Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02 жовтня 2010 року, від шлюбу мають одну неповнолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні. У зв'язку з тим, що подружні стосунки у них з чоловіком не склалися, з серпня 2015 року вони припинили подружні стосунки, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, постійної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, позивачка звернулася з даним позовом до суду і просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 30% від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення сином повноліття та покласти на відповідача судові витрати у справі. Відповідач [PERSON] подав суду зустрічну позовну заяву і просив розірвати їх шлюб з [PERSON], мотивуючи позов тим, що у них з дружиною різні погляди на шлюб та сім'ю та взаємні обов'язки. Вони обоє не розуміють сутності проблем, які виникають у їх сім'ї, у них відсутнє взаєморозуміння, взаємоповага, що призвело до того, що вони припинили подружні стосунки, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, на протязі останнього року не підтримують подружніх стосунків. Зустрічну позовну заяву було прийнято до спільного розгляду з первісним позовом. Позивачка-відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином і в установлений строк повідомлялася про слухання справи. Подала до суду заяву про зміну позовних вимог в частині стягнення аліментів і просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/6 частки від його заробітку (доходу), починаючи з дня пред'явлення даного позову до суду до досягнення сином повноліття. Просить позов задоволити, аліменти стягнути з врахуванням заяви про зміну позовних вимог, справу розглядати без її участі та стягнути з відповідача судові витрати. Що стосується зустрічного позову, то просить його задоволити і їх шлюб розірвати, так як на примирення вона не згідна. Не заперечила проти розгляду справи у відсутності відповідача-позивача. Відповідач-позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином і в установлений строк повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи. Подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги про стягнення аліментів визнав з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог, згідний сплачувати аліменти в розмірі 1/6 частини від його заробітку (доходу). Крім того, подав свої заперечення на первісний позов, в яких також погоджувався на стягнення з нього вказаного розміру аліментів. Зустрічний позов підтримав, просить шлюб розірвати, так як вони з дружиною не бажають примирятися. Не заперечив проти розгляду справи у відсутності позивачки-відповідачки. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає можливим слухати справу у відсутності сторін, на підставі наявних документів. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02 жовтня 2010 року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину, сина - [PERSON], [INFO]. Дитина на даний час проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні. Сторони тривалий час подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, у них різні бюджети, на примирення не згідні, постійної матеріальної допомоги на утримання сина відповідач не надає. Суд, відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, прийшов до переконання, що дана сім'я існує формально, примирення подружжя неможливе, їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них та інтересам їх неповнолітньої дитини. Тому суд вважає за необхідне і доцільне розірвати шлюб між ними. На думку суду, неповнолітню дитину необхідно залишити з матір'ю, проти чого сторони не заперечили. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 183 Сімейного кодексу України передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи, що відповідач є здоровим, працездатним, працює, має постійний дохід, що підтверджується довідкою про доходи № 4589 від 23.08.2016 року, інших утриманців немає, доказів, які б це спростовували суду не надано, суд вважає, що позов підлягає до задоволення і стягненню підлягають аліменти на утримання дитини в розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісячно. Встановлюючи вказаний розмір аліментів, суд враховує всі обставини справи у їх сукупності, а саме стан здоров'я відповідача і дитини, його матеріальний стан і матеріальний стан позивачки і дитини. Крім того, судом береться до уваги і вимога ст.182 СК України про мінімальний розмір аліментів. На думку суду, таке рішення буде законним і відповідатиме інтересам дитини та сприятиме її належному утриманню. Також враховується згода обох сторін на стягнення вказаного розміру аліментів. Відповідно до п.1 ч.1 і ч.2 ст.367 ЦПК України суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В зв'язку з задоволенням позову з відповідача належить стягнути судовий збір по вимозі про стягнення аліментів, як це передбачено ст.88 ЦПК України, від сплати якого була звільнена позивачка при подачі позову до суду.

Outcome: approved