overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-12 00:00:00

ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором №5771813826 від 05.05.2017 року в розмірі 73166 грн. 23 коп., з яких 41152 грн.50 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6030 грн.66 коп. - сума заборгованості за відсотками; 16362 грн. 99 коп. - сума заборгованості за щомісячними відсотками; 9620 грн. 08 коп. - сума заборгованості за пенею та стягнути судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 05.05.2017 року [PERSON] подала то ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень»» заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР»» та Заяву №5771813826 від 05.05.2017 р. на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР»», підписанням якої підтвердила згоду, що ця заява разом з умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР»» становлять кредитний договір між ТОВ «ФК «ЦФР»» та відповідачем, як позичальником, а також, що отримав примірник Кредитного договору та погодив отримати шляхом роздрукування з веб-сайту кредитодавця www.kreditmarket.ua умови отримання кредитів від ТОВ «ФК «ЦФР»». Позивач зазначає, що ТОВ «ФК «ЦФР»» відповідно до умов кредитного договору надало [PERSON] кредит в розмірі 41152 грн. 50 коп. Згідно з умовами Кредитного договору Позичальник зобов`язався повернути Кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором. Позивач зазначає, що не зважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені Кредитним договором, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість. 30.07.2018 року між ТОВ «ФК «ЦФР»» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» укладено договір відступлення права вимоги № 20180730, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «ЦФР»» передає Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» за плату, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» приймає належні ТОВ «ФК «ЦФР»» права грошової вимоги до Боржників за Кредитними Договорами вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «ФК «ЦФР»» і Боржниками. Таким чином позивач набув право грошової вимоги до відповідачки в сумі на 73166 грн. 23 коп. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову позивач вказує, що між ПАТ «Платинум Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № 1108/2402 SFPRP від 28.12.2011 року на суму 7 047, 25 грн. Між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» було укладено договір про відступлення права вимоги, за яким право вимоги по вказаному кредитному договору було відступлене на користь ТОВ «ФК « БІЗНЕСФІНАНС». 08 жовтня 2012 року між ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №2 щодо передачі вимоги за кредитним договором. Згідно Виписки з реєстру божників від 08.10.2012 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 1108/2402 SFPRP від 28.12.2011 року склала 7 608, 18 грн. Представник позивача направив до суду заяву про слухання справи у його відсутність та підтримання позову, не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала. Суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси та свободи інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулося до суду з указаним позовом. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ПАТ «Платинум Банк» та відповідачем, 19 лютого 2013 року укладено кредитний договір № 786/4252ВСL1С, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит на суму 9440 грн., зі сплатою 20 відсотків річних, з кінцевим терміном повернення кредиту до 02 березня 2016 року, однак відповідач своєчасно платежі не вносив, внаслідок чого станом на 18 липня 2016 року утворився борг в сумі 10010 грн. 97 коп. 28 квітня 2014 року між ПАТ «Платинум Банк» та позивачем було укладено договір факторингу 20140428-Г, відповідно до умов якого ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло статус нового кредитора та отримало право вимоги за кредитним договором, укладеного між ПАТ «Платинум Банк» та відповідачем. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 786/4252ВСL1С від 19 лютого 2013 року, в сумі 10010 грн. 97 коп. Представник позивача у судове засідання не зявилася надіславши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, хоч був повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, а тому за згодою представника позивача проводиться заочний розгляд справи. Судом встановлено, що 19 лютого 2013 року між ПАТ «Платинум Банк» та відповідачем укладено кредитний договір № 786/4252ВСL1С, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит на суму 9440 грн., зі сплатою 20 відсотків річних, з кінцевим терміном повернення кредиту до 02 березня 2016 року. 28 квітня 2014 року між ПАТ «Платинум Банк» та позивачем укладено договір факторингу 20140428-Г, відповідно до умов якого ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло статус нового кредитора та отримало право вимоги за кредитним договором, укладеного між ПАТ «Платинум Банк» та відповідачем. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. У порушення п. 2.8 кредитного договору відповідач не сплачуючи своєчасно кредит допустив станом на 18 липня 2016 року заборгованість у сумі 10010 грн. 97 коп. Згідно розрахунку позивача заборгованість складається з основного боргу 9049 грн. 44 коп. та відсотків - 961 грн. 53 коп., всього 10010 грн. 97 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378 грн. На підставі ст. ст. 526, 1049 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

ТзОВ ФК «Авераж» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON], про стягнення заборгованості за договором кредиту, судового збору, посилаючись на те, що 29 жовтня 2013 року між ПАТ «ФІДОБАНК» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 1335644888401084 згідно якого відповідачка отримала кредит в сумі 20\~000 гривень з процентною ставкою за користування кредитом 0,0001% річних та комісією за обслуговування кредиту 2,90 відсотків з кінцевим терміном повернення кредиту 28 жовтня 2016 року. Відповідачем було порушено умови договору кредиту в частині погашення заборгованості, а саме п.1.6 Договору кредиту, яким встановлено обовязок здійснювати погашення заборгованості строки та в сумі, відповідно до погодженого графіку шляхом перерахування коштів на рахунок №29099000448884. 28 серпня 2014 року ПУАТ «Фідобанк» було укладено договір про відступлення права вимоги №1 за договором кредиту новому кредитору - ТОВ «ФК «АВЕРАЖ». Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив його задоволити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнає, не заперечувала щодо їх задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, що 29 жовтня 2013 року між ПАТ «ФІДОБАНК» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 1335644888401084 згідно якого відповідачка отримала кредит в сумі 20\~000 гривень з процентною ставкою за користування кредитом 0,0001% річних та комісією за обслуговування кредиту 2,90 відсотків з кінцевим терміном повернення кредиту 28 жовтня 2016 року. 28 серпня 2014 року ПУАТ «Фідобанк» було укладено договір про відступлення права вимоги №1 за договором кредиту новому кредитору - ТОВ «ФК «АВЕРАЖ». Внаслідок відступлення набувач є єдиним власником всіх прав вимоги за кредитним договором (у тому числі прав на отримання всіх платежів, передбачених кредитним договором №1335644888401084 від 29 жовтня 2013 року). Тобто, з наведеного слідує, що ТОВ «ФК «Авераж» має право вимоги за укладеним між ПУАТ «Фідобанк» та [PERSON] кредитним договором №1335644888401084 від 29 жовтня 2013 року. Відповідно до ч.2 ст.1050 та ч.2ст.1054 ЦК України, наслідками порушення зобовязань щодо повернення чергової частини суми є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. З наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість [PERSON] за кредитним договором №1335644888401084 від 29 жовтня 2013 року станом на 19 січня 2015 року становить 21\~774,65 гривень. З огляду на вищевикладене, оскільки відповідачка [PERSON] заборгованість по кредитному договору №1335644888401084 від 29 жовтня 2013 року в добровільному порядку не погашає, заборгованість в розмірі 21\~774,65 грн., підлягає стягненню в примусовому порядку. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує на користь позивача понесені ним та документально підтверджені витрати по сплаті 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-03 00:00:00

Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області 02.04.2020 року ухвалено рішення у цивільній справі за позовом ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» до [PERSON] про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування за договором добровільного майнового страхування наземних транспортних засобів. 21.04.2020 року до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області надійшла заява позивача про необхідність ухвалення додаткового рішення з огляду на те, що розглянувши справу по суті, суд не вирішив питання щодо позовних вимог про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» витрат на правову допомогу адвоката у розмірі 6000 грн. Заявник справу просив слухати у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений завчасно, належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд, вивчивши матеріали справи , встановив наступне. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Судом встановлено, що рішенням суду від 02.04.2020 року по справі №352/1993/19 за позовом ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» до [PERSON] про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування за договором добровільного майнового страхування наземних транспортних засобів позовні вимоги задоволено, проте в резолютивній частині рішення не вирішено питання про позовні вимоги щодо стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» витрат на правову допомогу адвоката у розмірі 6000 грн. Зважаючи на вимоги законодавства суд вважає, що заява ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» є обґрунтованою, а вирішення питання про упущені вищевказані позовні вимоги потребує ухвалення додаткового рішення, тому заява підлягає до задоволення. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-28 00:00:00

Тисменицьким\~районним судом\~Івано-Франківської\~області 09.12.2019\~року ухвалено рішення у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - приватний нотаріус Тисменицького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Магас О.Є. про припинення договору іпотеки та припинення обтяження на майно. 16.12.2019 року до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області надійшла заява позивача про необхідність ухвалення додаткового рішення з огляду на те, що розглянувши справу по суті, суд не вирішив питання щодо позовних вимог про вилучення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, запис про державну реєстрацію обтяження від 18.07.2006 року, номер запису про обтяження 30726022 та про зняття заборони на відчуження на нерухоме майно, домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Заявник справу просив слухати у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений завчасно, належним чином, причини неявки суду невідомі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - приватний нотаріус Тисменицького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Магас О.Є. в судове засідання не з`явилась. Від неї надійшла заява, у якій вона просила справу розглядати без її участі. Суд, вивчивши матеріали справи , встановив наступне. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 270 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Судом встановлено, що рішенням суду від 09.12.2019 року по справі №352/1139/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - приватний нотаріус Тисменицького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Магас О.Є. про припинення\~договору іпотеки\~та припинення\~обтяження на\~майно позовні вимоги задоволено, проте в резолютивній частині рішення не вирішено питання про позовні вимоги щодо вилучення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, запис про державну реєстрацію обтяження від 18.07.2006 року, номер запису про обтяження 30726022 та про зняття заборони на відчуження на нерухоме майно, домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 51-56). Зважаючи на вимоги законодавства суд вважає, що заява [PERSON] є обґрунтованою, а вирішення питання про упущені вищевказані позовні вимоги потребує ухвалення додаткового рішення, тому заява підлягає до задоволення. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

Ткаченко Т.О. звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь 5725 гривень, посилаючись на те, що 05.07.2013 року відповідач взяв у неї в борг 5725 гривень, які зобов'язався повернути до 05.09.2013 року, але цього не зробив. У судове засідання позивача не з'явилася. Від неї надійшла заява про підтримання позову, згоду на заочний розгляд справи та розгляд справи за її відсутності. Відповідач про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, але у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутність не подав. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона передає (позикодавець) у власність другій стороні (позичальник) грошові кошти…,а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Оцінивши наявні докази по справі, суд вважає встановленим, що між сторонами було укладено договір позики грошей в сумі 5725 гривень, які відповідач зобов'язався повернути до 05.09.2013 року. Борг в сумі 5725 грн. відповідачем не повернуто. Наявність факту укладання між сторонами договору позики підтверджується розпискою. Між сторонами існують цивільні правовідносини, які врегульовано ст.ст. 1046 - 1052 Цивільного кодексу України. Таким чином вимога позивачки є обґрунтованою і підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

ТМО «Психіатрія» у м. Києві звернулося до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу. Заява обґрунтована тим, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у формі: Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, виражений апто-дисоціативний дефект. Галюцинаторно-параноїдний синдром. У зв'язку із загостренням психічного захворювання та погіршення стану (став тривожний, дратівливий, виказує маячні ідеї відношення та впливу на адресу матері, погрожує їй фізичною розправою; періодично розмовляє сам із собою) [PERSON] потребує надання психіатричної допомоги в умовах стаціонару. У судовому засіданні представник ТМО «Психіатрія» у м. Києві підтримала заяву з вищенаведених підстав. Зацікавлена особа заяву ТМО «Психіатрія» у м. Києві підтримала в повному обсязі. Прокурор у судовому засіданні подану заяву підтримала. [PERSON] щодо госпіталізації його до медичного закладу власну позицію не висловив. Суд, заслухавши думку осіб, які брали участь у справі, вивчивши матеріали справи дійшов висновку про задоволення заяви виходячи з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 26.09.16р., у [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: [ADDRESS], наявний діагноз: Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, виражений апто-дисоціативний дефект. Галюцинаторно-параноїдний синдром. Згідно з Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 06.09.2012р. [PERSON] [INFO] було визнано недієздатним. У відповідності до Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 10.10.2012р. над недієздатним [PERSON] було встановлено опіку та призначено опікуном [PERSON] Відповідно до ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа віком до 14 років (малолітня особа) госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків або відсутності батьків чи законного представника госпіталізація неповнолітнього до психіатричного закладу проводиться за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви та необхідності її задоволення. На підставі викладеного, ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

ТМО «Психіатрія» у м. Києві звернулося до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу. Заява обґрунтована тим, що у [PERSON] відновились вербальні псеідо- та істинні галюцинації, які набувають інтенсивності вночі; маячні ідеї парафреного змісту: стверджує, що вміє оживляти померлих людей; що Кіркоров та Каас вкрали у неї пісні і співають на телебаченні та по радіо та ін. При цьому - брутальна, злоблива, висловлюється нецензурно, ображає рідних, оточуючих, відмовляється виконувати інструкції, необхідні для самообслуговування. Відтак, [PERSON] потребує госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку. У судовому засіданні представник ТМО «Психіатрія» у м. Києві підтримала заяву з вищенаведених підстав. Зацікавлена особа заяву ТМО «Психіатрія» у м. Києві підтримала в повному обсязі. Прокурор у судовому засіданні подану заяву підтримала. [PERSON] щодо примусової госпіталізації її до медичного закладу власну позицію не висловила. Суд, заслухавши думку осіб, які брали участь у справі, вивчивши матеріали справи дійшов висновку про задоволення заяви виходячи з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 15.09.16р., у [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS], наявний діагноз: органічне ураження головного мозку нейрон-інфекційно-травматичного генеазу з вираженим інтелектуально-мнестичним зниженням, змінами особистості за органічним типом. Галюцинаторно-параноїдальний синдром стійкий, виражений. F-06.2. Потребує стаціонарного лікування з приводу загострення психотичної симптоматики - маячні ідеї парафренного змісту, стійкий резистентний вербальний галюциноз. Порушення поведінки. Згідно з Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 17.04.2007р. [PERSON] [INFO] було визнано недієздатною. У відповідності до Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 08.06.2007р. над недієздатною [PERSON] було встановлено опіку та призначено опікуном [PERSON] Відповідно до ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа віком до 14 років (малолітня особа) госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків або відсутності батьків чи законного представника госпіталізація неповнолітнього до психіатричного закладу проводиться за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви та необхідності її задоволення. На підставі викладеного, ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» та

Outcome: approved