Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа - Гарант» звернулось до суду з позовною заявою в якій просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ТДВ СК «Альфа - Гарант» 14 368 (чотирнадцять тисяч триста шістдесят вісім ) гривень 14 (чотирнадцять) копій ок, а також стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ТДВ СК «Альфа - Гарант» судовий збір у розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок. Позовні вимоги мотивуючи тим, що 26.03.2015 року між Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа - Гарант» та [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується Полісом № АЕ / 3017183. Відповідно зазначеного полісу забезпеченим транспортним засобом є транспортний засіб ВАЗ 2106, номерний знак [NUMBER]. 15 липня 2015 року сталося дорожньо - транспортна пригода за участю забезпеченого автомобіля під керуванням [PERSON] та автомобіля ВАЗ 210994, номерний знак [NUMBER], внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних ушкоджень. Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10.09.2015 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні дорожньо - транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності. До страхової компанії ТДВ СК «Альфа - Гарант» з заявою про виплату страхового відшкодування звернулась особа ([PERSON]), яка зазнала матеріального збитку в результаті дорожньо - транспортної пригоди від 15.07.2015 року. Вважаючи вимоги потерпілої особи обґрунтованими, позивачем, було здійснено розрахунок та сплачено 14 638 грн 14 коп. страхового відшкодування. Отже, ТДВ СК «Альфа - Гарант» належно виконало свої зобов'язання за полісом № АЕ / 3017183. Оскільки водій [PERSON] під час дорожньо - транспортної пригоди від 15.07.2015 року керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння та притягнутий до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст.. 124, та ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також відповідачами, всупереч вимог Закону України «Про обов'язкове страхування циівільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не було належним чином у встановлений законом строк повідомлено ТДВ СК «Альфа - Гарант» про настання дорожньо - транспортної пригоди, позивач, як страховик , який виплатив страхове відшкодування звернувся до суду з регресним позовом у розмірі фактично понесених витрат. З метою досудового врегулювання спору, позивач звертався до [PERSON] з регресною вимогою, в якій просив сплатити борг у добровільному порядку, яка була отримана останнім 05.11.2016, проте станом на день звернення до суду вимога залишена без виконана. Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 12 січня 2018 року позовна зава прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого засідання. Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 12 березня 2018 року підготовче провадження у вказаній цивільній справі закрито та справа призначена до розгляду по суті. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, якою просить розглянути справу у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечую проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідачі у судове засідання не з'явились повторно, про причини неявки суду не повідомили, про дату, час і місце судового засідання повідомлялись належним чином. Відзив не надали, а також будь яких заяв та клопотань від відповідачів не надходило. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою представника позивача, наданою ним у письмовій заяві про розгляд справи без його участі, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів, які наленжо повідомлялись про судове засідання, у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. В зв'язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з такого. Судом встановлено, що 26.03.2015 року між Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа - Гарант» та [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується Полісом № АЕ / 3017183. Відповідно зазначеного полісу забезпеченим транспортним засобом є транспортний засіб ВАЗ 2106, номерний знак [NUMBER]. Згідно постанови Комінтернівського районного суду Харківської області від 10.09.2015 року по справі № 641/9347/15-п , яка набрала законної сили, 15 липня 2015 року о 02 годині 00 хвилин [PERSON] керував автомобілем «ВАЗ 2106», державний реєстраційний номер [NUMBER] по вул. Соіча в м. Харкові не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» та на перехресті вул.. Плеханівської, виїжджаючи з другорядної дороги, не надав переваги в русі автомобілю, який рухався по головній дорозі - вул.. Плеханівської, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем «ВАЗ -210994», державний реєстраційний номер [NUMBER], в результаті чого, транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїм діями, [PERSON] порушив п.п. 16.11, 8.4 Правил дорожнього руху. Крім того, 15 липня 2015 року о 02 годині 00 хвилин [PERSON] керував автомобілем «ВАЗ 2106», державний реєстраційний номер [NUMBER] в районі перехрестя вулиць Соіча та Плеханвської в м. Харкові в стані алкогольного сп'яніння. Своїм діями, [PERSON] порушив 2.9 (а) Правил дорожнього руху. [PERSON] притягнутий до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачені ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що відповідачі повідомляли письмово Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа - Гарант» про настання ДТП. 17 липня 2015 потерпілий [PERSON] повідомив Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа - Гарант» про дорожньо - транспортну пригоду. 07 жовтня 2015 року потерпілий [PERSON] звернувся до страхової компанії Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа - Гарант» із заявою про виплату страхового відшкодування. Зазначену подію було визнано страховим випадком, про що складено страховий акт. Згідно звіту про вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу ВАЗ 210994 -20 (держаний номер [NUMBER]) № 13396 від 03.11.2015 розмір матеріального збитку завданого власнику КТЗ становить 18 765, 77 грн. На підставі страхового акту № ЦВ / 15 / 1288 від 09.11.2015, сума страхового відшкодування склала 14 638, 14 грн. Зазначена сума в розмірі 14 638 грн 14 коп. позивачем була перерахована постраждалому [PERSON]. З метою досудового врегулювання спору, позивач звертався до [PERSON] з регресною вимогою, в якій просив сплатити борг у добровільному порядку, яка була отримана останнім 05.11.2016. Станом на день звернення до суду вимога залишена без виконаня. Відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон № 1961-ІV), у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Такий обов'язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам. Згідно з частиною першою статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. За змістом п.п. «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону № 1961-ІV встановлено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених Законом. Факт неповідомлення страховика про ДТП є підставою для відшкодування страхувальником у порядку регресу сплаченого страховиком страхового відшкодування. Проте в разі, якщо факт настання страхового випадку зафіксований правоохоронними органами; відповідач як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності; страховик сплатив страхове відшкодування, то сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховика про настання страхового випадку не може братися за основу ухвалення рішення, яке повинно ґрунтуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, адже регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, тому спори з таких зобов'язань повинні вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків. Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року у справі № 6-284цс15 та від22 березня 2017 року у справі № 6-2011цс16. З матеріалів справи вбачається, що факт настання страхового випадку ніким не оспорюється, він зафіксований правоохоронними органами, відповідач [PERSON] як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності, сама страхова компанія відповідача визнала дане ДТП страховим випадком, добровільно сплативши страхове відшкодування, тому доводи позивача про наявність підстав для задоволення позову на підставі п.п. «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону № 1961-ІV є помилковими та такими, що не відповідають обставинам справи. Неповідомлення страховика про настання страхового випадку само по собі не є підставою для пред'явлення регресного позову. Однак, встановлено, що позивач Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа - Гарант» в обґрунтування позову посилався також на підпункт а) підпункту 38.1.1 пункту 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно якого страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Постановою Комінтернівського районного суду Харківської області від 10.09.2015 року по справі № 641/9347/15-п , яка набрала законної сили встановлено, що 15 липня 2015 року о 02 годині 00 хвилин [PERSON] спричинив ДТП, керуючи забезпеченим транспортним засобом -автомобілем «ВАЗ 2106», державний реєстраційний номер [NUMBER] в стані алкогольного сп'яніння, та відповідно якої [PERSON] притягнутий до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачені ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також, положеннями підпункту 38.1.1 пункту 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», солідарна відповідальність страхувальника та водія забезпеченого транспортного засобу, з вини якого сталося ДТП не передбачена. На підставі викладеного суд вважає за можливе задовольнити позов частково , стягнувши в порядку регресу на підставі підпункт а) підпункту 38.1.1 пункту 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суму страхового відшкодування, з винної особи у скоєнні ДТП тобто з [PERSON] Відповідно до статті 141 ЦПК України з [PERSON] на користь Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа - Гарант» підлягає стягненню судовий збір, сплачений при зверненні з позовом до суду у розмірі 1 600 ( одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок.

Outcome: partial