Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

Сторони уклали шлюб, який 31 грудня 2015 року зареєстрували у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, про що було зроблено актовий запис за № 3543. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. 9 січня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося, протягом останніх півроку стосунки позивача та відповідача перестали існувати, тривалий час кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сімя перестала існувати, шлюбних стосунків сторони не підтримують. Відповідач надає кошти на утримання спільної дитини згідно їхньої спільної домовленості. На теперішній час існування зареєстрованого шлюбу суперечить її (позивача) та дитини інтересам, у звязку з цим вона (позивач) вважає, що шлюб необхідно розірвати. У судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити, справу розглянути без її участі. У судове засідання відповідач не зявився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, просив розгляд справи проводити без його участі. Суд проводить підготовче засідання у відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] та [PERSON] і збереження їх шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач при реєстрації шлюбу не змінювала своє прізвище. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При зверненні до суду позивач сплатила судовий збір у сумі 704,80 грн., що підтверджується квитанцією (а.с. 1). Ураховуючи, що на час подачі відповідачем заяви про визнання позову розгляд справи по суті не розпочався, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а решту стягнути на її користь з відповідача.

Outcome: approved