Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. 08.02.2021 року представник позивача адвокат Міхненко С.С., який діє на підставі договору про надання правової допомоги №21-01/21 від 21.01.2021 року та Ордеру на надання правової допомоги серії ЖТ №091078 від 29.01.2021 року, звернувся до Малинського районного суду Житомирської області з позовною заявою про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Предметом позовних вимог є визнання за [PERSON] права на земельну частку (пай) по реформованому КСГП «Слобідське» на території Слобідської сільської ради Малинського району Житомирської області, на яку при житті мав право [PERSON] , який помер [INFO] . Підставою позовних вимог є те, що [INFO] в с. Слобідка Малинського району помер дядько позивача [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на все належне йому за життя майно, в тому числі на земельну частку (пай) із земель реформованого КСГП «Слобідське» на території Слобідської сільської ради Малинського району Житомирської області, площею 2,80 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). На ім`я [PERSON] був виданий Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0168595. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв його рідний брат (батько позивача) [PERSON] , шляхом вступу у фактичне володіння та управління спадковим майном. Батько позивача [PERSON] помер [INFO] в с. Слобідка Малинського району Житомирської області. З метою реалізації своїх спадкових прав позивач звернувся до Малинської державної нотаріальної контори, однак вмотивованою постановою нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, а саме оригіналу Сертифікату на право на земельну частку (пай). Зазначене перешкоджає позивачу оформити спадщину, у зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду з позовною заявою про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилися, представник позивача адвокат Міхненко С.С. подав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити та розглянути справу без його участі. Представник відповідача Малинської міської ради Житомирської області Єщенко М.М., який діє на підставі довіреності №86 від 23.02.2021 року, в судове засідання не з`явився, подав заяву, згідно якої позовні вимоги [PERSON] визнав, не заперечив проти їх задоволення, просив справу розглядати без його участі. Представник третьої особи ГУ Держгеокадастру у Житомирській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, про причини неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши наявні докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, вважає необхідним відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Встановлено, що [INFO] в с. Слобідка Малинського району Житомирської області помер дядько позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис про смерть №12 (а.с.10). За життя [PERSON] належало право на земельну частку (пай) по реформованому КСГП «Слобідське» на території Слобідської сільської ради Малинського району Житомирської області та було видано на його ім`я Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0168595 на земельну частку, розміром 2,80 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с.11). Отже, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне йому за життя майно, в тому числі на право на земельну частку (пай) на території Слобідської сільської ради Малинського району. Позивач у своїй заяві зазначає, що спадщину після смерті [PERSON] прийняв його рідний брат (батько позивача) [PERSON] , шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. [INFO] в с. Слобідка Малинського району Житомирської області помер батько позивача [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , актовий запис про смерть №5 (а.с.9). З метою реалізації своїх спадкових прав позивач звернулася до нотаріальної контори, однак 20.01.2021 року державним нотаріусом Малинської державної нотаріальної контори Ходаківською Л.В. була винесена постанова №02-31/39, згідно якої нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) по реформованому КСГП «Слобідське» на території Слобідської сільської ради Малинського району у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, а саме оригіналу сертифікату на земельну частку (пай) (а.с.11). Згідно довідки виконкому Слобідської сільської ради Малинського району №735 від 23.11.2020 року, на день смерті батька [PERSON] , останній постійно проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] . Разом з ним на день його смерті проживали та були зареєстровані: донька [PERSON] , онук [PERSON] (а.с.15). Відповідно до довідки виконкому Слобідської сільської ради Малинського району №786 від 24.11.2020 року, [PERSON] на день смерті брата [PERSON] проживав разом з ним без реєстрації та здійснив поховання за власний рахунок (а.с.16). Мотиви та застосовані норми права. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ЦПК України. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ЦПК України. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стосовно відносин спадкування батька позивача [PERSON] після смерті свого рідного брата (дядька позивача) [PERSON] , то такі відносини регулюються ЦК УРСР, оскільки спадщина відкрилася до вступу у дію нового ЦК України, тобто до 01 січня 2004 року. Відповідно до частини першої статті 548 ЦК УРСР (у редакції, чинній на момент смерті [PERSON] ) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. У частині першій та другій статті 549 ЦК УРСР (у редакції, чинній на момент смерті [PERSON] ) передбачено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Аналіз змісту статей 548, 549 ЦК УРСР (у редакції, чинній на момент смерті [PERSON] ) свідчить, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Діями спадкоємця, що свідчать про прийняття ним спадщини є: 1) фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном; 2) подача в державну нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини. Разом з цим, з наданих позивачем доказів суд позбавлений можливості встановити, що [PERSON] вступив у володіння спадковим майном шляхом вчинення дій, які фактично свідчать про прийняття ним спадщини після смерті рідного брата, адже крім довідки органу місцевого самоврядування №786 від 24.11.2020 року, згідно якої [PERSON] проживав без реєстрації разом з [PERSON] на момент смерті останнього, [PERSON] документально не підтвердила прийняття своїм батьком спадщини після смерті брата, та які дії були вчинені останнім, що свідчили б про фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном. Крім того, окрім вищезазначеної довідки неможливо встановити факт того, що [PERSON] , померлий [INFO] є дійсно рідним братом [PERSON] , померлого [INFO] . Копій свідоцтв про народження як батька так і дядька позивачем не надано, а суд позбавлений можливості самостійно збирати докази по справі Разом з тим, до відносин спадкування позивача після смерті свого батька [PERSON] , застосуванню підлягають норми ЦК України 2004 року в редакції, чинній на момент відкриття спадщини. В силу положень статті 1216 ЦК України спадкування - це перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За змістом частини п`ятої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Доказів того, що [PERSON] є донькою померлого [PERSON] , позивачем також не надано. Ухвалою від 10.02.2021 року суд роз`яснював позивачу, що їй необхідно довести факт прийняття спадщини [PERSON] (батьком позивача) після смерті свого брата [PERSON] (дядька позивача), шляхом фактичного вступу у володіння та користування спадковим майном та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Проте зазначені в ухвалі суду недоліки були проігноровані позивачем, адже представник позивача адвокат Міхненко С.С. у поданій до суду заяві про усунення недоліків вказав на те, що факт прийняття спадщини підтверджується наданими суду доказами і просить розглянути справу. Суд звертає увагу позивача на недостатність наданих ним суду доказів для прийняття обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні поданого позову. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає, що відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі відмови у позові судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed