Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.07.2006 року, від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . [PERSON] звернулася з позовом до суду про розірвання шлюбу між нею та відповідачем. Свої вимоги мотивує тим, що спільне сімейне життя між ними не склалося, через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні цінності, обов`язки з ведення спільного господарства. Відповідач зловживав алкогольними напоями, постійно влаштовував сварки, скандали, свідками яких були діти. Зазначає, що з відповідачем проживають окремо, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Вважає, що їх сім`я розпалася остаточно, тому переконана, що шлюб носить формальний характер, а подальше сумісне життя та збереження сім`ї є неможливим та недоцільним. Дана справа перебувала в провадженні Франківського районного суду м. Львова, ухвалою від 10.06.2019 року скерована за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Львова за підсудністю. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 01.11.2019 року вказану справу передано на розгляд до Залізничного районного суду м. Львова. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дана справа передана для розгляду до провадження судді Гедз Б. М. Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 06.12.2019 року роз`єднано позовні вимоги [PERSON] до\~ [PERSON] про\~розірвання шлюбу\~та визначення\~місця проживання\~дітей,в самостійні провадження присвоївши їм окремі номери. Справу про розірвання шлюбу прийнято до провадження, відкрито загальне позовне провадження та розпочато підготовче провадження, а ухвалою суду від 15.01.2020 року справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні позивач позов підтримала, посилаючись на мотиви такого, доповнила, що відповідач не працює, оформляє без її згоди та відома кредити, матеріально сім`ю не забезпечує, має заборгованість по сплаті аліментів станом на грудень 2019 р. становить 45\~794,55 грн. Зазначила, що їх сім`я з відповідачем розпалася остаточно, чотири місяці проживають окремо, більше року не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Спору щодо визначення місця проживання дітей на даний час немає. Перспектив до збереження шлюбу не вбачає, тому просить не надавати строку для примирення та позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи, причин неявки суду не повідомив, відзиву не подав. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст.\~56\~СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст.\~110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Як встановлено судом та доведено матеріалами справи, сторони зареєстрували шлюб 22 липня 2006 року у Франківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 218 (а.с.5), в якому мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 6, 7). Також встановлено, що сторони чотири місяці проживають окремо, більше року спільного господарства не ведуть, припинили сімейні стосунки. Позивач примирення вважає неможливим та наполягає на розірванні шлюбу. З урахуванням фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову, категоричної позиції позивача щодо розірвання шлюбу, наведене свідчить про те, що розлад у відносинах сторін носить стійкий характер і продовжується тривалий час, що призвело до втрати почуттів та перспектив налагодження стосунків немає. Наведене дає підстави для висновку про те, що подальше проживання та збереження сім`ї сторін неможливе, тому суд приходить до переконання, що їх шлюб слід розірвати. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 768,40 грн. судового збору, сплаченого при подачі позову (а.с. 3).

Outcome: approved