Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

Судом встановлено поясненнями позивача, заповітом, свідоцтвом про смерть, свідоцтвом про право на спадщину, що позивач [PERSON] є спадкоємицею після смерті [PERSON] , [INFO] отримавши свідоцтво про право на спадщину за заповітом на все майно померлої, та на все, на що спадкодавець буде мати право на час своєї смерті а.с.8-14. Судом встановлено письмовими поясненнями [PERSON] Покровському ВП, залученими до матеріалів справи в матеріалі перевірки а.с.77-90, поясненнями свідка [PERSON] , чорновими записами [PERSON] а.с.42 що між сторонами склалися правовідносини по договору позики за яким [PERSON] взяла в борг у [PERSON] за життя останньої 4000 грн. Згідно зі ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1047 ЦК України,\~\~договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Письмові пояснення [PERSON] дільничному офіцеру поліції Федорову М.Є. надані 05.03.2019 р. і є саме «іншим письмовим документом» який підтверджує укладення договору позики. Так [PERSON] письмово вказує, що в квітні 2017 р. взяла в борг у [PERSON] гроші в сумі 4000 грн., з обов`язком повернення «за можливістю», вказані гроші готова повернути спадкоємцям. Бойлер був подарунком від [PERSON] , оскільки [PERSON] доглядала за нею. Свідок [PERSON] підтвердив в судовому засіданні що проводив перевірку по заяві [PERSON] щодо повернення майна та грошей [PERSON] Раніше з аналогічною заявою до Покровського ВП зверталася сама [PERSON] коли була жива. Він приїздив до [PERSON] , та остання визнавала боргові зобов`язання по поверненню 4000 грн. спадкоємиці [PERSON] , але заперечувала повернення бойлера, який в борг не брала. Чернетка записів [PERSON] також має запис що: «гроші 4000 грн. в сусідки [PERSON] з зазначенням номера засобів зв`язку» а.с.42, та не має ніяких даних про позику бойлера. Згідно до ст.526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.\~\~ Таким чином відповідач [PERSON] визнала обов`язок повернення коштів, тому суму в 4000 грн. за договором позики слід стягнути з відповідача на користь [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст.\~625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.\~\~ Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Але вказані норми законодавства надають право на стягнення з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми тільки самому кредитору. Згідно ст.1219\~ч.1\~п.5\~ЦК України\~- не\~входять до\~складу спадщини\~права та\~обов`язки,\~що нерозривно\~пов`язані\~з особою\~спадкодавця,\~зокрема: 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. Крім того\~ст.1230\~ч.2-3\~ЦК України\~прямо регулює\~питання спадкування\~права на\~відшкодування збитків,\~моральної шкоди\~та сплату\~неустойки,\~та передбачає,\~що до спадкоємця переходить право на стягнення неустойки (штрафу, пені) у зв`язку з невиконанням боржником спадкодавця своїх договірних обов`язків, яка була присуджена судом спадкодавцеві за його життя. До спадкоємця переходить право на відшкодування моральної шкоди, яке було присуджено судом спадкодавцеві за його життя. Таким чином право на відшкодування моральної шкоди, право на відшкодування неустойки переходить до спадкоємця лише за умови присудження обов`язку відшкодування боржником за життя спадкодавця. Виходячи в викладеного, позов [PERSON] в частині стягнення 70,36 грн. як 3% річних за прострочення виконання зобов`язання, 112,00 грн. інфляційних витрат, та 280,00 грн. упущеної вигоди, яку позивач могла б отримати розмістивши вказані гроші на депозитний рахунок, а також частина позову про стягнення моральної шкоди в сумі 18615 грн. не ґрунтується на законі, та в цій частині позову слід відмовити. Крім того слід відмовити в частині позову про стягнення грошей за бойлер в сумі 4785 грн. яку позивач розцінює як завдання матеріальної шкоди. Відповідно до\~ст.12\~ч.3\~ЦПК України\~- кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.77,\~79\~ЦПК України -\~належними є\~докази,\~які містять\~інформацію щодо\~предмета доказування, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Позивачем не наведено жодними доказами, які повинні бути виключно письмовими відповідно до вимог ст.1047 ЦК України, про наявність договору позики бойлеру між сторонами спору. При частковому задоволенні позову, з відповідача на користь [PERSON] слід стягнути сплачений судовий збір в сумі 704,80 грн., відповідно до правил ст.141 ЦПК України. Крім того, суд вважає необхідним відмовити позивачу в частині позову про стягнення витрат на правову допомогу в сумі 10000 грн. виходячи з наступного. Частини 1 та 2 ст.134 ЦПК України передбачає вимогу до кожної із сторін процесу подавати до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи. Наслідком невиконання цього обов`язку є право суду відмовити у відшкодуванні судових витрат, крім витрат на сплату судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону в доведенні іншої фактичної суми судових витрат, що підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. У разі істотного збільшення або зменшення заявленої до відшкодування суми судових витрат порівняно із попереднім (орієнтовним) розрахунком сторона повинна довести неможливість передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку або поважність причин зменшення суми. Позивач [PERSON] не надала до суду попередній розрахунок витрат на правову допомогу, сам розрахунок таких витрат, та платіжний документ. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не надано належних доказів,\~що підтверджують\~витрати на\~правову допомогу.\~ На підставі ст.ст.1046-1048, 1019, 1230 ЦК України,

Outcome: partial