Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-25 00:00:00

ТОВ «Агробізнес» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики у загальному розмірі 19404 грн. 97 коп., з яких 13012 грн. 90 коп. основна заборгованість, 3789 грн. 67 коп. пеня, 2602 грн. 40 коп. штраф. В обґрунтування позову зазначається, що 06 вересня 2019 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, згідно якого відповідач отримала 21400 грн. позики, зі строком повернення до 01 червня 2020 року. При цьому було встановлено графік погашення боргу 2000 грн. кожного місяця. Відповідачем борг погашено частково, основна сума боргу становить 13012 грн. 90 коп. та у зв`язку з порушенням умов договору позивачем нараховані штраф та пеню. Борг особа не повернула, що стало підставою для звернення із позовом до суду. Представник позивача звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності на позовних вимогах наполягає. Відповідач двічі повідомлений про дату та час судового засідання, до суду не з`явився, причини не явки не повідомив, із будь-якими заявами до суду не звертався. За заявою представника позивача суд ухвалив розглядати справу в заочному порядку. Розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Так, судом встановлено, що між ТОВ «Агробізнес» та [PERSON] було укладено договір позики, у зв`язку з чим [PERSON] отримала у борг 21400 грн.. Строк повернення боргу зазначений 01 червня 2020 року, при цьому було визначено щомісячні платежі у розмірі 2000 грн. щомісяця. [PERSON] зобов`язання виконано частково. Пунктом 5.4 Договору встановлена відповідальність сторін. Так згідно зазначеного пункту за порушення строків повернення позики Позичальник виплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми позики за кожен день прострочення. Крім того, у разі прострочення, Позичальник сплачує Позикодавцю штраф у розмірі 20 % від суми позики. Відповідно до частин першої, другої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, -незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України). Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. Частинами першою та другою статті 1049 ЦК України передбачено, що Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як вбачається з договору [PERSON] отримала в борг у підприємства 21400 грн. 06 вересня 2019 року. Строк повернення боргу визначено 01 червня 2020 року. Крім того, був передбачений графік погашення щомісяця по 2000 грн. в місяц. Факт передачі коштів позивачем відповідачу підтверджується платіжними дорученнями та видатковим касовим ордером. Відповідач протягом встановленого договором строку погасила частину боргу у зв`язку із чим основна сума боргу складає 13012 грн. 90 коп.. Згідно вимог ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 548 та 549 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Укладеним між сторонами договором було встановлено нарахування штрафу та пені у разі несвоєчасного виконання зобов`язання боржником. Відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання, оскільки повинен був повертати боргу щомісяця по 2000 грн., а всю суму до 01 червня 2020 року, а тому за весь час прострочення повинен сплатити позивачу встановлену договором пеню та штраф З урахуванням викладеного вимоги позивача підлягають задоволенню із стягненням з відповідача боргу у розмірі 19404 грн. 97 коп., з яких: основний борг у розмірі 13012 грн. 90 коп., 3789,67 грн. пеня, 2602 грн. 40 коп. штраф. Документально підтверджені судові витрати позивача складають 2270 грн. коп..

Outcome: approved