Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

ТМО «Психіатрія» у м. Києві звернулося до суду із заявою про госпіталізацію в примусовому порядку [PERSON], яку 14.05.2018 року о 21.10 хв. Було госпіталізовано за направленням спеціалізованої психіатричної бригади та рапортом поліції в зв'язку з неадекватною поведінкою (переховувалась у лісі з малолітньою дитиною, заявляла, що за нею слідкують, поводилась агресивно по відношенню до оточуючих). Причиною звернення до психіатричного закладу стало погіршення психічного стану пацієнтки. У заяві зазначено, що пацієнтка страждає на хронічний психічний розлад у вигляді ««Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу. Параноїдний синдром. Помірно виражений апатико-дисоціативний дефект». За період з 2008 року вже 14 разів госпіталізувалася до ТМО «Психіатрія» у м. Києві, однак на даний час відмовилася надати згоду на своє лікування. Посилаючись на те, що у зв'язку з відмовою пацієнта проходити лікування на загальних підставах, враховуючи психомоторне збудження, агресивні тенденції та висловлювання до оточуючих, які обумовлені психотичною симптоматикою, що являє собою безпосередню небезпеку пацієнта для себе та для оточуючих, ТМО «Психіатрія» просила надати дозвіл на психіатричну допомогу [PERSON] в примусовому порядку. У судове засідання з'явився спеціаліст в галузі психіатрії - лікар-психіатр, яка пояснила суду, що психічний стан хворої погіршився, у зв'язку з чим її лікування необхідне в умовах стаціонару. Зазначила, що [PERSON] була доставлена за викликом працівників поліції, які виявили [PERSON] у лісі в Житомирській області з її малолітнім сином. Пояснила суду, що на даний час спостерігається необхідність у лікуванні хворої, хвора агресивна та розбила вікно у палаті. Заінтересована особа [PERSON] пояснила суду, що є матір'ю [PERSON] та бабусею її 9-річного сина. Зазначила, що її дочка 12.05.2018 зникла з квартири, забравши з собою серед ночі свого малолітнього сина, що стало приводом для виклику працівників поліції. 14.05.2018 [PERSON] була знайдена в Житомирській області в лісі, малолітній син [PERSON] був недоглянутий та знесилений, без взуття та верхнього одягу. Під час повернення до м. Києва на автомобілі, по дорозі, висловлювала погрози своїй матері, іншій бабусі дитини - [PERSON], наносила тілесні ушкодження. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні пояснила суду, що [PERSON] на даний час несе загрозу для свого сина, оскільки наносила йому тілесні ушкодження під час того, коли переховувалася в лісі, своїми діями залякала сина, який наразі потребує допомоги психологів. Особа, відносно якої розглядається питання про її госпіталізацію - [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала проти своєї госпіталізації для лікування в умовах стаціонару, обставини, повідомлені у судовому засіданні заперечувала. Разом з тим, пояснила, що дійсно підганяла сина палкою, щоб той швидше рухався, оскільки за ними слідкують. Визнала, що застосовувала фізичну силу до сина, щоб останній не припиняв рух у лісі. Прокурор у судовому засіданні заяву підтримала у повному обсязі, просила заяву задовольнити зважаючи на встановлений діагноз [PERSON] та загострення її хвороби. Представник Управління праці та соціального захисту населення Подільської районної в місті Києві державної адміністрації просив заяву задовольнити. Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши докази, дійшов висновку про необхідність задоволення зазначеної заяви, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що згідно висновку лікарів - психіатрів від 15.05.2018 року [PERSON] страждає психічним захворюванням у вигляді ««Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу. Параноїдний синдром. Помірно виражений апатико-дисоціативний дефект». Судом установлено, що 14.05.2018 року о 21.10 хв. [PERSON] госпіталізована за направленням спеціалізованої психіатричної бригади та рапортом поліції в зв'язку з неадекватною поведінкою, оскільки остання переховувалась у лісі з малолітньою дитиною. Заявляла, що за нею слідкують, поводилась агресивно по відношенню до оточуючих. Роздягла сина з поясненням про те, що у верхньому одязі можуть бути підслуховуючі пристрої, застосовувала фізичне насильство до малолітнього сина, переховуючи його у лісі. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Враховуючи, що у зв'язку з наявністю психічного захворювання, що обумовлює неадекватну поведінку, прояви агресивних тенденцій, відсутністю критики до свого стану, відмовою добровільно лікуватися, а також зважаючи на те, що [PERSON] вчиняла дії, які несли загрозу для її сина, та наразі остання може бути небезпечною для оточуючих та для себе у випадку її виписки, суд вважає необхідним заяву Територіального медичного об'єднання «Психіатрія» у місті Києві про примусову госпіталізацію [PERSON] задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved