Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Автодом Пассаж» звернулося до суду з позовом і свої вимоги мотивує тим, що 16.07.2013 року між ним та [PERSON], укладено договір №П0138, за умовами якого товариство зобов'язалось передати [PERSON] у власність автомобіль Рено Логан, колір срібло, 2013 року, комплектація якого визначена в додатку 1 до укладеного договору, а [PERSON] зобов'язався прийняти автомобіль та здійснити його оплату. Позивач стверджує, що обставини, якими сторони керувалися при укладені договору, істотно змінились. Відповідач-[PERSON]. не погодився на пропозицію Позивача щодо зміни умов договору або про його розірвання, у зв'язку із чим, Позивач просить суд розірвати договір на підставі ст. 652 ЦК України, у зв'язку з істотною зміною обставин та просить суд відшкодувати з державного бюджету України, на його користь, судовий збір в розмірі 1 048,80 грн.. Представник позивача Самохін А.М. в судовому засіданні позов підтримав повністю, просить суд позов задоволити. Відповідач [PERSON], його представник [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали повністю, подали суду заяву про застосування наслідків розірвання договору шляхом стягнення з Позивача на його користь вартості автомобіля відповідної комплектації на час розірвання договору, а також штрафу в розмірі 12898,60 грн.. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи зі слідуючого: Судом при розгляді справи встановлено, що 16.07.2013 року між ТОВ «Автодом Пассаж» та [PERSON] укладено договір №П0138, за умовами якого Позивач зобов'язався передати у власність Відповідачу автомобіль Рено Логан, колір срібло, 2013 року, комплектація якого визначена в додатку 1 до укладеного договору, а Відповідач зобов'язався прийняти автомобіль та здійснити його оплату, що підтверджується копією договору/а.с.5-6/. Під час укладання договору Позивач був офіційним дилером ЗАТ «Рено Україна» згідно дилерської угоди №010108/12/RD від 01.01.2008 року та здійснював дистрибуцію, продаж та післяпродажне обслуговування автомобілів марок «Рено» і «Дачія». За умовами дилерської угоди ЗАТ «Рено Україна» самостійно визначає цінову політику, має право за власної ініціативи в односторонньому порядку змінювати ціни на автомобілі, а ТОВ «Автодом Пассаж» не має права вносити зміни до цінової політики без попереднього погодження ЗАТ «Рено Україна». Відповідач-[PERSON]. свої зобов'язання передбачені п.п. 4.1-4.3 договору виконав 16.07.2013 року шляхом проведення 100 % попередньої оплати за автомобіль в сумі - 104880,00 грн., а Позивач не здійснив поставку автомобілю в обумовлений в п. 5.1 договору строк. В п. 13.6 договору встановлено, що одностороння відмова від договору не допускається, а в п. 13.8 визначено, що договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін і закінчується після повного виконання сторонами своїх зобов'язань по договору. 16.05.2014 року ЗАТ «Рено Україна» повідомило Позивача про дострокове розірвання дилерської угоди №010108/12 від 01.01.2008 року, у зв'язку із чим Позивач письмово звернувся до Відповідача з пропозицією про повернення сплачених коштів та припинення дії договору або внесення змін до договору в частині зміни умов поставки автомобілю та збільшення його ціни. Відповідач на пропозицію Позивача не відреагував. Правовідносини, що склалися між сторонами є договірними і врегульовані договором №П0138 від 16.07.2013 року, ст.ст. 509, 525, 655, 652 ЦК України. Відповідно до ст. 652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувались при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінились настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони б не уклали договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. У разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв»язку з виконанням цього договору. Вирішуючи питання про наявність умов, за яких договір може бути розірваний судом у зв'язку з істотною зміною обставин, суд виходить з наступного: Під час укладання договору Позивач був офіційним дилером ЗАТ «Рено Україна», строк дилерської угоди встановлений до 31.12.2017 року, а загальна сума угоди складала 900 000 000,00 грн.. Відповідач розумів, що придбає автомобіль іноземного виробництва, який на момент його оплати не існував, а був замовлений Позивачем у компанії виробника автомобілів марки «Рено». Укладаючи договір Позивач і Відповідач не знали і не могли знати про те, що ЗАТ «Рено Україна» здійснить одностороннє дострокове розірвання дилерської угоди з 23.05.2014 року. Після одностороннього дострокового розірвання дилерської угоди, керівник Позивача неодноразово виїжджав у відрядження до м. Київ, м. Харків, м. Хмельницький для проведення переговорів з ЗАТ «Рено Україна» та іншими компаніями щодо поновлення чи переукладання дилерської угоди, а також налагодження продажу автомобілів через інші дилерські центри. Крім того, на зміну обставин вплинула стрімка девальвація національної грошової одиниці України - гривні по відношенню до іноземних валют, що знаходиться поза межею контролю сторін договору. Дострокове розірвання дилерської угоди призвело до втрати Позивачем можливості отримання доходу із укладеного договору, а постачання автомобілю на умовах укладеного договору неможлива, бо призведе до додаткового податкового навантаження, як на Позивача так і на Відповідача. Умовами укладеного договору, звичаями ділового обороту, а також нормами чинного цивільного законодавства України, не встановлено та не випливає, що ризик зміни обставин несе продавець за договором, і Позивач укладаючи договір не приймав на себе ризик зміни обставин. Виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв'язку із виконання договору, суд вважає, що заява [PERSON] про застосування наслідків розірвання договору №П0138 від 16.07.2013 року внаслідок істотної зміни обставин, підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного: Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 693 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлено обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов'язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов'язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця. Відповідно до статті 665 ЦК України у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Якщо продавець відмовився передати річ, визначену індивідуальними ознаками, покупець має право пред'явити продавцеві вимоги відповідно до статті 620 цього Кодексу. Відповідно до ст. 184 ЦК України річ є визначною індивідуальними ознаками, якщо вона наділена тільки їй властивими ознаками, що вирізняють її з-поміж інших однорідних речей, індивідуалізуючи її. Речі, визначені індивідуальними ознаками, є незамінними. Річ є визначеною родовими ознаками, якщо вона має ознаки, властиві усім речам того ж роду, та вимірюється числом, вагою, мірою. Річ, що має лише родові ознаки, є замінною. Позивач та Відповідач 16.07.2013 року уклали договір купівлі-продажу товару визначеного родовими ознаками, оскільки в договорі та додатку 1 до нього не зазначено індивідуальний заводський номер (номер шасі, номер двигуна тощо), що не дає можливості виділити цей автомобіль із партії автомобілів відповідної моделі. Позивач зобов'язання за договором не виконав, автомобіль Відповідачу не поставив. За таких обставин на користь Відповідача підлягає стягненню з Позивача сума грошових коштів, внесена Відповідачем, як 100% попередня оплата за товар (автомобіль) в розмірі 104 880,00 грн.. Статтею 22 ЦК України, зокрема, передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування шкоди у меншому або більшому розмірі. За змістом закону грошове вираження майнової шкоди є збитками. Проте, не будь-які витрати кредитора вважаються реальними збитками та підлягають відшкодуванню. Так, кредиторові компенсуються лише ті витрати, які ним вже були зроблені внаслідок порушення його права, або ті, які особа мусить зробити, якщо вони можуть бути встановлені з розумним ступенем достовірності. Однією з обов'язкових умов цивільно-правової відповідальності є причинний зв»язок між протиправною поведінкою і шкодою (збитками). Зазначена умова є об'єктивною, тобто причинним зв'язком, що має юридичне значення для настання відповідальності, вважається лише той зв'язок, який вказує на необхідність, закономірність та неминучість шкоди, як наслідку протиправних діянь особи. При цьому протиправне діяння може бути єдиною або головною причиною виникнення шкоди. З матеріалів справи вбачається, і протилежного Відповідачем не доведено, що не поставка продавцем товару (автомобіля) в строки, визначені договором, не є єдиною або головною причиною того, що на час виникнення спору ціна автомобіля значно зросла. Відповідач не надав суду доказів збільшення вартості автомобілю, а також не вказує, які об'єктивні обставини (зобов'язання, законодавство, тощо) примушують його купувати автомобіль за ціною значно вищою, ніж було передбачено укладеним договором. Суд приймає до уваги той факт, що в пункті 6.1 договору сторони домовились про те, що у випадку невиконання або неналежного виконання зобов'язань, передбачених пунктом 5.1 договору (строків поставки товару), Продавець сплачує Покупцю штраф за кожен день прострочки в розмірі 0,03% від сплаченої суми договору. Позивач взяті на себе зобов'язання не виконав, у зв'язку з чим починаючи з 14.09.2013 року повинен сплачувати штраф за кожен день прострочення виконання зобов'язання за договором. Станом на 29.10.2014 року сума штрафу складає 12898,60 грн. (104880,00 грн. - 0,03%)- 410 днів. Із розрахованою сумою штрафу Позивач погодився в повному обсязі. В ч. 2 ст. 88 ЦПК України встановлено, що якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З матеріалів справи не вбачається, що Позивач чи Відповідач звільнені від оплати судового збору, у зв'язку з чим, вимога про відшкодування з державного бюджету України, на користь Позивача, судового збору в розмірі 1048,80 грн., безпідставна і задоволенню не підлягає. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved