Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

Стислий виклад позовних вимог. У вересні 2020 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] та матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Позовні вимоги мотивовано тим, що його батько був власником житлового будинку з господарськими спорудами по [ADDRESS] . Крім власника, за вказаною адресою були зареєстровані його дружина [PERSON] та син [PERSON] [INFO] помер батько позивача [PERSON] , після його смерті відкрилась спадщина за законом, яку успадкували дружина та син. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , спадщину після смерті якої прийняв єдиний син [PERSON] . Позивач звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батьків, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами йому відмовлено у зв`язку із неподанням необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно. Позивач вказує, що за життя батько зареєстрував право власності на спадковий будинок та отримав свідоцтво про право власності, яке зареєстрував у Волинському ОБТІ, однак вказане свідоцтво на даний час не збереглось та отримати його дублікат не виявилось можливим. Враховуючи викладене позивач просить в судовому порядку визнати його право власності на спадкове майно. Стислий виклад заперечень відповідача. Представником Ковельської міської ради подано клопотання про розгляд справи у його відсутності, за наявними у справі доказами. Рух справи в суді. Позовна заява надійшла до суду 02 вересня 2020 року. Ухвалою судді від 07 вересня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 06 жовтня 2020 року. В підготовче засідання сторони не з`явились, подали клопотання про розгляд справи у їх відсутності. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось. Враховуючи положення ч.3 ст.200 ЦПК України суд у підготовчому засіданні ухвалив рішення. Фактичні обставини справи. Відповідно до свідоцтва про народження № [NUMBER] від 27.01.1972 року батьками позивача є [PERSON] та [PERSON] . Згідно акту про відведення земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку від 23.09.1969 року, на підставі рішення Ковельської міської ради від 28.07.1969 року №286, [PERSON] відведено в натурі земельну ділянку для будівництва індивідуального жилого будинку площею 600 кв. м. в [ADDRESS] . [PERSON] виготовлено будівельний паспорт на забудову наданої йому земельної ділянки. Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] збудований [PERSON] у 1969 році, в подальшому в 1990 році було здійснено добудову та перепланування будинку, а згодом у 1991 році було прийнято рішення про оформлення права власності за [PERSON] [PERSON] отримав свідоцтво про право власності на житловий будинок [ADDRESS] , яке зареєстровано в КП «Волинське обласне БТІ», що стверджується повідомленням №1032 від 25.06.2020 року. [PERSON] помер [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 03.07.2020 року. Після його смерті відкрилась спадщина, яку прийняли дружина [PERSON] та син [PERSON] шляхом спільного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. [INFO] померла [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від [INFO]. Після її смерті відкрилась спадщина, яку прийняв єдиний спадкоємець син [PERSON] шляхом спільного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. У приватного нотаріуса Козоріз Н.С. заведені спадкові справи після смерті [PERSON] та [PERSON] , номер відповідно 31/2020 та 32/2020. Єдиним спадкоємцем після смерті останніх є їх син [PERSON] . Попри це, приватним нотаріусом позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по [ADDRESS] у зв`язку із не поданням правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Відповідно до архівного витягу від 20.07.2020 року та повідомлення КП Волинське ОБТІ №1031 від 25.06.2020 року право власності на спадковий будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, яке видане Ковельським комунвідділом 18.06.1993 року на підставі рішення виконкому від 29.04.1991 року №111. Водночас, оригінал свідоцтва про право власності на спадковий будинок було втрачено, про що позивачем розміщено оголошення в газеті «Вісті Ковельщини» від 20.08.2020 року. Зазначена обставина позбавляє позивача можливості оформити своє право на спадкове майно через нотаріальну контору. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Суд вважає можливим ухвалити рішення в підготовчому засіданні відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України. Спадкодавець [PERSON] помер [INFO] , тому порядок прийняття спадщини регулюється Цивільним кодексом України в редакції 1963 року. Відповідно до ст.ст. 524, 529 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого, тому позивач є спадкоємцем першої черги. Відповідно до ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Прийняття спадщини позивачем підтверджується будинковою книгою та довідкою №347 від 24.06.2020 року виданою РЖКП №1. Суд переконався, що спадкодавець [PERSON] правомірно набув право власності на спірний житловий будинок та господарські будівлі та споруди, тому це майно входить до складу спадкової маси. Спадщину після смерті [PERSON] , відповідно до ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року) прийняли дружина [PERSON] та син [PERSON] , однак, правовстановлюючих документів не виготовляли. В силу ч.2 ст.548 ЦК України (в редакції 1963 року) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Спадкодавець [PERSON] померла [INFO] , тому порядок прийняття спадщини регулюється Цивільним кодексом України в редакції 2004 року. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Судом встановлено, що має місце спадкування за законом, єдиним спадкоємцем першої черги відповідно до вимог ст.1261 ЦК є син спадкодавця - позивач [PERSON] . Позивач прийняв спадщину в порядку визначеному ч.3 ст.1268 ЦК. Відповідно до ст.1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст.68 Закону України «Про нотаріат» та п.4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, свідоцтво про право на спадщину не може бути видано у разі відсутності у спадкодавця правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Правовстановлюючі документи на житловий будинок та господарські споруди спадкодавцю [PERSON] видавались, проте на даний час свідоцтво про право власності втрачене. Виготовити нове чи отримати дублікат не виявляється можливим. За таких обставин спадкове право позивача може бути реалізовано лише в судовому порядку. Враховуючи час побудови нерухомого майна, яке спадкується, відсутність ознак самовільного будівництва, суд вважає необхідним вжити заходи для захисту прав позивача в спосіб, передбачений ст.16 ЦК України - шляхом визнання права власності на спірне нерухоме майно в порядку спадкування.

Outcome: approved