Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-15 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 20.09.2008, актовий запис № 182, неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] їй не змінювати. Свої вимоги мотивує тим, що 20.09.2008 між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] Дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Спільне життя не складається через те, що у них різні погляди на сімейне життя та сімейні обов`язки. Чоловік постійно нехтує сімейними цінностями, не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у сім`ї. Останній не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. На її неодноразові прохання змінити своє відношення до неї, чоловік не звертає уваги. Внаслідок втрати поваги, любові та дружби одне до одного їх сім`я розпалася. Шлюбні відносини між ними припинені. Проживають вони окремо один від одного. За таких обставин жити з чоловіком не бажає. Вважає, що подальше подружнє життя між ними неможливе і надання терміну для примирення є недоцільним. Причини, які спонукають її наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя її із відповідачем як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Позивачка звернулася до суду із заявою, в якій позов підтримала повністю. Відповідач подав до суду заяву від 08.08.2019 про визнання позову. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 05.06.2019 відкрито провадження у даній справі та призначено провести підготовче судове засідання за участю сторін. 9 липня 2019 року через канцелярію суду від позивачки надійшла заява, в якій вона просить підготовче судове засідання та розгляд справи розглядати без її участі, позов повністю підтримує, просить його задовольнити, у разі неявки відповідача, не заперечує щодо заочного розгляду справи (а.с.16). Ухвалою суду від 19.07.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Відповідачем через канцелярію суду подана заява від 08.08.2019, в якій останній просить справу розглядати у його відсутності, позов визнає повністю та не заперечує проти розірвання шлюбу(а.с.23). Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що заява відповідача про визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Враховуючи, що відповідач позов визнав, визнання ним позову не суперечить інтересам сторін, тому суд приймає визнання позову відповідачем та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, про що складено відповідну довідку. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: судом встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі з 20.09.2008, який зареєстрований відділом РАЦС Долинського РУЮ Івано-Франківської, актовий запис №182, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим відділом РАЦС Долинського РУЮ Івано-Франківської 20.09.2008 (а.с.3). Як вбачається зі світлокопії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 29.08.2012 відділом РАЦС Долинського РУЮ Івано-Франківської, за час спільного проживання у сторін народи син [PERSON] , [INFO] (а.с.4). Спір з приводу визначення місця проживання дитини відсутній. Між сторонами виник спір з приводу розірвання шлюбу, який вони, враховуючи наявність неповнолітньої дитини, не можуть розірвати в позасудовому порядку. Оцінка суду: дослідивши докази, які надані позивачкою на обґрунтування позовних вимог, взявши до уваги заяву відповідача про визнання позову, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічне положення містить ч. 1 ст. 24 СК України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Ч. 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Ч. 2 ст. 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи позивачки про те, що сторони спільно не проживають, між ними припинилися будь-які шлюбні відносини, їхній шлюб носить формальний характер. Сторони не бажають зберегти сім`ю, наполягають на розірванні шлюбу, вважають примирення між ними неможливим. Оскільки обидві сторони наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Обидві сторони погодилися щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини разом з матір`ю, позивачкою по справі, висловивши думку з цього приводу відповідно у позовній заяві та у заяві про визнання позову. Виходячи з цього, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати, прізвище позивачці [PERSON] після розірвання шлюбу не змінювати, неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з матір`ю. Позивачка просить судові витрати з відповідача не стягувати та залишити їх за нею. На підставі викладеного, ст.ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113, 114 СК України,

Outcome: approved