Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-31 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі з 01 липня 2006 року. Шлюб зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що складено відповідний актовий запис № 123. Сторони є батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач звернулася з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що протягом останніх 6 років сімейне життя між ними погіршувалося, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, кожен з них має протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Відповідач нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи постійно виникають сварки, свідком яких нерідко є діти, що впливає на їхній психічний стан та кожен раз спричиняє їй душевні страждання. Крім того, відповідач веде аморальний спосіб життя, протягом трьох років ніде не працює та зловживає алкоголем. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у їхніх дітей та у неї, не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу у сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідач у стані алкогольного сп'яніння не контролює свої дії та поведінку, тому вона боїться за своє життя та здоров'я та її дітей, оскільки неодноразово відповідач погрожував фізичною розправою у випадку припинення шлюбу. Відповідач має умовне засудження до позбавлення волі, на даний час відносно відповідача відкрито кримінальне провадження та визначено запобіжний захід у вигляді застави. Переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі, просить шлюб розірвати, заходів щодо примирення не вживати. Позивач надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просила задовольнити. Відповідач [PERSON] надав суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, зазначив, що проти розірвання шлюбу заперечує та просить надати строк для примирення терміном шість місяців. Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 19 липня 2018 року відмовлено у задоволенні заяви відповідача щодо надання строку на примирення. Справа відповідно до положень розглядається без участі сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Статтею 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позивач в своїй заяві зазначає, що 13 листопада 2018 року вона вже зверталася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області із позовом про розірвання шлюбу. 17 січня 2018 року ухвалою по справі надано їй та відповідачу строк для примирення, а 22 лютого 2018 року, після запевнень відповідача, що сімейне життя налагодиться, вона забрала позов. Після цього становище навпаки погіршилося. Нею зроблено все для збереження сім'ї. В своїй заяві від 17 липня 2018 року позивач [PERSON] просила не надавати строк на примирення, оскільки це суперечить її конституційним правам. Строк для примирення вже надавався при попередньому зверненні до суду. Відповідач аморальна людина. Відносно нього було складено декілька протоколів про адміністративне правопорушення, а саме за насилля в сім'ї. Також відносно особи відкрито кримінальне правопорушення за ч.2 ст.263 КК України. Існує реальна загроза її життю та життю її дітей. Просила шлюб розірвати. Зважаючи на викладене, враховуючи вимоги закону та обставини справи, суд дійшов висновку, що оскільки сторони припинили шлюбні відносини та разом не проживають, дітей віком до одного року не мають, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу без надання стоку на примирення, за таких умов подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, а отже, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved