Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

ТзОВ ПАТ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором в сумі 33969,50 доларів США та 1286531 гривень 45 коп. В судове засідання представник позивача не зявився, до початку судового розгляду подав заяву про слухання справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково і пояснив, що він по кредитному договору сплатив 13000 доларів США в рахунок сплати процентів за період з 2008 року по час укладання договору Факторингу. Він частково погасив заборгованість по кредиту після укладання договору факторингу в сумі 400 долари США на рахунок в «ОТП Банку». Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не зявились , причини неявки суду не повідомили. Заслухавши відповідача, вивчивши матеріали справи в повному обємі суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що між ЗАТ «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір від 22 лютого 2008 року про надання відповідачу кредиту в сумі 32316,80 доларів США на споживчі цілі. Строк погашення кредиту становить 22 лютого 2038 року . Факт отримання коштів підтверджується копією кредитного договору з додатками. Для забезпечення виконання умов кредитного договору боржником між ЗАТ «ОТП Банк» та відповідачами [PERSON], [PERSON] були укладені договори поруки від 22 лютого 2008 року, згідно умов яких відповідачі взяли на себе зобовязання по солідарній відповідальності за зобовязаннями [PERSON], по кредитному договору. Згідно договору факторингу від 29 листопада 2012 року ПАТ «ОТП Банк» продало , а ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» придбало право вимоги до відповідача погашення боргу за кредитним договором щодо сплати суми основного боргу , процентів , штрафних санкцій. Дана обставина підтверджується копією договору. З довідки розрахунку заборгованості ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» вбачається, що станом на 25 березня 2014 року заборгованість по кредитному договору становить 33969,50 доларів США . з низ заборгованість по тілу кредиту 32081,03 долари США та проценти за користування кредитом в сумі 1888,47 доларів США. та пеня в сумі - 1286531 гривень 45 коп. Враховуючи, що відповідачем після укладання договору факторингу було сплачено заборгованість за кредитним договором в сумі 400 доларів США , суд вважає, що ці кошти слід віднести на рахунок сплати процентів. Таким чином заборгованість по кредитному договору становить 33969,50 доларів США, в тому числі : заборгованість по тілу кредиту становить 32081,03 долари США , проценти за користування кредитом в сумі 1488,47 доларів США. А також заборгованість по сплаті пені в сумі - 1286531 гривень 45 коп. Відповідно до ст.. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватись належним чином в установлений строк і одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. Відповідно до ст.. 533 ЦК України якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях , визначається за офіційним курсом , відповідної валюти на день платежу . Станом на 22 січня 2015 року офіційний курс 1 доларів США відповідає 15,784755 гривень Тому на користь позивача підлягає стягненню борг в сумі 529886 гривень 33 коп. (33569,50 доларів США х 15,784755 гривень). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи , що розмір неустойки перевищує розмір заборгованості по тілу кредиту, з урахуванням розміру сплачених відповідачем процентів за користування кредитом , суд вважає, що розмір неустойки підлягає зменшенню до 600000 гривень. Відповідно до ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 11 листопада 2015 розглянув справу № 6-2056цс15 про визнання поруки припиненим. При розгляді була сформульована наступна правова позиція. Порука - це термінове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений термін його дії договором або законом, витікання цього терміну припиняє суб'єктивне право кредитора. Це означає, що термін поручительства відноситься до преклюзівних. Термін поруки не є строком для захисту порушеного права. Це термін існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя після його закінчення припиняються, а це означає, що ніяких дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може. У переглядається справі договором поруки не визначено термін, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до повного виконання позичальником або поручителем своїх обов'язків, передбачених основним зобов'язанням. У зв'язку з порушенням боржником виконання зобов'язання за кредитним договором банк відповідно до частини другої статті 1050 Цивільного кодексу та умовами кредитного договору використав право достроково вимагати стягнення з позичальника і поручителя заборгованості за кредитним договором, надіславши повідомлення про дострокове повернення всієї суми кредиту і пов'язаних з ним платежів, змінивши таким чином термін виконання основного зобов'язання. У разі, якщо кредитор змінює на підставі частини другої статті 1050 ЦК строк виконання основного зобов'язання, то передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК 6-місячний термін Позивач листами від 17 липня 2014 року (а.с. 28 31) змінив строк виконання зобовязань відповідачами. Враховуючи. що позов до поручителів [PERSON], [PERSON] предявлено з пропуском шестимісячного строку. Передбаченого ч. 4 ст. 559 ЦК України, то в задоволенні позову про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 536200 гривень 24 коп. та пені в сумі 1286531 гривні 45 коп. з поручителів слід відмовити. Також з відповідача [PERSON] підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати в сумі 3654 гривень 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial