON] повернув обєкт оренди позивачу, але фактичного розрахунку за користування приміщенням не здійснив. У звязку із невиконанням відповідачем вимог договору, позивач просить стягнути з [PERSON] суму основної заборгованості, пеню, інфляційні витрати, 3 % відсотка річних та понесені судові витрати. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач до судового засідання не зявився, хоча про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про причину неявки суду не повідомив. Суд вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи всі надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступне: 01.11.2015 року між ТОВ «Котломонтаж» та [PERSON] був укладений договір оренди приміщення №А 104/15, відповідно до якого позивачем було передано у платне користування відповідачу кімнату №70 у гуртожитку, розташованому за адресою: м. Запоріжжя, вул. Нижньодніпровська, 6-а, загальною площею 17,9 кв.м. на 4-му поверсі для тимчасового проживання (а.с. 7-9). Згідно до ч.1 ст.810 ЦК України, за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Із акту прийому передачі приміщення від 01.11.2015 року вбачається, що ТОВ «Котломонтаж» в особі директора [PERSON] передало приміщення - кімнату 70, яка є обєктом договору оренди А 104/15 [PERSON] для подальшого користування (а.с. 10). Відповідно до ч.3 ст.815 ЦК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов'язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. Статтею 820 ЦК України передбачено, що розмір плати за користування житлом встановлюється у договорі найму житла. Наймач вносить плату за користування житлом у строк, встановлений договором найму житла. Якщо строк внесення плати за користування житлом не встановлений договором, наймач вносить її щомісяця. Відповідно до п.4.1 договору оренди, орендна плата в місяць складає 716 грн. Із п. 4.2 договору випливає, що орендна плата перераховується орендарем на розрахунковий рахунок орендодавця відповідно рахунку фактури шляхом внесення місячного авансового платежу у вигляді передоплати в сумі, яка зазначена в п. 4.1 договору не пізніше 25 числа текучого місяця оренди. Так, відповідачем з січня 2016 року було порушено вимоги договору в частини сплати орендної плати за користування приміщенням. У звязку із чим виникла заборгованість у розмірі 2324,61 грн., яка складається з наступного: компенсації комунальних витрат за січень 2016 року - 361,36 грн.; оренди приміщення за січень 2016 року 716 грн.; компенсації комунальних витрат за лютий 2016 року 531,25 грн.; - оренди приміщення за лютий 2016 року 716 грн. (а.с. 6). Відповідно до додаткової умови №1 до Договору № А 104/15 від 01.11.2015 року договір оренди був розірваний (а.с. 12) та приміщення було повернуто до ТОВ «Котломонтаж», про що свідчить акт прийому передачі від 29.02.2016 року (а.с. 11). Про обізнаність відповідача щодо заборгованості перед ТОВ «Котломонтаж» свідчать претензія від 08.06.2016 року (а.с. 22) та розписки від [PERSON], де вбачається, що він зобовязується повернути вищезазначену заборгованість до серпня 2016 року (а.с. 20-21). Згідно до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання. Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно п. 8.3 Договору оренди, за прострочення сплати орендних платежів орендар сплачує пеню у розмір 0,1 % від суми боргу за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент обліку пені. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Так, у звязку із тим, що відповідачем було порушено вимоги вищевказаного договору, то суд вважає, що крім основної заборгованості у сумі 2324,61 грн., позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] пені в розмірі 438,52 грн., інфляційних витрат в розмірі 101,87 грн. та 3 % річних у розмірі 36,32 грн. підлягають також задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати..

Outcome: approved