Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

ТОВ «Консалтингова група «Ю.Д.К.» в особі представника звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, процентів за користування позикою, відсотків за прострочення виплати позики та комісії за обслуговування договором позики. Позовні вимоги вмотивовані тим, що 18.01.2014 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено договір позики №838284850 на суму 2 000 грн. 00 коп., зі сплатою відсотків та комісії, строком на 25 (двадцять п'ять) календарних днів, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок позичальника (банківська картка [NUMBER]). Відповідно до договору про відступлення права вимоги від 16.06.2014 року, право стягнення з боржників згідно переліку та за умови договору факторингу від 16.06.2014 року, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Арма Факторинг», передано ТОВ «Консалтингова група «Ю.Д.К.». У зв'язку з цим, з моменту укладання договору про відступлення права вимоги від 16.06.2014 року, ТОВ «Консалтингова група «Ю.Д.К.» є належним позивачем у справі та стягувачем за договором позики. Відповідно до умов договору, позичальник зобов'язувався повернути позику, сплатити проценти за користування позикою у розмірі 2% в день від суми позики за кожний день користування позикою, а також комісію за обслуговування договору позики в сумі 40 грн. 00 коп. Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» визначають порядок і умови надання позикодавцем грошових коштів у позику. Правила розміщені на сайті ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» у загальному доступі для ознайомлення всіх зацікавлених осіб і є публічною офертою позикодавця до укладання договору позики. Згідно п.8.2 договору, правила позики є невід'ємною частиною договору. Згідно п.7.5 Правил, за несвоєчасне повернення суми позики і сплати процентів за користування позикою, позичальник сплачує позикодавцеві у розмірі 3% від суми несвоєчасно повернутої в строк позики та несвоєчасно сплачених процентів за користування позикою за кожен день прострочення, починаючи з наступного дня після терміну платежу дати повернення позики та сплати процентів за користування позикою в повному обсязі (включно), але не більше 60 днів прострочки. 22.02.2014 року термін платежу за договором закінчився, а відповідач невиконав свої зобов'язання по договору, а саме: не повернув позику, не сплатив проценти та комісію. На момент звернення стягувача до суду, заборгованість відповідача склала: сума позики - 2 000 грн. 00 коп., проценти за користування позикою - 994 грн. 00 коп., відсотки за прострочення виплати позики - 3 600 грн. 00 коп. та комісія за обслуговування договору позики - 40 грн. 00 коп. 04.08.2014 року відповідачу було направлено лист про наявну заборгованість з проханням її погасити, але заборгованість так і не була погашена. На підставі наведеного, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики в розмірі 6 634 грн. 00 коп., з яких: 2 000 грн. 00 коп. - сума позики, 994 грн. 00 коп. - проценти за користування позикою, 3 600 грн. 00 коп. - відсотки за прострочення виплати позики, 40 грн. 00 коп. - комісія за обслуговування договору позики, а також стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. В судове засідання представник позивача не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, надіслала на адресу суду клопотання, у якому просила, у зв'язку з великою загруженістю та неможливістю з'явитись в судове засідання, розглянути справу у її відсутності, та зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач двічі викликався в судове засідання, про час та місце слухання справи двічі повідомлявся належним чином шляхом направлення рекомендованого листа, який повернувся на адресу суду за закінченням встановленого строку його зберігання, повторно не з'явився в судове засідання, причини неявки суду не відомі, а тому у відповідності до ст.169, 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності та ухвалити заочне рішення. З'ясувавши фактичні обставини даної справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши письмові докази в їх сукупності та співставленні, які мають значення для розгляду справи і вирішенню спору по суті, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог, зважаючи на наступне. Відповідно до ст.60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи із змісту ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В ході судового розгляду встановлено, що 28.01.2014 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (позикодавець) в особі директора Кривич Івана Сергійовича та [PERSON] (позичальником) було укладено договір позики №838284850 на суму 2 000 грн. 00 коп., зі сплатою відсотків та комісії, строком на 25 (двадцять п'ять) календарних днів, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок позичальника (банківська картка [NUMBER]) (а.с.6-8 - копія договору). Як вбачається з платіжного доручення №123 від 28 січня 2014 року, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» переказало кошти згідно вищевказаного договору позики [PERSON] в розмірі 2 000 грн. 00 коп., для зарахування на картковий рахунок (а.с.9 - копія платіжного доручення). Відповідно до умов вищевказаного договору, позичальник зобов'язувався повернути позику, сплатити проценти за користування позикою у розмірі 2% в день від суми позики за кожний день користування позикою, а також комісію за обслуговування договору позики в сумі 40 грн. 00 коп. Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» визначають порядок і умови надання позикодавцем грошових коштів у позику. Правила розміщені на сайті ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» у загальному доступі для ознайомлення всіх зацікавлених осіб і є публічною офертою позикодавця до укладання договору позики. Згідно п.8.2 договору, правила позики є невід'ємною частиною договору (а.с.10-12 - копія Правил). Згідно п.7.5 Правил, за несвоєчасне повернення суми позики і сплати процентів за користування позикою, позичальник сплачує позикодавцеві у розмірі 3% від суми несвоєчасно повернутої в строк позики та несвоєчасно сплачених процентів за користування позикою за кожен день прострочення, починаючи з наступного дня після терміну платежу дати повернення позики та сплати процентів за користування позикою в повному обсязі (включно), але не більше 60 днів прострочки. Відповідно до договору відступлення права вимоги №б/н від 16.06.2014 року, право стягнення з боржників згідно переліку та за умови договору факторингу від 16.06.2014 року, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Арма Факторинг», передано ТОВ «Консалтингова група «Ю.Д.К.» (а.с.13-15 - копія договору; а.с.16 - копія реєстру боржників). Як встановлено в ході судового розгляду, 22.02.2014 року термін платежу за вищевказаним договором закінчився, а відповідач не виконав свої зобов'язання по договору, а саме: не повернув позику, не сплатив проценти та комісію. На момент звернення стягувача до суду, заборгованість відповідача склала: сума позики - 2 000 грн. 00 коп., проценти за користування позикою - 994 грн. 00 коп., відсотки за прострочення виплати позики - 3 600 грн. 00 коп. та комісія за обслуговування договору позики - 40 грн. 00 коп., що відображено у відповідному розрахунку заборгованості (а.с.5 - розрахунок заборгованості). Отже, задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з наступного. Виходячи зі змісту ч.1,2 ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до положень ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків може бути настання або ненастання певної події. Як передбачено ст.ст.525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту абоінших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконаня не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частиною 1 ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, того самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1050 ЦК України, а саме частиною першою вказаної статті передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до положень ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, що знайшли своє підтвердження належними доказами, дослідженими в судовому засіданні, суд дійшов висновку про обгрунтованість позову та наявність законних підстав для його задоволення. Крім того, у відповідності до ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved