overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

сторони в шлюбі з 05.02.1999р., мають двоє дітей [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] [PERSON] 14.06.2017р. звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей [PERSON] , 1999р.н. і [PERSON] , 2003р.н. в розмірі 1/2ч. від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, мотивуючи тим, що з відповідачем спільно не проживають, він матеріально не забезпечує дітей, вона працює, але цих коштів їй не вистачає, їй одній матеріально важко утримувати дітей. В суді позивачка позов підтримала, пояснила, що відповідач утримання дітям не дає, вона працює, але не в змозі самостійно їх забезпечувати, просить стягувати з відповідача аліменти на дітей в розмірі 1/2ч. від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Відповідач позов визнав, пояснив, що згідний надавати утримання дітям в розмірі 1/2ч. від заробітку. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд задоволює позов. З пояснень сторін, долучених до справи копій свідоцтва про шлюб і народження (а.с. 3-4) убачається, що сторони в шлюбі з 05.02.1999р., мають двоє дітей [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] , що сторони спільне не проживають, діти при позивачці і знаходиться на її утриманні, відповідач батьківства не оспорює, регулярного утримання дітям не дає. За положеннями ст.ст. 84, 180, 183 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності обставин, що мають істотне значення, суд визначає розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Із пояснень позивачки в суді встановлено, що вона працює швеєю на ТзОВ «Бадер Україна», її дохід в середньому становить 8\~000 грн., цих коштів їй не вистачає, їй одній матеріально важко утримувати дітей. Відповідач в судовому засіданні ствердив, що дійсно позивачка має потребу у коштах на утримання дітей, він проходить військову службу у ВЧ [NUMBER] , що у м. Львові і згідний сплачувати аліменти на дітей [PERSON] , 1999р.н. і [PERSON] , 2003р.н. в розмірі 1/2ч. від заробітку, щомісячно. За наведеного, суд вважає встановленим, що позивачка зараз сама утримує дітей, їй одній матеріально важко, вона має потребу в коштах відповідача на їх утримання, а той здатний надавати таке в розмірі 1/2ч. від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до повноліття дітей. Відповідно до положень ст.ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача в дохід держави 640 грн. судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Сторони в шлюбі з 05.05.2011 р., мають сина [PERSON], [INFO] 29.09.2014р. [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вимоги мотивувала тим, що подружнє життя з відповідачем не склалось, він не поважав її як дружину, через це часто конфліктували, сварились, вона переживала, що впливало на її психологічний стан, як наслідок на стан дитини. Ухвалою судового засідання від 07.11.2014р. (а.с.-18) сторонам надавався строк на примирення п'ять місяців, проте 13.11.2014 р. позивачка звернулася до суду із заявою (а.с19) про відновлення провадження через негідну поведінку відповідача. В суді позивачка позов підтримала, покликаючись на мотиви викладені в позовній заяві, також пояснила, що з вересня 2014 р. проживають окремо, вона не бажає поновлювати з відповідачем сімейні стосунки, вони втратили один до одного любов, довіру та повагу, при таких обставинах примирення не можливе і результатів не дасть. Шлюб між нею та відповідачем існує формально, наполягає на розірванні шлюбу як в своїх інтересах так інтересах дитини. Відповідач в суді заперечив проти розірвання шлюбу, пояснив, що пробував примиритись, але цього не сталось, оскільки позивачка має іншого чоловіка і не бажає поновлювати стосунки, бажає брати участь у вихованні та утриманні сина. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд встановив. Спір витікає із сімейних правовідносин. Відповідно до положень ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З пояснень сторін, долучених до справи свідоцтва про шлюб та народження. (а.с.4-5), убачається, що сторони в шлюбі з 05.05.2011р., мають сина [PERSON], [INFO], у вересні 2014р. припинили подружні стосунки, проживають окремо. Вжиті судом 07.11.2014р. заходи до примирення сторін, як видно із їх пояснень, позитивного наслідку не мають. Сторони не заперечили, що позивачка на тепер проживає з іншим чоловіком, та не бажає поновлювати подружні стосунки з відповідачем. Відповідач, з вересня 2014 р. не прийняв мір для примирення. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: відповідно до ст.112 СК України, кожен має право на таємницю свого особистого життя, а отже, на право мовчати щодо певних обставин. Відповідно до ст.111 Сімейного кодексу України морально-правовою основою шлюбу є почуття взаємної любові, поваги, взаємодопомоги та підтримки, а таке між сторонами по справі не існує. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя [PERSON], суд вважає, що спільне проживання та збереження їх сім'ї є неможливим, шлюб між ними став формальним, тому постановляє рішення про розірвання шлюбу між ними. Судові витрати згідно ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

сторони в шлюбі з 07.02.2014р., мають дітей: [PERSON], 24.01.2014р.н. та [PERSON]В, 02.04.2015р.н. 21.07.2015р. [PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей, в розмірі по 1 000 грн. щомісячно, на кожну дитину, вимоги мотивувала тим, що з червня 2015р. разом із відповідачем не проживають, він матеріально не забезпечує дітей. В суді [PERSON] вимоги підтримала покликаючись на мотиви позову, просить позов задоволити. Відповідач позов визнав частково, пояснив, що згідний надавати утримання дітям в розмірі по 500 грн. на кожну дитину, оскільки н працює, перебуває у соціальній відпустці. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд задоволює позов частково. Так, відповідно до положень ст.ст. 84, 180, 183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності обставин, що мають істотне значення, суд визначає розмір аліментів в твердій грошовій сумі. З пояснень сторін, долучених до справи копій свідоцтва про шлюб і народження, із довідки Бучалівської сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. № 489 від 16.06.2015р., із копії рішення Городоцького районного суду Львівської обл. від 22.06.2015р. (а.с. 2-6, 9) убачається, що сторони в шлюбі з 07.02.2014р., мають двоє дітей: [PERSON], 24.01.2014р.н., та [PERSON], 02.04.2015р.н., діти сторін відповідно до рішення суду проживають з матір»ю і знаходиться на її утриманні, відповідач батьківства не оспорює, регулярного утримання дітям не дає. Як видно із пояснень відповідача, із довідки № 85 від 04.08.2015р. (а.с.21-22), він працює охоронцем у ТзОВ «ТБ [PERSON]», зараз у відпустці по догляду за дитиною, його середньомісячний дохід складає 1 428 грн. 49 коп. За наведеного, суд приходить переконання, що позивачці самій матеріально важко утримувати дітей, вона має потребу в коштах відповідача, а той здатний надавати таке утримання в розмірі по 500 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи від дня предявлення позову до суду і до повноліття дітей. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача в користь позивачки, на утримання дітей в сумі по 500 грн. на кожну дитину щомісячно, суд також ураховує вік дітей, те що позивачка отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні 2-х дітей і вважає, що ця сума буде достатнім його вкладом у матеріальне утримання своїх дітей. З огляду на вимоги ст.ст. 79, 88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», суд стягує з відповідача в користь УДКСУ у Городоцькому районі 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

Сторони в шлюбі з 07 жовтня 2012 року, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. Сімейні стосунки припинилися з вересня 2015 року. З того часу сторони проживають окремо. У теперішній час спору про виховання дитини та майно немає. Позивач в судове засідання не з'явилася. Подала заяву, в якій підтримала свої позовні вимоги і просила розглянути цю справу у її відсутність. Відповідач у судове засідання не зявився. Суд відповідно до ст.ст.169, 224, 225 ЦПК України за згодою з позивачем виніс ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до свідоцтва про шлюб, сторони одружилися 07 жовтня 2012 року, реєстрація одруження проведена відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис №2425, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про шлюб (а.с.7). Сторони є батьками [PERSON], [INFO], про що свідчить ксерокопія свідоцтва про народження (а.с. 8). Згідно з довідкою виконкому Браїлівської селищної ради від 04 серпня 2016 року №2380 син [PERSON] проживає біля матері - позивача (а.с.6). Оцінюючи вищеперераховані докази відповідно до вимог ст.212 ЦПК України, суд у відповідності із ст.ст.58, 59 ЦПК України вважає їх належними і допустимими, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку та не спростовані відповідачем. Згідно зі ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд, відповідно до вимог ст.111 СК України, був позбавлений можливості вжити заходів щодо примирення подружжя, оскільки відповідач до суду не з`явився, особистих пояснень не надав. Його неявку суд розцінює як байдужість до збереження сімї. Згідно з вимогами ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Тому суд взяв до уваги вимоги позивача, яка наполягала на розірванні шлюбу. Суд зясував фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, взяв до уваги обставини життя подружжя, та прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та їх дитини. Згідно з вимогами ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Витрати позивача на суму 551 грн. 21 коп. підтвердженні квитанцією, а тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

сторони в шлюбі з 08.08.1998р., від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: дочку- [PERSON], [INFO], сина- [PERSON], [INFO] [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вимоги в основному мотивує тим, що шлюб з відповідачем є невдалим, відносини зіпсувались більше десяти років тому, причиною цього стала поведінка відповідача, який почав зловживати алкогольними напоями, перебуваючи у нетверезому стані, вчиняв скандали, та погрожував розправою. Така поведінка відповідача негативно впливала на стан здоровя та виховання дітей. В суд [PERSON] не явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала (а.с.7) Відповідач в підготовче судове засідання не з'явився, подав на адресу суду заяву, в якій позов визнав, згідний на розірвання шлюбу, просить позовні вимоги задоволити, а справу розглядати у його відсутності (а.с.20). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу без участі сторін. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ознайомившись із заявами сторін, вивчивши матеріали справи, суд задовольняє позов. Відповідно до положень ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З долучених до справи свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER](а.с. 4), копій свідоцтв про народження [NUMBER] [NUMBER] (а.с.5) видно, що сторони в шлюбі з 08.08.1998р, від такого мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], сина- [PERSON], [INFO], спору щодо майна та місця проживання дітей не має. Враховуючи наведене та інші фактичні взаємини подружжя [PERSON], суд приходить переконання, що шлюб між ними є формальним і розриває такий. Розриваючи шлюб суд враховує також інтереси неповнолітніх дітей сторін, повноцінний розвиток та виховання яких в сім»ї, де існують постійні непорозуміння та конфлікти, є неможливим. З огляду на вимоги ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача в користь позивачки 640 грн. 00 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

сторони в шлюбі з 08.08.2014р., мають двоє дітей - [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] [PERSON] 15.07.2019р. звернулась із позовом до [PERSON] про стягнення їй утримання в сумі 1500 грн., щомісячно і до досягнення дитиною - [PERSON] , [INFO] . трирічного віку, вимоги мотивувала тим, що 08.08.2014р. зареєстрували шлюб із відповідачем, зараз вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, окрім соціальної допомоги при народженні дитини додаткових доходів не має, відповідач як чоловік, утримання їй не надає, їй матеріально важко. В судове засідання позивачка не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належно (а.с.20, 21). Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи, відповідно до положень ст. 128 ЦПК України, повідомлявся належно (а.с.20, 22). Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснюється. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явився, причин неявки не повідомив та не подав відзив на позов, суд приходить висновку про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Так, відповідно до положень ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Із змісту позову, із долучених до справи копій свідоцтва про народження і шлюб, із довідки Мшанської сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. № 285 від 04.03.2019р. (а.с.3-5, 6) видно, що сторони в шлюбі з 08.08.2014р., мають двоє дітей: [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] , відповідач їй як дружині утримання не дає. Як видно із змісту позову, із копій довідок Городоцької РФ Львівського ОЦЗ № 786 від 09.07.2019р. та Управління праці та соціального захисту Городоцької РДА № 618 від 22.04.2019р., із копії трудової книжки [PERSON] (а.с.8, 9, 10-11) видно, що вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, отримує одноразову допомогу при народженні дитини в сумі 860 грн., інших доходів не має, їй матеріально важко. Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 06.11.2019р. (а.с.23-24) присуджено про стягнення з відповідача в користь позивачки, аліментів на дітей - [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] в сумі по 1 000 грн. щомісячно. За наведеного, суд приходить переконання, що позивачці матеріально важко, вона має потребу в коштах відповідача на себе, а той здатний надавати їй таке утримання в розмірі 1 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] , 2018р.н. трирічного віку і така сума буде достатнім його вкладом на утримання позивачки. Відповідно до положень ст.ст. 133, 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача в дохід держави 768 грн. 40 коп. судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

Сторони в шлюбі з 08 серпня 2010 року, від шлюбу мають одну неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки припинилися в грудні 2015 року, сторони проживають окремо. Позивач в позовній заяві просила розірвати шлюб та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. В судовому засіданні позивач наполягала на розірванні шлюбу, вважала, що збереження сім'ї є неможливим. Пояснила, що у відповідача є друга жінка. Відповідач ні в попереднє, ні в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Суд виніс ухвалу про заочний розгляд справи. Заслухавши позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. Позивач зареєстрована в [ADDRESS] (а.с.4). Згідно з свідоцтвом про шлюб, сторони одружилися 08 серпня 2010 року, реєстрація шлюбу проведена відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області (а.с.6). Відповідно до копії свідоцтва про народження, сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.7). Згідно зі ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Суд, відповідно до ст.111 СК України, намагався вжити заходів щодо примирення подружжя, однак не зміг в зв'язку з неявкою відповідача, який до суду не з`явився, особистих пояснень не дав. Його неявку суд розцінює як байдужість до збереження сім'ї. Тому суд взяв до уваги вимоги позивача, яка наполягала на розірванні шлюбу. Суд з'ясував фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, взяв до уваги обставини життя подружжя, та прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам і моральним засадам суспільства.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

сторони в шлюбі з 09.09.2006р., мають сина [PERSON], 10.11.2013р.н. [PERSON] 24.09.2015р. звернулася із позовом до [PERSON] про стягнення утримання на дитину, в розмірі 700 грн. щомісячно, вимоги мотивувала тим, що з березня 2015р. відповідач матеріально не забезпечує сина, не піклується про його розвиток, вона працює, але цих коштів їй не вистачає на утримання сина, їй матеріально важко. В суді позивачка вимоги підтримала покликаючись на мотиви позову, також пояснила, що вона працює, але цих коштів їй не вистарчає, їй одній матеріально важко утримувати дитину. Просить позов задоволити. Відповідач позов визнав частково, пояснив, що позивачка має потребу у коштах на утримання дитини, він згідний надавати таке в сумі 400 грн. оскільки не працює і не взмозі спалачувати аліменти в такому розмірі, як просить позивачка. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд задоволює позов частково. Так, відповідно до положень ст.ст. 84, 180, 183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності обставин, що мають істотне значення, суд визначає розмір аліментів в твердій грошовій сумі. З пояснень сторін, долучених до справи копій свідоцтва про шлюб і народження (а.с. 4-5) убачається, що сторони в шлюбі з 09.09.2006р., мають сина [PERSON], 10.11.2013р.н., дитина на утриманні позивачки, відповідач батьківства не оспорює, регулярного утримання дитині не дає. Із пояснень позивачки в суді, а невірити таким суд не має підстав, видно, що вона працює вчителем у Добрянській [PERSON] ступенів, отримує заробітну плату в сумі 2\~000 - 2 500 грн., має на утриманні сина, цих коштів їй не вистарчає, відповідач утримання сину не дає. За наведеного, суд приходить переконання, що позивачці самій матеріально важко утримувати сина, вона має потребу в коштах відповідача, а той здатний надавати таке утримання в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи від дня предявлення позову до суду і до повноліття дитини. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача в користь позивачки, на утримання сина в сумі 500 грн. щомісячно, суд ураховує вік дитини, положенння ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2015 рік», що відповідач є фізично здоровим, працездатним, а тому така сума буде достатнім його вкладом в матеріальне утримання сина. З огляду на вимоги ст.ст. 79, 88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», суд стягує з відповідача в користь УДКСУ у Городоцькому районі 487 грн. 20 коп. судового збору та в користь позивачки 300 грн. процесуальних витрат (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

сторони в шлюбі з 09.09.2008 року, від шлюбу дітей не мають. [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вимоги в основному мотивує тим, що шлюб з відповідачкою є невдалим, між ними зникло почуття любові та поваги, довіра і порозуміння, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин між ними, не підтримують подружніх стосунків з червня 2011 р., примирення є неможливим і недоцільним, просить розірвати шлюб. В суді [PERSON] позов підтримав, покликаючись на мотиви такого, крім того, пояснив, що проживає з іншою жінкою, з якою має намір створити сім'ю, із відповідачкою з червня 2011 року разом не проживають, спільного господарства не ведуть, дітей від шлюбу не мають, вважає, що вжиття заходів до примирення не матимуть позитивного наслідку, просить позов задоволити. В суд відповідачка [PERSON] не з'явилась, подала до суду письмову заяву, в якій проти задоволення позову не заперечила, просить розглядати справу без її участі (а.с. 16 - 17). Вивчивши матеріали справи, суд задоволює позов. Відповідно до положень ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. З пояснень позивача, заяви відповідачки (а.с. 16), долученого до справи свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 3), видно, що сторони з 09.09.2008 р. в шлюбі, від такого дітей не мають. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, які знайшли своє підтвердження у процесі розгляду справи, причиною розірвання шлюбу є відсутність бажання у сторін будувати у подальшому сімейні відносини, внаслідок чого вони не підтримують подружніх відносин. Враховуючи наведене та інші фактичні взаємини подружжя [PERSON] - [PERSON], суд приходить переконання, що шлюб між ними є формальним і розриває такий.

Outcome: approved