Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Прогрес - В» звернулось до суду із позовом до [PERSON] та приватного підприємства сільськогосподарського виробництва «ВІД - АГРО» просить визнати недійсним договір оренди землі б/н від 22.09.2015 року укладений між [PERSON] та приватним підприємством сільськогосподарського виробництва «ВІД - АГРО» укладений строком на 25 років щодо земельної ділянки розміром 1.1413 га кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території Нетечинецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області та стягнути з відповідача судові витрати. На обґрунтування вимог позивач зазначає, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Прогрес-В», як орендарем, та [PERSON], як орендодавцем, було укладено договір оренди землі б/н від 15.04.2009 року щодо належної їй земельної ділянки сільськогосподарського призначення, розташованої на території Нетечинецької сільської пади Віньковецького району, розміром 1,14 га кадастровий номер [NUMBER] Договір зареєстровано в Віньковецькому районному відділі Хмельницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 15.09.2009 року за № 040974900071 на 10 років, тобто до 14.09.2019 року включно. 18.10.2017 року при підготовці документів для перереєстрації прав в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно позивачу стало відомо що спадкоємець померлого орендодавця [PERSON] - [PERSON] (після якого в свою чергу, прийняла спадщину [PERSON]), уклав новий договір оренди земельної ділянки з іншою юридичною особою - підприємством сільськогосподарського виробництва «ВІД - АГРО», код ЄДРПУО -38884757. Посилаючись на приписи ст. ст. 770, 1216, 1218 ЦК України, ст. 148-1 ЗК України, ст. ст. 31, 32 ЗУ «Про оренду землі» позивач вказує, що спадкоємець перевищив свої повноваження, оскільки він несе при спадкуванні права та обов'язки померлого спадкодавця, в тому числі обов'язок належно виконувати умови уже укладеного [PERSON] договору оренди землі. Водночас, [PERSON], спадкоємцем якого є [PERSON], всупереч існування чинного договору оренди землі уклав новий договір оренди землі з підприємством сільськогосподарського виробництва «ВІД - АГ'РО, а саме: договір оренди землі б/н від 22.09.2015 року, укладений строком на 25 років щодо земельної ділянки розміром 1,4113 га кадастровий номер [NUMBER], його зареєстровано 02.10.2015 року державним реєстратором Віньковецького районного управління юстиції Хмельницької області [PERSON], що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав № 111013350 від 18.01.2018 року. Посилаючись на вимоги норм матеріального та процесуального права, позивач просить визнати укладений договір недійсним. Повідомляє про неможливість позасудового врегулювання спору та відсутність екземпляру спірного договору. В останнє судове засідання учасники справи не зявилися. Були належно повідомленими про день час та місце судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] вимоги позивача визнала. Повідомила, що її дядько - спадкодавець не міг укладати договір оренди землі б/н від 22.09.2015 року з сільськогосподарським підприємством «ВІД - АГРО», оскільки тримав її в курсі всіх подій щодо спадкового майна. Цим могли скористатись треті не доброчесні особи після смерті дядька. Представник відповідача приватного підприємства сільськогосподарського виробництва «ВІД - АГРО» в судове засідання не з'явився, будучи належно повідомленим про час та місце розгляду справи. Справа відповідно до ст. 223 ч.3 ЦПК України розглянута без його участі. Вислухавши пояснення представника позивача та [PERSON], дослідивши надані ними докази, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Прогрес-В» та [PERSON] було укладено Договір оренди землі № б/н від 15.04.2009 року щодо належної їй земельної ділянки сільськогосподарського призначення, розташованої на території Нетечинецької сільської пади Віньковецького району, розміром 1,1413 га кадастровий номер [NUMBER]. Договір зареєстровано у Віньковецькому районному відділі Хмельницької регіональної філії ДІЇ «Центр ДЗК» 15.09.2009 року за № 040974900071 на 10 років, тобто до 14.09.2019 року включно. Актом приймання передачі від 05.09.2009 року зазначену ділянку землі передано орендодавцем [PERSON] ТОВ «Агрофірма Прогрес-В». Проте вказану земельну ділянку за договором б/н від 22.09.2015 року розміром 1,4113 га кадастровий номер [NUMBER], передано строком на 25 років приватному підприємству сільськогосподарського виробництва «ВІД - АГРО». Це зафіксовано 02.10.2015 року державним реєстратором Віньковецького районного управління юстиції Хмельницької області [PERSON], що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав № 111013350 від 18.01.2018 року. Самого договору, його змісту відповідачем суду не представлено, не представлено його і державним реєстратором. Згідно повідомлення Віньковецької РДА від 24.10.2018 року № 99/72-12-2034/2018 у Державному реєстрі речових прав відсутня електронна копія такого договору оренди від 22 березня 2015 року укладеного між [PERSON] та приватним підприємством сільськогосподарського виробництва «ВІД - АГРО». Згідно з ст. 16 ЦК України одним із способів захисту прав та інтересів є визнання правочину недійсним. Згідно п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» відповідно до статей 215 та 216 ЦК суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Такий позов може пред'являтися окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. У цьому разі в резолютивній частині судового рішення суд вказує про нікчемність правочину або відмову в цьому. В даному випадку правочин зареєстровано державним реєстратором, і навіть, при відсутності самого електронного та паперового носія змісту договору оренди земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER], суд вважає наявне його існування, як таке, що підтверджене державним органом. Позивач посилається на недійсність правочину, який укладено спадкоємцем із перевищенням своїх повноважень оговорених спадковим законодавством та невиконання зобов'язань взятих спадкодавцем за договором оренди землі. Договір оренди 2015 року протирічить чинному законодавству, оскільки набувши прав власника земельної ділянки спадкоємець [PERSON] не дотримався обов'язку взятого спадкоємцем до 2019 року передавати земельну ділянку в оренду позивачу, а відповідно порушив ст. 1240 ЦК України та за аналогією закону порушив ст.1232-1 ЦК України. Зазначене вище є підставою для визнання договору недійсним згідно зі статтями 203, 215 ЦК у зв'язку з укладанням договору особою, яка діє з перевищенням наданих їй на це повноважень, не розірвавши вже укладений спадкоємцем договір, та відсутністю волевиявлення позивача на розірвання договору оренди землі. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст. 203 ЦК України, а саме: 1) зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Частинами 2 та 3 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (постанова ВССУ від 13.05.2015 № 6-7544св15). Згідно з п. 3 ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до частин першої, третьої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Вільне волевиявлення учасника правочину, передбачене статтею 203 ЦК України, є важливим чинником, без якого неможливо укладення договору. Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа. Те, що було добровільним волевиявлення [PERSON] на укладання договору оренди заперечує відповідач [PERSON] і це не спростовано іншим відповідачем - приватним підприємством сільськогосподарського виробництва «ВІД - АГРО» за таких обставин вимоги позивача слід задовольнити, стягнувши з відповідача судовий збір. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Понесені позивачем витрати становлять 1762,00 грн. судового збору, який слід стягнути з приватного підприємства сільськогосподарського виробництва «ВІД - АГРО», оскільки [PERSON] визнала позов і не оспорювала вимоги позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved