Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи. 05 травня 2020 року до суду звернувся [PERSON] , представником якого є адвокат Глущенко В. В., з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В подальшому уточнив позовні вимоги, у відповіді на відзив просив стягувати аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 889 грн. 50 коп., або 1/6 частки заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування позову представник позивача посилається на те, що заочним рішенням Роменського міськрайонного суду від 20.12.2019 року з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) до досягнення повноліття. Вказане заочне рішення було ухвалене без присутності позивача, тому останній був позбавлений можливості надати докази про сплату аліментів на утримання дітей від іншого шлюбу. Так, рішенням Роменського міськрайонного суду від 25.12.2012 року з позивача стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 17 грудня 2012 року до досягнення дітьми повноліття. Вважає, що на сьогоднішній день є всі правові підстави для зменшення розміру аліментів на утримання доньки [PERSON] , з урахуванням приписів ч. 3 ст. 184 СК України. На день подачі позову доньці позивача [PERSON] , [INFO] виповнилося п`ять років. Прожитковий мінімуму для дітей віком до 6 років з 1 січня 2020 року - 1779 грн., з 1 липня - 1859 грн., з 1 грудня - 1921 грн. 50 % прожиткового мінімуму від 1779 грн. становить 889 грн. 50 коп. Таким чином встановлений законодавством мінімум на утримання доньки [PERSON] становить 889 грн. 50 коп. Від представника відповідача [PERSON] - Алфімова В.В. надійшов відзив на позов, в він якому зазначає, що позовні вимоги [PERSON] є необґрунтованими. Так, доводи позовної заяви та додані в її обгрунтування докази не підтверджують фактичних обставин, які б давали правові підстави, передбачені ст. 192 СК України для зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Крім того, ч. 1 ст. 183 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того ж батьків, або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Таким чином вважає, що вимога позивача про зміну способу стягнення аліментів та стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі суперечить вимогам ч. 3 ст. 181 СК України (а.с. 40-42). Представником позивача [PERSON] - [PERSON] подано відповідь на відзив, в якому він зазначає, що думка представника відповідача щодо ненадання жодного належного доказу в розумінні ст. 77 ЦПК України на підтвердження позовних вимог, не погоджується. Вважає, що ними надані належні докази того, що у позивача є інші неповнолітні діти. Вважає також безпідставними твердження представника відповідача про те, що на тримання [PERSON] необхідно стягувати ј частину заробітку позивача, оскільки у нього троє дітей та з його заробітку необхідно стягувати на їх утримання в силу ч. 5 ст. 183 СК України половину заробітку. Отже, на утримання [PERSON] , [INFO] , необхідно стягувати з позивача 166 частку від його заробітку, як і на двох інших дітей (1/2:3=1/6). Тому вважає що є правові підстави для зменшення розміру аліментів з ј на 1/6, або установлений законодавчий мінімум аліментів на утриманні доньки [PERSON] 889 грн. 50 коп., оскільки позивач ніде не працює, аліменти мають стягувати у твердій грошовій сумі. Тому просить стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 889 грн. 50 коп., або 1/6 частки заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з індексацією відповідно до закону, щомісячно, від дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття (а.с.52-54). Представником відповідача Алфімовим В.В. подано заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначає, що у відповіді на відзив представником позивача не наведено доводів для задоволення позовної заяви, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню. Посилається на правовий висновок ВСУ, викладеному в постанові від 24.01.2018 у справі № 761/2235/16-ц. Зазначає, що звільнення позивача за власним бажанням, відсутність власних заощаджень та джерела доходу, а також наявність тієї обставини, що він платить аліменти на утримання дітей від першого шлюбу, не можуть бути підставою для задоволення його вимоги про зменшення розміру аліментів, оскільки вказані обставини існували на час розгляду справи про стягнення аліментів. Вважає, що вимога позивача про зміну способу стягнення аліментів та стягнення аліментів у твердій грошовій сумі задоволенню не підлягає, тому у задоволенні позову просить відмовити (а.с.62-63). Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. 19 травня 2020 року судом відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання (а.с.32). 06 серпня 2020 судом закінчено підготовче провадження по справі, цивільну справу призначено до судового розгляду по суті (а.с.65). Представник позивача [PERSON] надав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позов просить задовольнити (а.с.68). Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] надав клопотання про розгляд справи без його участі та участі відповідача (а.с.69). Інші процесуальні дії передбачені п.3 ч.3 ст. 265 ЦПК України судом не застосовувались. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народився [PERSON] . Батьками дитини записані: батько - [PERSON] , [PERSON] (а.с.8). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народилася [PERSON] . Батьками дитини записані: батько - [PERSON] , [PERSON] (а.с.9). Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 25 грудня 2012 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку щомісяця, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи стягнення з 17 грудня 2012 року, до досягнення дітьми повноліття (а.с.10). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народилася [PERSON] . Батьками дитини записані: батько - [PERSON] , [PERSON] (а.с.11). Заочним рішенням Роменського міськрайонного суду від 20 грудня 2019 року у справі № 2/585/1280/19 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 12-21). Рішення роздруковано з ЄДРСР без зазначення прізвищ учасників. При цьому відповідач наявність та достовірність зазначеного документу не оспорює. За вказаним виконавчим листом 17.03.2020 року відкрито виконавче провадження № 61574755 (а.с.22). Таким чином, між сторонами склалися правовідносини з приводу розміру аліментів на неповнолітню дитину, які регулюються Сімейним кодексом України. Норми права, застосовані судом: Відповідно до ч.1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Даний висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 5 лютого 2014 року (справа № 6-143цс13), яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2020 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років встановлено в таких розмірах: з 1 січня 2019 року - 1779 гривень, з 1 липня -1859 гривні, з 1 грудня - 1921 гривень. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» мінімальна заробітна плата у місячному розмір з 1 січня становить 4723 гривень. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України (із змінами згідно ЗУ № 2037-VIII від 17.05.2017 року) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. З роз`яснень п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що відповідно до ст. 192 СК (2947-14) розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Мотиви суду. Суд оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому так і кожному окремо, вислухав аргументи сторін, і дійшов висновку щодо часткового задоволення позовних вимог. З урахуванням обставин справи, положення чинного законодавства, що регулюють правовідносини пов`язані зі сплатою аліментів, обов`язку позивача утримувати дитину до досягнення нею повноліття, принципу законності, та враховуючи, що обов`язок матеріально утримувати дитину є як у батька, так і у матері, суд приходить до висновку, що з позивача на користь відповідача слід стягнути аліменти у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір аліментів є розумним і необхідним для забезпечення мінімальних потреб, необхідних для виховання і утримання дитини. При цьому суд бере до уваги ту обставину, що батьки несуть рівний обов`язок по утриманню дитини, позивач має двох неповнолітніх дітей від першого шлюбу: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] , яких також зобов`язаний матеріально утримувати, та на утримання яких з нього стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд не може взяти до уваги посилання представника відповідача на те, що при винесенні рішення про стягнення аліментів від 20 грудня 2019 року обставини щодо стягнення з позивача аліментів на двох інших дітей існували на час розгляду справи про стягнення аліментів, оскільки при винесенні рішення від 20 грудня 2019 року, суд не розглядав питання щодо матеріального становища відповідача та наявність на його утриманні двох неповнолітніх дітей, на яких вже стягуються аліменти. Сам відповідач участі у судовому розгляді не брав. При цьому строк на оскарження вищевказаного рішення вже минув, тому [PERSON] не має іншого способу захистити свої права. [PERSON] , подаючи позов про стягнення з позивача аліментів про наявність у нього обов`язку щодо сплати аліменти на двох дітей від першого шлюбу не повідомила, [PERSON] третьою особою у своєму позові не зазначила. Суд не може стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 889 грн. 50 коп., оскільки зміна способу стягнення аліментів можлива лише за заявою стягувача, що випливає зі змісту ч. 3 ст. 181 СК України. Суд вважає за необхідне, після вступу даного рішення в законну силу відкликати виконавчий лист, виданий Роменським міськрайонним судом Сумської області про стягнення з [PERSON] аліментів на користь відповідача на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення повноліття. Судом також застосовані інші норми процесуального права, а саме: ст.ст. 5, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України. Суд

Outcome: partial