Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 13 березня 2014 року між ПАТ «Креді [PERSON]» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 1/1881016, відповідно до умов якого відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 52000,0 гривень строком на 36 місяців з 13 березня 2014 року по 12 березня 2017 року (включно) на споживчі потреби під 11,0% річних та щомісячну комісійну винагороду у розмірі 1,80 % в місяць від суми кредиту. Позивач взяті на себе зобовязання виконав повністю, при цьому, відповідач [PERSON] не виконує зобовязання за кредитним договором у встановлені строки, у звязку з чим станом на 22 листопада 2016 року заборгованість за кредитом становить 91981,06 гривень. В подальшому між ПАТ «Креді [PERSON]» та фінансовими компаніями ТзОВ «Купер Прайс», ТзоВ «Українська боргова компанія» та позивачем були укладені відповідні договори відступлення права вимоги за кредитним договором № 1/1881015 від 13 березня 2014 року, згідно умов яких позивач набув право грошової вимоги за вищевказаним договором. Зазначає, що про зміну кредитора відповідачу було направлено повідомлення про відступлення прав вимоги. Враховуючи наведене, просить позов задоволити, стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, а також понесені позивачем судові витрати при зверненні до суду. Представник позивача в судове засідання не зявився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, просить у звязку із неможливістю участі представника позивача в судовому засіданні проводити розгляд справи у його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, не повідомив суд про причини своєї неявки, а тому згідно зі ст.224 ЦПК України проведено заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи (а.с.8-9), 13 березня 2014 року між ПАТ «Креді [PERSON]» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 1/1881016, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 52000,0 гривень, строком на 36 місяців з 13 березня 2014 року по 12 березня 2017 року (включно) на споживчі потреби під 11,0% річних та щомісячну комісійну винагороду у розмірі 1,80 % в місяць від суми кредиту. Судом встановлено, що 31.03.2014 року між ПАТ «Креді [PERSON]» та ТзОВ «Купер Прайс» було укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого, право вимоги по кредитному договору було відступлено на користь ТзОВ «Купер Прайс». Крім цього, 02 квітня 2014 року між ТзОВ «Купер Прайс» та ТзОВ «Українська боргова компанія» було укладено договір відступлення права вимоги № 14/УБК-14, відповідно до умов якого, ТзОВ «Купер Прайс» відступило право вимоги від відповідача коштів на підставі кредитного договору № 1/1881016 від 13 березня 2014 року, право на одержання яких перейшло до позивача у результаті укладення договору про відступлення права вимоги № 30/12ФК_У від 30 грудня 2015 року, укладеного між ТзОВ «Українська боргова компанія» та ТзОВ «ФК «Довіра та Гарантія», у звязку із чим останній набув прав кредитора (а.с.11-12, 16-17, 20-22). Згідно з Витягом з Додатку № 1 до договору про відступлення права вимоги № 30/12-ФК_У від 30.12.2015 року (а.с.13-15), позивач набув права грошової вимоги до відповідача на загальну суму 50128,68 гривень. Враховуючи положення ст.ст.1077, 1078 ЦК України, ТзОВ «ФК «Довіра та Гарантія» є новим кредитором у зобовязаннях з відповідачем, відповідно до умов кредитного договору № 1/1881016 від 13 березня 2014 року. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 546 ЦК України передбачено, що виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобовязання. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Кредитним договором між банком та позичальником чітко визначені умови відповідальності за повне або часткове невиконання сторонами умов договору. Ст.1054 ЦК України зазначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Порушенням зобовязання, згідно зі ст.ст.610-612 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), правовими наслідками, зокрема, є відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з п.3.1 кредитного договору передбачено, що при несвоєчасному поверненні кредиту та/або відсотків за користування кредитом позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ. Пунктом 3.2 кредитного договору передбачено, що при несвоєчасному поверненні кредиту та/або відсотків за користування кредитом позичальник сплачує кредитору штраф у розмірі 1% від суми кредиту, визначеного у п.1.1 договору. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми кредиту за кожний день прострочення становить за період часу з 30.12.2015 року по 22.11.2016 року у розмірі 16502,65 гривень, а штраф у розмірі 1% від суми кредиту становить 520,0 гривень. Згідно зі ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, інфляційні втрати за період часу з 10.03.2015 року по 22.11.2016 року становлять 22258,75 гривень, 3% річних за період часу з 10.03.2015 року по 22.11.2016 року становить 2570,98 гривень. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. ПАТ «Креді [PERSON]» взяті на себе зобовязання згідно з договором виконав у повному обсязі, що підтверджується меморіальними ордерами № 1/1881016 від 13 березня 2014 року на суму 52000,0 гривень (а.с.27). Судом встановлено, що 15.11.2016 року позивачем було направлено відповідачу повідомлення про відступлення прав вимог за кредитним договором № 1/1881016 від 13 березня 2014 року (а.с.26). Відповідач [PERSON], скориставшись кредитними коштами, свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконував, а тому станом на 22 листопада 2016 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 91981,06 гривня, з яких: 50128,68 гривень заборгованість по тілу кредиту, відсоткам та комісії; 16502,65 гривень заборгованість за пенею; 520,0 гривень штраф у розмірі 1% від суми кредиту; 22258,75 - інфляційні втрати; 2570,98 гривень 3% річних. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про підставність позовних вимог позивача, а тому позов ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» слід задоволити повністю. Вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 1379,72 гривень.

Outcome: approved