Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

ТОВ «Житлосервіс-КР» є субєктом господарської діяльності, який здійснює надання населенню за плату житлово-комунальних послуг. [PERSON] є споживачем послуг, що надаються ТОВ «Житлосервіс-КР» за адресою: мкр-н Сонячний 57/100, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область із відкриттям на його імя особового рахунку № 14100577562. Згідно Витягу КП «Криворізьке БТІ» ДОР № 21729854 від 30.01.2009 року, [PERSON] є одноособовим власником вказаного житлового приміщення на підставі договору купівлі-продажу серії ВМВ №960445 від 29.01.2009 року, право приватної власності зареєстроване за ним 30.01.2009 року, запис №39 в книзі 106п-39 (а.с.89). Згідно відповіді Відділу реєстрації місця проживання громадян [PERSON] комітету Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради №4517 від 15.11.2017 року (а.с.86) за вказаною адресою він значився зареєстрованим з 01.11.2013 року по 14.11.2017 року. Крім нього, в житловому приміщенні значилось зареєстрованим місце проживання [PERSON] з 12.01.1993 року по 28.02.2014 року; а [PERSON] та [PERSON] значаться зареєстрованими з 12.01.1993 року та по теперішній час. З 1994 року до 30.01.2009 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] були співвласниками квартири №100 в буд.№57 на мкр-ні Сонячний в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, адже приймали участь в її приватизації в порядку Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (свідоцтво про право власності №4320 від 04.08.1994 року, а.с.87, 90). Визначаючи характер спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що вони склались у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їх виробником (виконавцем) і споживачем, а тому регулюються положеннями ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. За змістом ч. 1 ст.901, ч.1 ст.903 ЦК України,\~за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно з п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Відповідно до даних інформації про стан особового рахунку № 14100577562, відкритого на імя [PERSON] за адресою: мкр-н Сонячний 57/100, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, в період з 01.11.2013 року по 30.06.2015 року відповідач не в повному обсязі здійснював оплату за отримані житлово-комунальні послуги, що й призвело до утворення заборгованості в сумі 1474,90 грн. (а.с.48-49, 59-60). Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Оскільки у звязку із несплатою відповідачем вартості отриманих житлово-комунальних послуг позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, позивачем на суму заборгованості нараховані інфляційні втрати в розмірі 1145,12 грн. (а.с.5). Правомірність та обґрунтованість нарахування заборгованості після 30.06.2015 року по 06.02.2017 року день надання виписки по рахунку, а так само надання відомостей по рахунку на споживача [PERSON] суд не приймає до уваги, оскільки [PERSON] не є відповідачем по справі, а вказана заборгованості не стосуються предмету спору, вимог про її стягнення в судовому порядку ТОВ «Житлосервіс-КР» не заявлено, у звязку з чим з дотриманням принципу диспозитивності, закріпленого ст.13 ЦПК України, суд вирішує справу в межах заявлених вимог. 16.09.2015 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Житлосервіс-КР» заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги в сумі 2620,02 грн., а також судового збору в розмірі 121,80 грн. (а.с.24). Дослідженням матеріалів справи №214/6152/15-ц (2-н/214/1244/15) встановлено, що судовий наказ видано про примусове стягнення заборгованості за період з 01.11.2013 року по 30.06.2015 року, яка складалась із суми заборгованості 1474,90 грн., інфляційних втрат 1145,12 грн. В ході примусового виконання судового наказу в рахунок погашення стягнутої заборгованості із пенсійних виплат [PERSON] на користь ТОВ «Житлосервіс-КР» було утримано 21.07.2016 року 379,06 грн., 22.08.2016 року 426,45 грн., 22.09.2016 року 426,45 грн., а загалом 1231,96 грн. (з розрахунку: 426,45 + 379,06 + 426,45). Вказані обставини підтверджуються виписками управління пенсійного фонду, поясненнями відповідача [PERSON] та визнані представником позивача ТОВ «Житлосервіс-КР» як в ході судового розгляду справи, так і в наданих суду письмових поясненнях (а.с.21, 44-45). При цьому, доводи представника позивача щодо проведення коригування утриманих з відповідача коштів в сумі 1231,96 грн. та часткове зарахування коштів в сумі 805,51 грн. в рахунок погашення заборгованості за адресою: мкр-н. Сонячний 57/100, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, а іншої суми за адресою реєстрації місця проживання [PERSON] мкр-н. Сонячний 45/62, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, суд вважає необґрунтованими, оскільки утримання з відповідача коштів в сумі 1231,96 грн. здійснено виконавчою службою саме в рамках виконавчого провадження з виконання судового наказу № 214/6152/15-ц про стягнення заборгованості, нарахованої виключно за адресою: мкр-н. Сонячний 57/100, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область. Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.04.2016 року за заявою боржника [PERSON] скасовано судовий наказ. Питання про повернення сум грошових коштів, стягнутих з боржника на його виконання, судом не вирішувалось, а відповідних вимог [PERSON] не заявлялось. Доказів належної оплати житлово-комунальних послуг в рахунок підтвердження наведених заперечень, відповідач суду не надав. Разом з тим, відсутність укладеного між [PERSON] та ТОВ «Жилосервіс-КР» договору про надання житлово-комунальних послуг не тягне за собою недійсність відносин по фактичному наданню таких послуг та не звільняє відповідача від обовязку внесення оплати за надані йому та спожиті послуги, факт надання яких та наявність відкритого на його імя особового рахунку він не оспорював, на чому також ґрунтуються положення Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та правова позиція Верховного Суду України, викладена в постанові від 27.01.2016 року у справі №6-2864цс15. Таким чином, суд приходить до висновку, що станом на момент звернення позивача до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості в сумі 2620,02 грн., з урахуванням нарахованих інфляційних втрат 1145,12 грн., відповідач частково погасив заборгованість на суму 1231,96 грн., у звязку з чим фактично непогашеною залишилась заборгованість за житлово-комунальні послуги на суму 1380,06 грн. (за відрахуванням сплачених 1231,96 грн.), яка є доведеною обсягом наявних доказів. Доводи відповідача [PERSON], що з 28.02.2014 року він не є споживачем житлово-комунальних послуг за адресою: мкр-н Сонячний 57/100, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, оскільки значиться зареєстрованим та проживає за іншою адресою: мкр-н Сонячний 45/62, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, що підтверджується відповідними відмітками в його паспорті та відповіддю Відділу реєстрації місця проживання громадян [PERSON] комітету Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради №4517 від 15.11.2017 року (а.с.52-53, 86), суд приймає до уваги, однак не вважає їх такими, що звільняють його від обовязку оплачувати житлово-комунальні послуги як одноособовим власником цього приміщення в силу покладеного на нього за ст.322 ЦК України тягаря утримання майна. Поміж іншим, покладення відповідальності за неналежне виконання зобовязань по оплаті житлово-комунальних послуг лише на [PERSON] та не залучення в якості співвідповідачів інших споживачів таких послуг [PERSON], [PERSON], [PERSON], які зареєстровані та проживають в квартирі №100 буд.№57 в мкр-ні Сонячний у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, на чому акцентував увагу відповідач, не може бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог, оскільки в межах заявленого позивачем періоду з 01.11.2013 року по 30.06.2015 року вказані особи вже не були співвласниками цього житлового приміщення, а лише значились в ньому зареєстрованими. При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу відповідача, що у випадку погашення заборгованості в повному обсязі та доведеності обставин користування вказаними особами житлово-комунальними послугами протягом періоду з 01.11.2013 року по 30.06.2015 року, відповідач має право предявити до них зворотну вимогу (регрес) у розмірі виплаченого ним відшкодування за умови наявності на те відповідних підстав. Аналізуючи викладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач зобов'язаний проводити оплату наданих послуг, однак не виконував належним чином зобов'язання, заборгованість по оплаті за житлово-комунальні послуги в сумі 1380,06 грн., фактично не погашеній, підлягає стягненню з нього на користь ТОВ «Житлосервіс-КР» в примусовому порядку. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Житлосервіс-КР» 726,21 грн. в рахунок часткового відшкодування витрат по сплаті судового збору пропорційно частині задоволених вимог (52,7%).

Outcome: partial