Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

ТОВ «ВЕНДОР-ФІНАНС» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 15.03.2019 між ТОВ «ВЕНДОР-ФІНАНС» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № ВН23-00695, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит в розмірі 3500,00 грн та зобов`язувався повернути наданий йому кредит у розмірі 8008,67 грн, здійснювати погашення кредиту та процентів єдиним платежем в розмірі 200,23 грн відповідно до графіку внесків за кредитним договором, в т.ч. сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 4,865% на тиждень та повернути кредитні кошти до 20 грудня 2019 року. Позичальник свої зобов`язання не виконує, у зв`язку з цим утворилась заборгованість, яка станом на 01.07.2020 складає 11 025,16 грн, з яких: 3297,02 - заборгованість по тілу кредиту, 6078,14 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1650,00 грн - штраф. Вказані обставини і стали підставою для звернення до суду з цим позовом, а тому просив стягнути з відповідача 11 025,16 грн заборгованості за кредитним договором та відшкодувати судові витрати. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15.07.2020 вищевказану заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, запропоновано учасникам справи надати суду заяви по суті справи та докази у строк, встановлений судом. З матеріалів справи слідує, що поштове відправлення із ухвалою суду від 15.07.2020 та копією позовної заяви з додатками, направлене відповідачу за встановленою судом зареєстрованою адресою їх місця проживання (перебування) та отримане останнім 22.07.2020, про що свідчить поштове повідомлення про вручення 2105017700409, однак відповідач відзив на позов не надав, будь-які докази по справі чи інші клопотання від учасників справи на адресу суду не надійшли. Враховуючи вищевикладене та положення ст.178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Між сторонами існують правовідносини, які ґрунтуються на вимогах ст. 526, 530, 536, 553-554, 610-611, 625, 629, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України. Відповідно до ст.1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно із ч.1 ст.1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Судом установлено, що 15.03.2019 між ТОВ «ВЕНДОР-ФІНАНС» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № ВН23-00695, зі змісту якого слідує, що [PERSON] було надано кредитні кошти в сумі 3500,00 грн зі сплатою відсотків у розмірі 4,865 % від суми наданого кредиту за кожен/кожні 7 днів користування, кошти надаються строком на 40 періодів по 7 днів з кінцевим терміном повернення 20.12.2019 (а.с. 5-6). Факт отримання позичальником кредитних коштів у розмірі 3500,00 грн підтверджується видатковим касовим ордером від 15.03.2019 (а.с. 10). Відповідно до п.1.7 договору кредитні кошти та нараховані проценти за користування ними, позичальник зобов`язувався повернути у касу або на рахунок кредитора відповідно до «Графіку внесків за Договором», єдиним платежем, який включає в себе розмір отриманих коштів та нарахованих процентів. Проценти за користування кредитними коштами нараховуються кредитором на фактичний залишок заборгованості кредитних коштів ( п.2.6 договору). Відповідно до п.2.7 договору у разі неповернення кредиту (повністю або частково) після закінчення строку користування кредитом, кредитор має право продовжувати нарахування процентів за користування коштами у розмірі встановленому п.1.6 договору, аж до моменту повного фактичного погашення кредиту. У разі якщо прострочення кінцевого строку повернення кредиту триває більше 30 календарних днів, кредитор залишає за собою право у будь-який час, без необхідності додаткового повідомлення позичальника, припинити нарахування процентів за прострочений кредит. В разі несвоєчасної сплати позичальником «єдиного платежу» більше ніж 6 днів від дати визначеної у графіку внесків за договором позичальник сплачує кредитору штраф у розмірі 50 грн за кожен факт порушення (п. 4.2 договору). Відповідач неналежно виконує умови кредитного договору та порушив умови договору щодо своєчасності погашення кредиту та процентів відповідно до графіку платежів. Як слідує із Розрахунку заборгованості, за даними позивача, станом 01.07.2020 виникла заборгованість за кредитом у розмірі 11 025,16 грн, з яких: 3297,02 грн - заборгованість по тілу кредиту, 6078,14 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом з 15.03.2019 по 19.01.2020, 1650,00 грн - штраф (а.с. 15). Даний розмір заборгованості встановлений в судовому засідання і ніким не оспорюється. Розрахунок заборгованості проведений з урахуванням погоджених сторонами умов. Неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань за договором привело до порушення прав кредитора - позивача, а тому порушене право підлягає поновленню, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № ВН23-00695 в сумі 11025,16 грн. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2102,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved