Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. В обгрунтування поданого позову покликається на те, що 22.07.2016 р. між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №V01.981.76355, згідно з яким остання отримала кредит в розмірі 95844 грн. з сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 32% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Банк повністю виконав свої зобовязання за кредитним договором. 29.12.2016 року між ТзОВ «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» та ПАТ «Ідея Банк» укладено договір факторингу №29/12-1, згідно якого клієнт відступив факторові, а останній набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Також, 28.02.2017 року між ТзОВ «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» та ТзОВ «Фінансова компанія «Секрет», яке змінило найменування на ТзОВ «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» укладено договір факторингу №28/02-1, згідно умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № V01.981.76355 від 22.07.2016 р. Сума боргу відповідача за кредитним договором станом на дату відступлення права вимоги 28.02.2017 р. становила 94185,3 грн. Після відступлення права вимоги відповідачем здійснено виплати на загальну суму 32369 грн. Останню сплату по кредитному договору відповідачем було здійснено 24.09.2018 р. Проте станом на 10.01.2019 р. заборгованість за кредитним договором становить 61816,30 грн., що підтверджується випискою по особовому рахунку №29098498176355.980 та розрахунком заборгованості. Відповідач не виконує свої зобовязання, передбачені договором кредиту. Додатково зазначає, що 22.10.2018 р. на адресу відповідача направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобовязань та попереджено, що у випадку непогашення заборгованості протягом тридцяти денного строку будуть здійсненні заходи щодо примусового стягнення заборгованості. Представник позивача в судове засідання не зявився, згідно позовної заяви просить розглядати справу у його відсутності, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився. Належним чином повідомлена про час, дату та місце слухання справи, що підтверджується розпискою про отримання 07.03.2019 р. рекомендованого поштового відправлення. Відповідно до\~п.1\~ч.8\~ст.\~128\~ЦПК Україниднем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку. Тому,\~суд вважає,\~що справу\~можливо слухати\~у відсутності\~відповідача,\~яка в\~силу \~п.1\~ч.8\~ЦПК Україниналежним\~чином повідомлена\~про судове\~засідання.\~В матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст.\~129\~Конституції України,\~ст.\~3\~ЦПК України,\~цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін.\~Кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень.\~Згідно з\~ст.\~3\~ч.\~12\~ЦПК України\~кожна сторона\~повинна довести\~обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд встановив, що 22.07.2016 р. між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №V01.981.76355, згідно з яким остання отримав кредит в розмірі 95844 грн. з сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 32% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Відповідно до ст.1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.629 ЦК України, договір є обовязковим до виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку Відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не виконав зобов'язання у строк, який встановлений договором чи законом. Встановлено, що відповідач належним чином не виконує свої зобовязання по сплаті кредиту та відсотків за користування кредитом, внаслідок чого утворилась заборгованість по договору № V01.981.76355 від 22.07.2016 р., яка згідно розрахунку заборгованості станом на 10.01.2019 року становить 61816,30 грн. Крім того, 29.12.2016 року між ТзОВ «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» та ПАТ «Ідея Банк» укладено договір факторингу №29/12-1, згідно якого клієнт відступив факторові, а останній набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. В подальшому, 28.02.2017 року між ТзОВ «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» та ТзОВ «Фінансова компанія «Секрет», яке змінило найменування на ТзОВ «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» укладено договір факторингу №28/02-1, згідно умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № V01.981.76355 від 22.07.2016 р. Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). Позивач зазначив, що після відступлення права вимоги відповідачем здійснено виплати на загальну суму 32369 грн. Останню сплату по кредитному договору відповідачем було здійснено 24.09.2018 р. Проте станом на 10.01.2019 р. заборгованість за кредитним договором становить 61816,30 грн., що підтверджується випискою по особовому рахунку №29098498176355.980 та розрахунком заборгованості. Як вбачається з матеріалів справи, позивач 22.10.2018 року направляв відповідачу вимогу про усунення допущених порушень, однак остання належним чином не відреагувала та зобовязань за вищезгаданим договором кредиту не виконала. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов є підставним, оскільки встановлено, що дійсно у [PERSON] наявна заборгованість по договору № V01.981.76355 від 22.07.2016 р., відповідач в судове засідання не зявилася та не представила суду жодних доказів на спростування вимог позивача, а тому позов слід задовольнити. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 1921 грн.

Outcome: approved