Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.07.2015 року, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . [PERSON] звернулася з позовом до суду про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що після народження дитини їх сімейні стосунки погіршились, через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя, відповідач не приділяв уваги сім`ї, не допомагав у вихованні сина. Крім того, вона дізналася про подружню зраду чоловіка, що призвело до втрати довіри і неможливості подальшого збереження шлюбу. Зазначила, що 03.04.2019 року відповідач залишив сім`ю і з того часу не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Вважає, що їх сім`я розпалася остаточно, тому переконана, що шлюб носить формальний характер, а подальше сумісне життя та збереження сім`ї є неможливим та недоцільним. Ухвалою судді Залізничного районного суду м.Львова від 07.05.2019 року у вказаній справі відкрито загальне позовне провадження та розпочато підготовче судове засідання (а.с. 10). 11.06.2019 року від представника відповідача адвоката Сеньківа А.І. надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач погоджується з необхідністю розірвання шлюбу, оскільки збереження суперечитиме інтересам сторін та їх малолітньої дитини, вони дійсно втратили почуття взаємної любові, поваги та взаєморозуміння. Просить шлюб розірвати та проводити розгляд справи без його участі. В підготовчому судовому засіданні представник позивача позов підтримала, пояснення надала аналогічні викладеним, просить не надавати сторонам строку для примирення та позов задовольнити. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, при цьому подав заяву, в якій зазначив, що проти розірвання шлюбу не заперечує та просить проводити розгляд справи за його відсутності. \~ \~ \~ \~ За таких обставин, оскільки відповідач у відзиві визнав позов про розірвання шлюбу, відповідно до положень ч. 3\~ст. 200 ЦПК України\~суд вважає за можливе ухвалити рішення у підготовчому засіданні. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст.\~56\~СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст.\~110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Як встановлено судом та доведено матеріалами справи, сторони зареєстрували шлюб 10 липня 2015 року у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 1459, в якому мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 3). Також встановлено, що сторони з квітня 2019 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, припинили сімейні стосунки. Сторона позивача примирення вважає неможливим та наполягає на розірванні шлюбу. З урахуванням фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову, категоричної позиції позивача щодо розірвання шлюбу, наведене свідчить про те, що розлад у відносинах сторін носить стійкий характер і продовжується тривалий час, що призвело до втрати почуттів та перспектив налагодження стосунків немає. Суд приймає до уваги позицію відповідача про визнання позову і його бажання розірвати шлюб. Наведене дає підстави для висновку про те, що подальше проживання та збереження сім`ї сторін неможливе, тому суд приходить до переконання, що їх шлюб слід розірвати.

Outcome: approved