Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 лютого 1991 року, від шлюбу мають двох дітей, з яких старша дочка є повнолітньою, а дочка - [PERSON], [INFO], є неповнолітньою, проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні. У зв'язку з тим, що подружні стосунки у них з чоловіком не склалися через несумісність характерів, різні погляди на життя, відповідач не приділяє належної уваги сім'ї, через непорозуміння в сім'ї виникають часті сварки, а через вживання відповідачем час від часу спиртних напоїв він вчиняє в дома бійки, наносить їй побої, востаннє такий випадок трапився 1 квітня 2014 року, після нього вона проходить курс стаціонарного лікування, їй роблять операції і по цих діях відкрито кримінальне провадження, все це призвело до того, що вони з чоловіком втратили почуття любові і поваги один до одного, терпіти таку поведінку відповідача вона більше не може, тому наміру примиритися з ним немає, на даний час фактично проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, їх шлюб носить формальний характер, матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, позивачка звернулася з даним позовом до суду і просить шлюб розірвати і стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та судові витрати по справі. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча про місце, дату і час повідомлялася належним чином і в установлений строк. Від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи і вона не повідомила суд про причини неявки. Представник позивачки, адвокат [PERSON], в судове засідання не з'явився. Подав заяву, в якій повідомляє, що у зв'язку з лікуванням і необхідністю стороннього догляду після отримання тілесних ушкоджень від відповідача, позовачка на даний час проживає в м.Володимир-Волинську Волинської області і за станом здоров'я з'явитися в судове засідання не може. Він, як представник позивачки, її позовні вимоги про розірвання шлюбу і стягнення аліментів підтримує повністю, просить позов задоволити і слухати справу у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином і в установлений строк повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи. Причину неявки він суду не повідомив і від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи чи слухання справи у його відсутності. Суд визнав його неявку до суду з неповажних причин. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає за можливе справу слухати у відсутності сторін, на підставі наявних у справі документів. А у зв'язку з неявкою відповідача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що на даний час сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, у них різні бюджети, матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, яка проживає з позивачкою, відповідач не надає. Сама позивачка на даний час проходить лікування і реабілітацію після отриманих 1 квітня 2014 року тілесних ушкоджень, які наніс їй, за її твердженням, відповідач. З цих причин позивачка категорично наполягає на розлученні і миритися з чоловіком не бажає. Суд, відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, прийшов до переконання, що дана сім'я існує формально, примирення подружжя неможливе, їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них та інтересам їх неповнолітньої дитини. Тому суд вважає за необхідне і доцільне розірвати шлюб між ними. На думку суду, неповнолітню дитину необхідно залишити з матір'ю. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 183 Сімейного кодексу України передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Враховуючи, що відповідач є здоровим, працездатним, працює і отримує заробітну плату, інших утриманців не має, тому суд вважає, що він може сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини і вони з нього мають бути стягнуті в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу). Встановлюючи вказаний розмір аліментів, суд враховує всі обставини справи у їх сукупності, а саме стан здоров'я відповідача і позивачки та їх дитини, його матеріальний стан і матеріальний стан позивачки і дитини. Крім того, судом береться до уваги і вимога ст.182 СК України про мінімальний розмір аліментів. На думку суду, таке рішення буде законним, справедливим і відповідатиме інтересам неповнолітньої дитини та сприятиме її належному утриманню, а сума аліментів є реальною для стягнення в даному регіоні. Неявку відповідача в судове засідання, суд розцінює як його самоусунення від вирішення цього спору, результати розгляду справи його не цікавлять і він не вбачає необхідності з'явитися до суду чи хоча б подати свої заперечення на позов чи свої пояснення. Відповідно до п.1 ч.1 і ч.2 ст.367 ЦПК України суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В зв'язку з задоволенням позову з відповідача належить стягнути і судовий збір по вимозі про стягнення аліментів, як це передбачено ст.88 ЦПК України, від сплати якого була звільнена позивачка при подачі позову до суду, а також стягнути з відповідача на користь позивачки сплачений нею судовий збір по вимозі про розірвання шлюбу.

Outcome: approved