Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

ТОВ «Вердикт Фінанс» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свою заяву позивач пояснює тим, що 12.10.2006 року АКБ «ТАС - Комерцбанк» та [PERSON] уклали кредитний договір № 2301/1006/87-651, 24.10.2006 року, Додаткову угоду №1 до вказаного кредитного договору та 21.11.2006 Додаткову угоду №2 до вказаного кредитного договору, у відповідності до п. 1.1 Кредитного договору «Банк надав відповідачу грошові кошти у розмірі 46000,00 доларів США, на строк з 12.10.2006 року по 11.10.2011 року на умовах передбачених у договорі, а відповідач зобов'язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов'язання у повному обсязі у строки, передбачені договором». У відповідності до п. 1.3. Договору, відповідач сплачує банк проценти за користування кредитом у розмірі 16,00 % річних за весь строк фактичного користування кредитом. Відповідно до п. 3.2 кредитного договору «проценти за користування кредитом нараховуються виходячи з фактичної кількості днів користування кредитом, на суму щоденного залишку заборгованості за кредитом, починаючи з дати видачі кредиту до моменту його повернення». Відповідно до п. 8.1 кредитного договору «за порушення строків погашення заборгованості за кредитом та/або строків сплати процентів за користування кредитом позичальник сплачує пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості». В силу вказаних норм 02.02.2012 року ПАТ «Сведбанк», яке виступає правонаступником ВАТ «Сведбанк», яке в свою чергу виступає правонаступником АКБ «ТАС - Комерцбанк» та ТОВ «Вердикт Фінанс» уклали договір факторингу №11, у відповідності до п. 2.1 вищевказаного договору - клієнт відповідно до умов даного договору відступає факторові свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах від боржників, а фактор набуває права вимоги такої заборгованості від боржників та передає клієнту за плату грошові кошти в розпорядження у розмірі, що становить ціну продажу та в порядку передбаченому договором. Відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 02.02.2012 року складала 676862,84 грн.. 15.10.2013 року представник позивача подав до суду заяву про зменшення позовних вимог, де просив суд стягнути з відповідача 627132,69 грн. заборгованості по кредитному договору та судові витрати в розмірі 3441,00 грн.. В судовому засіданні представник позивача на задоволенні зменшених позовних вимог наполягав повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, з невідомих для суду причин, хоча про день та час розгляду справи ставилась судом до відома належним чином. Представник позивача Сизько Д.Б. в судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні позову, мотивуючи його тим, що відповідно до договору факторингу за № 11 від 02.02.2012 року згідно п.2.3 перехід від клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент отримання по Акту прийому-передачі Заборгованості боржників, після чого Фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. В матеріалах справи відсутній акт прийому передач, отже не має переходу прав вимоги до боржника. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Відповідно до договору № 2301/1006/87-651 від 12.10.2006 року відповідачу - [PERSON] було надано кредит в сумі 46000,00 доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,00 % за весь строк фактичного користування кредитом. Згідно розрахунку, заборгованість за вищевказаним кредитним договором становить 627132,69грн. з них: 446277,60 грн. - сума боргу з урахуванням індексу інфляції. 95756,19 грн. -заборгованість по сплаті відсотків відповідно до умов кредитного договір з 02.02.2012 року по 03.06.2013 рік; 17954,29 грн. - 3 % річних. 67144,61 грн. - пеня з 03.06.2012 року по 03.06.2013 рік Відповідно до п. 3.9 кредитного договору 08.05.2013 року ТОВ «Вердикт Фінанс» було направлено на адресу відповідача вимогу про дострокове виконання зобов'язання за кредитним договором. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу одна сторона передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони за плату, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи. Відповідно до ст.. 1079 ЦК України, сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб'єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. ТОВ «Вердикт Фінанс» є фінансовою установою та має право здійснювати факторингові операції. Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1050 ЦК України - в разі прострочення повернення чергової частини кредиту позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту , що залишилася та сплати процентів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Мотивацію представника позивача щодо відсутності акту прийому-передачі заборгованості боржників, так як наслідок відсутності факту переходу прав вимоги фактора до боржника, суд вважає не обґрунтованою, оскільки згідно витягу з реєстру заборгованостей боржників ПАТ «Сведбанк» до ТОВ «Вердикт фінанси» від 2.02.2012 р. борг [PERSON] за кредитним договором № 2301/1006/87-651 від 12.10.2006 р. передано факторові. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір в сумі 3441,00 грн.

Outcome: approved