Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Нафтохімінвест» звернулося до Сєвєродонецького міського суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що відповідач [PERSON], наказом № 28-к від 08.04.2005 року прийнята на роботу головним бухгалтером ТОВ «Нафтохімінвест» і повинна була виконувати свою роботу у відповідності до посадової інструкції головного бухгалтера, затвердженої наказом директора ТОВ «Нафтохімінвест» № 53 від 16.06.2011 року. Для заправки транспорту ТОВ «Нафтохімінвест», відповідно до умов договору № СКФ/СК/ПО/40016784 від 01.07.2010 року, укладеного ТОВ «Нафтохімінвест» з ТОВ «Сервісна компанія «Формула» отримана смарт-картка за № [NUMBER] для отримання автомобільних паливно-мастильних матеріалів. Протягом 2014-2015 років за допомогою вказаної картки, яка була у розпорядженні головного бухгалтера, відповідач неправомірно здійснювала заправку паливом особистого автомобільного транспорту, чим заподіяла збитки підприємству у сумі 144710,00 грн. Відповідач разом з ТОВ «Нафтохімінвест» склала 22.10.2015 року акт звіряння (інвентаризації) взаємних розрахунків за період з 26.05.2014 року по 22.10.2015 року по розрахункам за карткою № [NUMBER] видачі пального, в якому визнала заборгованість за отриманий бензин перед позивачем у розмірі 144710,00 грн. Заявою від 22.10.2015 року відповідач визнає послаблення контролю за збереженням паливних карт і несанкціонованих витрат бензина марок А 92, А 95 протягом 2014-2015 років невідомими особами, а також запропонувала у добровільному порядку погасити заборгованість у розмірі 144710,00 грн., яка утворилась в розрахунках по картці № [NUMBER], доступ до якої вона мала і по якій заправляла особистий транспорт з подальшим укладанням угоди для погашення заборгованості. Угодою про погашення заборгованості від 22.10.2015 року, укладеною між сторонами, відповідач прийняла на себе зобов'язання погасити заборгованість, яка виникла внаслідок неправомірного використання в особистих цілях паливно-мастильних матеріалів, а саме бензину марки А 92, А 95 у розмірі 144710,00 грн. шляхом внесення грошових коштів на рахунок позивача у розмірі 15000,00 грн. протягом 10 днів з моменту підписання цієї угоди. Погашення суми збитків, яка залишилася, відповідно до п. 2 угоди від 22.10.2015 року, відповідач повинна була здійснювати щомісяця в розмірі 2500,00 грн. шляхом внесення коштів на рахунок позивача. Відповідач була звільнена з роботи згідно з наказом ТОВ «Нафтохімінвест» № 276-К від 29.10.2015 року за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України, відповідно до поданої заяви. Свої зобов'язання відповідач не виконує належним чином. Станом на 04.07.2017 року заборгованість відповідача, у зв'язку із щомісячною оплатою заборгованості в меншому розмірі, ніж встановлено угодою від 22.10.2015 року, становила 40300,00 грн., у зв'язку з чим ТОВ «Нафтохімінвест» вимушено було подати позов про стягнення суми заборгованості. Заочним рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області по справі № 428/6896/17 від 08.11.2017 року стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 40300 грн. Сума заборгованості 40300 грн. сплачена відповідачем згідно з випискою АТ «УкрСиббанк» 03.04.2018 року. Станом на 01.09.2018 року непогашена заборгованість відповідача у зв'язку з невиконанням угоди від 22.10.2015 року становить 32500 грн. Про зміну свого місця проживання відповідач, згідно з п. 5 угоди від 22.10.2015 року, не повідомляла. Позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості 32500 грн. та судові витрати у сумі 1841 грн. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, до суду подав заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористалася. На підставі п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, враховуючи, що відповідач була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, про причину неявки в судове засідання суд не повідомила, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача [PERSON] Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що що згідно з копією наказу (розпорядження) про прийом на роботу Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтохімінвест» № 28-К від 08 квітня 2005 року, [PERSON] прийнято у Товариство з обмеженою відповідальністю «Нафтохімінвест» на посаду головного бухгалтера зі строком випробування три місяці з 08 квітня 2005 року. Згідно з копією наказу Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтохімінвест» № 66-К від 10 листопада 2006 року, змінено прізвище головного бухгалтера Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтохімінвест» [PERSON] на [PERSON], згідно із свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 27.10.2006 року. З копії наказу (розпорядження) про припинення трудового договору (контракту) Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтохімінвест» № 276-К від 29 жовтня 2015 року вбачається, що [PERSON] звільнена з посади бухгалтера за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України з 29 жовтня 2015 року з вихідною допомогою в розмірі 1415,40 грн. Згідно з п. 2.1 договору № СКФ/СК/ПО/40016784 купівлі-продажу товарів з використанням пластикових смарт-карт, укладеного між ТОВ «Нафтохімінвест» (Покупець) та ТОВ «Сервісна компанія «Формула» (Продавець) від 01 липня 2010 року, Продавець зобов'язується передати у власність Покупця Товари на АЗС з використанням пластикових смарт-карт, а Покупець зобов'язується приймати у власність Товари та повністю оплачувати їх вартість (ціну) в порядку та на умовах, визначених в цьому Договорі. Відповідно до п. 5.1 Посадової інструкції головного бухгалтера Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтохімінвест», затвердженої наказом директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтохімінвест» [PERSON] № 53 від 16.06.2011 року, головний бухгалтер несе відповідальність за невиконання (неналежне виконання) своїх посадових обов'язків, які передбачені даною посадовою інструкцією, в межах, передбачених чинним трудовим законодавством України. Відповідно до п. 5.2 вищевказаної Посадової інструкції, головний бухгалтер несе відповідальність за скоєння в процесі здійснення своєї діяльності правопорушення - в межах, визначених чинним адміністративним, кримінальним та цивільним законодавством України. Відповідно до п. 5.3 вищевказаної Посадової інструкції, головний бухгалтер несе відповідальність за заподіяння матеріальної шкоди - в межах, визначених чинним трудовим, кримінальним та цивільним законодавством України. Згідно із копією Акту звіряння (інвентаризації) взаємних розрахунків за період з 26 травня 2014 року по 22 жовтня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Нафтохімінвест» та [PERSON] по розрахункам за карткою видачі палива № [NUMBER], загальна сума заборгованості [PERSON] перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Нафтохімінвест» за отриманий бензин складає 144709,25 грн. Відповідно до заяви [PERSON] на ім'я директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтохімінвест» від 22 жовтня 2015 року, [PERSON] запропонувала в добровільному порядку відшкодувати заподіяну матеріальну шкоду Товариству з обмеженою відповідальністю «Нафтохімінвест» в розмірі 144710,00 грн. по картці ТОВ «СКФ» № [NUMBER], доступ до якої вона мала та по даній картці заправляла особистий транспорт з наступним укладенням угоди, якою вказати строки, суми, які підлягають відшкодуванню. З копії угоди про погашення заборгованості по оплаті за використаний в особистих цілях бензин марки А-92 та А-95, який належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Нафтохімінвест», укладеної між Товариством з обмеженою відповідальністю «Нафтохімінвест» (Підприємство) та [PERSON] (Працівник) від 22 жовтня 2015 року вбачається, що Працівник на підставі власної заяви від 22 жовтня 2015 року та Акту інвентаризації від 22 жовтня 2015 року, яким встановлено неправомірне витрачання в особистих цілях використання паливно-мастильних матеріалів - бензин марки А-92 і А-95 приймає на себе зобов'язання погасити заподіяну матеріальну шкоду Підприємству в розмірі 144710,00 грн. шляхом: 1. Одноразового внесення грошових коштів на розрахунковий рахунок Підприємства в розмірі 15000 грн., частини від загальної суми матеріальної шкоди протягом 10 днів з моменту підписання даної угоди; 2. Погашення суми матеріальної шкоди, що залишилася, провадиться щомісячно в розмірі 2500 грн. внесенням грошових коштів на розрахунковий рахунок Підприємства з можливістю дострокового погашення; 4. В разі несплати в передбачені угодою терміни, Підприємство має право пред'явити позов до суду з нарахуванням неустойки в розмірі 0,3% від суми несплаченого боргу за кожен день прострочення, індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми відповідно до ст. 625 ЦК України; 5. В разі зміни місця проживання і телефонів, Працівник зобов'язаний повідомити про зміни Підприємству протягом 3-х днів з моменту вказаних змін; 6. Кожні три місяці сторони проводять звірку розрахунків за погашенням боргу з оформленням акту звірки, який має бути підписаний сторонами. Згідно з копією заочного рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 08.11.2017 року по справі № 428/6896/17 з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтохімінвест» стягнуто суму заборгованості в розмірі 40300 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 1600 грн. Згідно з позовною заявою сума заборгованості 40300 грн. погашена. Згідно з розрахунком заборгованості щодо використання відповідачем службової смарт-карти ТОВ «Нафтохімінвест» на одержання паливно-мастильних матеріалів в особистих цілях, заборгованість відповідача [PERSON] перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Нафтохімінвест» за період з 05.07.2017 року по 01.09.2018 року становить 32500,00 грн. Таким чином, з матеріалів справи судом встановлено, що відповідач свої зобов'язання за угодою про погашення заборгованості по оплаті за використаний в особистих цілях бензин марки А-92 та А-95, який належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Нафтохімінвест», перед позивачем в повному обсязі не виконала і суму боргу у повному обсязі у передбачений договором строк не повернула. З позовної заяви також вбачається, що на день подання даного позову до суду сума боргу складає 32 500 грн. 00 коп. Відповідно ч. 1 ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За вищенаведених обставин суд вважає, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв'язку з чим позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтохімінвест» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується копією платіжного доручення № 363 від 30.08.2018 у сумі 1841, 00 грн., який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved