Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» звернулося до суду з позовом до [PERSON], згідно якого просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором у розмірі 44821,24 грн. та судові витрати у розмірі 1762,00 грн. На обґрунтування своїх вимог вказав, що 07.11.2013 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та відповідачем було укладено кредитний договір № 131107-101501, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 1400,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2 % на за кожен день користування кредитом. Відповідач заборгованість за договором не погашає, чим допустила порушення у виконанні своїх зобовязань передбачених договором, в звязку з чим станом на 12.02.2018 року виникла заборгованість в розмірі 43041,62 грн., що складається з наступного: 1385,68 грн. сума кредиту; 387,94 грн. проценти за користування кредитом; 41268,00 грн. - пеня за несвоєчасність повернення зобовязань за договором. Таким чином просять суд винести рішення про стягнення заборгованості за кредитом та судових витрат. В судове засідання позивач не зявився, надіслав до суду клопотання, відповідно до якого, просить розгляд справи проводити без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була належними чином повідомлена в порядку передбаченому ч.11 ст.128 ЦПК України. Суд у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача та не подання відзиву відповідачем ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, який не з'явився, у порядку заочного розгляду справи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та відповідачем [PERSON], 07.11.2013 року було укладено кредитний договір № 131107-101501 відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 1400 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2.00 % на за кожен день користування кредитом. А відповідач зобов'язалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, а також оплачувати пеню на умовах, передбачених в договорі. Пунктом 3.3. Договору передбачено, що позичальник зобовязаний повернути кредит у розмірі, вказаному у п.1.2 даного Договору, а також сплатити проценти у розмірі 392 грн, нараховані за період починаючи з дати видачі кредиту і закінчуючи датою повернення кредиту, разом -1792 грн., у дату повернення кредиту. Повернення кредиту та сплата процентів здійснюється разовим платежем. Пунктом 6.1 Договору у разі несвоєчасного повернення клієнтом обумовленої суми кредиту та нарахованої плати за користування кредитом до Клієнта застосовуються штрафні санкції. Відповідно до п. 6.2 Договору за порушення строків повернення кредиту позичальник зобовязаний сплачувати кредитодавцю неустойку у вигляді пені з розрахунку 2 відсотки від суми кредиту, що вказана в п.1.2 Договору за кожен день прострочення платежу за кредитним договором. З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, що підтверджується п.2.2 Договору. Натомість відповідач не надав своєчасно та в повному обсязі грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. Як вбачається із розрахунку наданого позивачем у період користування кредитом відповідачем всього сплачено по тілу кредиту 14,32 грн., по відсотках 1143,68 грн., пені 844,00 грн. Таким чином, у зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором у відповідача станом на 12.02.2018 року виникла заборгованість в розмірі 43041,62 грн., що складається з наступного: 1385,68 грн. сума кредиту; 387,94 грн. проценти за користування кредитом; 41268,00 грн. - пеня за несвоєчасність повернення зобовязань за договором та підтверджується розрахунком наданим банком (а.с.9-35). Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконанням ним грошового зобов'язання. Згідно ч.2 ст.1054, ч.1 ст.1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 2 статі 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, а тому з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 131107-101501 від 07.11.2013 року в розмірі 43041,62 грн. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762,00 грн., без урахування комісії в сумі 17,62 грн. Оскільки, згідно вимог закону, на відповідача у разі задоволення позову покладається лише сума судового збору.

Outcome: approved