Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Сторони перебувають в шлюбі з 10.03.2012р., шлюб зареєстрований Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 41. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина, вказавши в заяві, що він надає матеріальну допомогу на утримання дитини та її утримання, однак не регулярно та не в належному обсязі. Просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, яка не може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 28.10.2014р. та до повноліття дитини. Крім того, позивачка просила стягнути з відповідача на її користь кошти на своє утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, у зв'язку з тим, що вона на даний час не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, і потребує матеріальної допомоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлявся відповідно до ст. 74 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, оцінивши всі надані докази у сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст.180, 181 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до повноліття. Утримання може бути як у грошовій, так і в натуральній формі в частині від доходу чи в твердій грошовій сумі. Відповідач є батьком дитини, що підтверджується свідоцтвом про народження. Дитина сторін [PERSON], [INFO] проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, регулярно та в належному обсязі. Згідно ст.183 Сімейного Кодексу України аліменти з батьків на утримання дітей визначаються судом у частці від їхнього заробітку (доходу). Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання неповнолітнього сина, суд, у відповідності зі ст.182 Сімейного Кодексу України враховував матеріальне становище дитини, відсутність у неї інших доходів, а також матеріальне становище платника, який працює, має постійний заробіток, ніяких інших стягнень з нього не проводиться і вважає, що він має можливість надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітку, яка не може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що також передбачено ст. 182 СК України. Крім того, судом встановлено, що у даний час позивачка не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, потребує матеріальної допомоги. На підставі ст.ст. 84 Сімейного кодексу України, позивач, як дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною 3-х років. Суд вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання позивачки в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, до досягнення сином [PERSON] 3-х років. Стягнення коштів на утримання позивачки почати з 31.10.2014р. і по [INFO], або до зміни матеріального стану сторін. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в доход держави в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved