Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

ТОВ «Лізинг ІТ Сервіс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 11.06.2015 року між ТОВ «Лізинг ІТ Сервіс» та [PERSON] укладено договір «Гроші до зарплати», відповідно до умов якого позивач надав відповідачу електронні грошові кошти у сумі 2000 грн., а відповідач зобов'язався протягом трьох календарних днів перерахувати готівкові або безготівкові кошти на користь позивача, а також сплатити інші передбачені договором платежі. [PERSON] свої зобов'язання за договором не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість за договором «Гроші до зарплати». Оскільки відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання та не погашає заборгованість, позивач просить суд позов задовольнити, стягнути на його користь з відповідача 5 000 грн. 00 коп. заборгованості. Представник позивача у судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом надіслання повістки на зареєстроване місце проживання, тому відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. За таких обставин судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявній в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом установлено, що 13.06.2015 року між ТОВ «Лізинг ІТ Сервіс» та [PERSON] укладено договір «Гроші до зарплати», відповідно до умов якого позивач надав відповідачу електронні грошові кошти у сумі 2000,00 грн., а відповідач зобов'язалася протягом трьох календарних днів перерахувати готівкові або безготівкові кошти на користь позивача, а також сплатити інші передбачені договором платежі (а.с. 20). Згідно п. 1.1. договору процесинг-центр (ТОВ «Лізинг ІТ Сервіс») надає клієнту електронні грошові кошти у вказаній в договорі сумі в обмін на зобов'язання клієнта перерахувати готівкові або безготівкові кошти на користь процесинг-центру, а також сплатити процесинг-центру інші передбачені договором платежі. Відповідно до п. 2.1. договору процесинг-центр надає грошові кошти клієнту шляхом їх переказу на електронний гаманець клієнта в системі розрахунків «MoneXy», номер електронного гаманця є номером мобільного телефону клієнта, який вказаний в договорі. Згідно з п. 2.3. договору клієнт перераховує процесинг-центру готівкові або безготівкові грошові кошти повністю в сумі, яка дорівнює вартості грошових коштів, протягом трьох календарних днів з дати договору. Пунктом 3.1. договору передбачено, що у разі прострочення сплати за грошові кошти клієнт зобов'язаний сплатити процесинг-центру неустойку: якщо дата сплати припадає на будь-яку дату від 4 до 14 календарних днів з дати договору - одноразово у розмірі 20% від отриманої за договором суми, а у разі якщо дата сплати припадає на будь-яку дату більше 14 календарних днів з дати договору - додатково 2% від суми заборгованості за кожний повний та неповний день строку прострочення, починаючи з 15-го дня з дати договору. Договір укладений в письмовій формі та підписаний сторонами. За приписами п. 4.14. договору процесинг-центр є комерційним агентом з розповсюдження електронних коштів в системі розрахунків «MoneXy» та діє на підставі агентського договору №104743818, укладеного 29.05.2015 року з ПАТ «Фідобанк». Як вбачається з матеріалів справи, позивач надав [PERSON] електронні грошові кошти у сумі 2 000 грн., що підтверджується випискою по електронному гаманцю в системі електронних грошей «MoneXy» (а.с.21). Згідно з розрахунком позивача, станом на 31.08.2015 року відповідач має заборгованість за договором «Гроші до зарплати» у загальній сумі 5 000 грн., з яких: заборгованість за договором - 2000 грн., неустойка у розмірі 20% від отриманої за договором суми - 400 грн., неустойка у розмірі 2% від суми заборгованості за кожний день прострочення - 2 600 грн. Згідно з нормою ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Стаття 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Оскільки, судом встановлено на підставі зібраних по справі доказів те, що [PERSON] взяті на себе зобов'язання за укладеним з позивачем договором щодо повернення отриманих коштів не виконує, суд дійшов висновку про задоволення позову. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем у вигляді сплаченого судового збору підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved