Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , про звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на те, що 12.09.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та громадянином [PERSON] був укладений Кредитний договір №СМ-БМЕ200\\403\\2008, згідно якого останній отримав кредит у сумі 691 000,00 доларів США на споживчі цілі. Дата останнього повернення кредиту - 11.09.2023 р. 12.09.2008 року в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки (майнової поруки) №РМ-БМЕ200\\403\\2008. Згідно даного договору іпотеки іпотекодатель передав, а ЗАТ «ОТП Банк» прийняв в іпотеку наступне нерухоме майно: контрольно-пропускний пункт літ. А, загальною площею 14,4 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить на праві власності іпотекодателю; земельну ділянку, загальною площею 2,000 га, кадастровий №2322183500:11:001:0449, в межах, згідно плану, розташовану на території Долинської сільської ради Запорізького району по Запорізького Козацтва, 4-А (за межами населених пунктів). Під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, позивачу стало відомо, що всупереч вищезазначеному договору іпотеки, що інформація про земельну ділянку з кадастровим 2322183500:11:001:0449 у державних реєстраторів відсутня, проте замість неї за адресою предмета іпотеки зареєстровані земельні ділянки за кадастровим номером 2322183500:06:001:0902, площею 1 га, та за кадастровим номером 2322183500:06:001:0903, площею 1 га, власником обох земельних ділянок є [PERSON] , на підставі договорів купівлі-продажу між нею та [PERSON] . 11.04.2013 року рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя по справі №0825/4671/2012 ухвалене рішення про задоволення позовних вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та стягнуто в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 7 617 978 (сім мільйонів шістсот сімнадцять тисяч дев`ятсот сімдесят вісім) гривень 50 коп. На підставі вищевикладеного, позивач був змушений звернутись до суду з вказаним позовом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним шляхом, до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи, однак, у попередніх судових засіданнях, представник брав участь та надав пояснення щодо обставин справи та докази в обґрунтування позову. У матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, від представника відповідачки - адвоката Комісарової Н.В. до суду надійшла заява про проведення судового засідання без участі відповідачки та її представника, просила суд відмовити у задоволенні позову. Крім того, відповідачкою [PERSON] до суду було надано відзив на позовну заяву, в якій відповідачка [PERSON] позовні вимоги не визнала. Зауважила, що земельна ділянка, власницею якої вона є, не є предметом іпотеки, вона не є стороною кредитного договору та договору іпотеки. Крім того, ставить під сумнів, що земельна ділянка, яка є предметом іпотеки взагалі існує, оскільки за пошуком у Публічній кадастровій карті така земельна ділянка відсутня. Крім того, просить суд застосувати строк позовної давності. Відповідачка - [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним шляхом, про причину неявки суд не повідомила, до суду неодноразово надходили заяви від представника відповідачки - адвоката Данилко А.М., в яких зазначила, що проти задоволення позову заперечує, крім того, просить суд застосувати строки позовної давності. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, до суду надав заяву, про розгляд справи без його участі, оскільки він знаходиться за межами України. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним шляхом, до суду надійшла заява про розгляд справи без участі третьої особи, вважав, що ця справа взагалі його не стосується. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши всі докази у сукупності, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. 12.09.2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір №СМ-БМЕ200\\403\\2008, згідно якого банк надав останньому кредит в сумі 691 000,00 доларів США на споживчі цілі, що підтверджується копією вищезазначеного кредитного договору. Дата остаточного повернення кредиту - 11.09.2023 р. Крім того, 12.09.2008 року, в забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, було укладено договір іпотеки (майнової поруки) №РМ-БМЕ200\\403\\2008, згідно якого [PERSON] - іпотекодатель передав, а банк прийняв в іпотеку наступне нерухоме майно: а) контрольно-пропускний пункт літ. А, загальною площею 14,4 кв.м, що знаходиться за адресою [ADDRESS] та належить на праві власності іпотекодателю; б) земельну ділянку, загальною площею 2,000 га, кадастровий №2322183500:11:001:0449, в межах згідно плану, розташовану на території Долинської сільської ради Запорізького району по [ADDRESS] (за межами населених пунктів). Земельна ділянка загальною площею 2,000 га, кадастровий №2322183500:11:001:0449, в межах згідно плану, розташовану на території Долинської сільської ради Запорізького району по [ADDRESS] (за межами населених пунктів) належала [PERSON] на праві приватної власності, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №281698 , виданого 09 квітня 2008 року, інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна №82299904 від 14.03.2017. 05.11.2010 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (ЄДРПОУ 36789421) та Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» (ЄДРПОУ 21685166) було укладено договір про відступлення права вимоги. Згідно з вищевказаним договором Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» передало та відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» сукупність прав, належних Банку за договорами забезпечення, включаючи, але не обмежуючись, правом звертати стягнення на заставне майно. Права передавалися за договорами забезпечення кредитних договорів переданих Банком Позивачу за договором купівлі-продажу кредитного портфелю від 05.11.2010 р., у тому числі за кредитним договором №ML-200\\403\\2008 від 12.09.2008 р. В порушення вимог кредитного договору [PERSON] не виконав умов кредитного договору щодо повернення кредитних коштів, а тому банк був змушений звернутись до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості. Заочним рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 17 квітня 2013 року по справі № 0825/4671/2013, було достроково у повному обсязі стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором № СМ-SМЕ200/403/2008 від 12.09.2008 року в розмірі 7617978,00 грн. Як вбачається зі змісту вказаного рішення, досудова вимога № 47671 від 08.11.2011 року була направлена [PERSON] (майновому поручителю, іпотекодавцю земельної ділянки) і не була виконана ним, внаслідок чого у ТОВ «ОТП Факторинг Україна» виникло право звернення до суду за захистом порушеного права із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором та/або із застосуванням такого способу захисту, як звернення стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку із кадастровим номером 2322183500:11:001 :0449 в рахунок погашення заборгованості за кредитом. Вказане рішення набрало чинності 30.04.2013 р. та знаходиться на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізької області. При ознайомленні представника позивача з матеріалами виконавчого провадження, з інформаційної довідки Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, отриманої державним виконавцем 30.05.2016 року, інформація про земельну ділянку з кадастровим № 2322183500 :11: 001: 0449 у державних реєстраторів відсутня, проте замість неї за адресою предмета іпотеки зареєстровані земельні ділянки: 1) Кадастровий номер 2322183500:06:001:0902, площею 1 га, власник [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Бугрім О.В., за реєстровим №1675. 2) Кадастровий номер 2322183500:06:001:0903, площею 1 га, власник [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Бугрім О.В., реєстровий №1678. 14.08.2017 року представником позивача отримано довідки Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру інформації Державного земельного кадастру про право власності на речові права на земельну ділянку, згідно з якими: 1) Земельна ділянка кадастровий номер 2322183500:06:001:0902, площею 1 га, власник [PERSON] , на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЯЛ 144159. 2) Кадастровий номер 2322183500:06:001:0903, площею 1 га, власник [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кушніренко О.Г., реєстровий № 2819. Згідно договорів купівлі-продажу від 20 липня 2010 року за реєстровими №1678 та №1675, посвідчених приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Бугрім О.В., [PERSON] продав [PERSON] земельні ділянки, площею по одному га, розташовані за адресою: [ADDRESS] , за межами населеного пункту, кадастровий номер 2322183500:06:001:0902 та кадастровий номер 2322183500:06:001:0903. 13 червня 2016 року [PERSON] продала [PERSON] земельну ділянку кадастровий номер 2322183500:06:001:0903, площею 1 га, розташовану на території [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу від 13 червня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Кушніренко О.Г., за реєстровим №2819. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. При цьому, згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно частин 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 2 ст. 590 ЦК України, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом. Частиною п`ятою статті 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Стаття 7 Закону України «Про іпотеку» та п. 6.1. Договору іпотеки передбачає, що за рахунок предмета іпотеки, Іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконань: вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Статтею 5.2 Договору іпотеки та Законом України «Про іпотеку» визначено, що Іпотекодавець зобов`язаний, зокрема: - не відчужувати предмет іпотеки (або будь-яку його частину) будь-якій третій особі без отри: попередньої письмової згоди Іпотекодержателя на таке відчуження; - не створювати і не допускати існування будь-якої Іпотеки, (застави), оренди (суборенди) заборони відчуження, арешту чи іншого обтяження стосовно предметів іпотеки, крім тих, що передбачені зазначеними договорами; - не здійснювати будь-яких перепланувань чи реконструкцій предметів іпотеки без попередньо, отриманої на те письмової згоди Іпотекодержателя, а також всіх передбачених законом дозволів уповноважених органів. Правові наслідки порушення обов`язків іпотекодавця встановлені вимогами ст. 12 Закону України «Про іпотеку», якими передбачено, що у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. З матеріалів справи вбачається, що земельна ділянка за кадастровим № 2322183500 : 11:001: 0449 та земельні ділянки за кадастровими №2322183500 :06:001:0902 та № 2322183500:06:001:0903, знаходяться за однією адресою, на території [ADDRESS] (за межами населених пунктів). Крім того спірні земельні ділянки мають загальну площу, яка ідентична площі земельної ділянки, яка є предметом іпотеки та мають однакове цільове призначення, а саме: для розміщення автостоянки, капітальних гаражів та комплексу обслуговування автомобілів, межі земельних ділянок за кадастровими №2322183500:06:001:0902 та № 2322183500:06 :001:0903 , згідно з планами Державних актів на право власності на земельну ділянку, у сумі дорівнює та відповідає межам земельної ділянки з кадастровим № 2322183500 : 11:001 :0449 , яка є предметом іпотеки. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що предмет іпотеки - земельна ділянка, загальною площею 2,000 га, кадастровий №2322183500:11:001:0449, в межах, згідно плану, розташована на території [ADDRESS] та дві земельні ділянки за кадастровими №2322183500:06:001:0902 та № 2322183500:06 : 001 :0903 за тією ж адресою фактично є одним об`єктом нерухомості. Земельні ділянки за кадастровими №2322183500 :06 :001:0902 та № 2322183500:06:001: 0903 не є новоствореними об`єктами нерухомого майна, оскільки створені з прив`язкою до вже існуючої заставленої нерухомості, з використанням її функціональних елементів. Висновок суду збігається з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 06.07.2016 у справі №6-1213цс16. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкувакування правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця та має всі його права й несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі та на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Згідно ст.ст. 38, 39 Закону України «Про іпотеку» способами задоволення вимог іпотекодержателя під час звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду є: 1) реалізація предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів; 2) продаж предмета іпотеки іпотекодержателем будь-якій особі-покупцеві. На підставі вищевикладеного суд вважає, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Стосовно заяв відповідачів та їх представників про застосування строку позовної давності, суд вважає, що строки позовної давності позивачем не пропущено, оскільки про порушене право позивач дізнався після отримання у 2016 році інформаційної довідки Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру про земельну ділянку з кадастровим № 2322183500 :11 :001 :0449 , а до суду позивач звернувся в травні 2018 року. Крім того, доводи відповідачки [PERSON] , викладені у відзиві, спростовуються дослідженими під час судового розгляду доказами та суперечать висновкам суду. Також, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем при подачі позовної заяви судовий збір у сумі 1762,00 грн. з кожного.

Outcome: approved