Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-03 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25.08.2006 року. Від шлюбу сторони мають три неповнолітні дитини - сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. [PERSON], від імені якої діє [PERSON], звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що сімейне життя між сторонами погіршилось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Відношення до сімейного життя та до сім'ї між сторонами суттєво різняться, оскільки відсутні спільні інтереси. Крім цього, сторони проживають окремо та подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Враховуючи наведене, позивач просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 25.08.2006 року у Веребьовській сільській раді Сакского району Автономної Республіки Крим, актовий запис № 5. В судове засідання позивач не з'явилась, проте подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позов підтримує повністю та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає повністю, не заперечує проти розірвання шлюбу. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як вбачається з свідоцтва про шлюб, сторони перебувають у шлюбі з 25.08.2006 року, який зареєстровано у Веребьовській сільській раді Сакского району Автономної Республіки Крим, актовий запис № 5. Від шлюбу сторони мають три неповнолітні дитини - сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження. Відповідно до п. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до п. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч. 3 ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. З огляду на викладені правові норми, обставини по справі та позицію сторін щодо неможливості збереження сімейних стосунків, суд вважає, що збереження сім'ї в даному випадку буде нічим іншим, як примушуванням сторін до збереження шлюбних відносин. Як встановлено у судовому засіданні, сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, в сім'ї втрачена взаємоповага та розуміння, шлюб існує лише формально й зберегти сім'ю не можливо. Зважаючи на дійсні причини розірвання шлюбу, зазначені позивачем, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та інтересам неповнолітніх дітей. Таким чином суд повно, всесторонньо та об'єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку, що визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому слід розірвати шлюб між сторонами.

Outcome: approved