Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-18 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальності «Меридіан-Дніпро» звернулося до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] , приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Ріхтер Наталія Володимирівна, третя особа - [PERSON] , в якому просило: -визнати недійсним договір дарування земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER] площею 0,1 га, яка розташована у садівничому товаристві «Уют» в с. Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області , укладеного між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений 23.02.2010 р. приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Ріхтер Наталією Володимирівною; -зобов`язати приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Ріхтер Наталію Володимирівну внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації права власності [PERSON] ( [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , проживає: [ADDRESS] ) на земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER] площею 0,1 га, яка розташована у садівничому товаристві «Уют» в с . Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області . Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 червня 2019 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕРИДІАН-ДНІПРО» до [PERSON] , [PERSON] , приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Ріхтер Наталії Володимирівни, третя особа - [PERSON] , - задоволено частково. Визнано недійсним договір дарування земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER] площею 0,1 га, яка розташована у садівничому товаристві «Уют» в с. Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області , що був укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений 23.02.2010 р. приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Ріхтер Наталією Володимирівною. Судом скасовано державну реєстрацію права власності [PERSON] ( [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , проживає: [ADDRESS] ) на земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER] площею 0,1 га, яка розташована у садівничому товаристві «Уют» в с. Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області . 19 липня 2019 року [PERSON] до Дніпровського апеляційного суду була подано апеляційну скаргу на рішення суду від 24 червня 2019 року. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 31 липня 2019 року цивільну справу за апеляційною скаргою [PERSON] на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 червня 2019 року, повернуто до суду першої інстанції для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення в порядку ст. 270 ЦПК України в місячний строк. 02 серпня 2019 року цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальності «Меридіан-Дніпро» до [PERSON] , [PERSON] , приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Ріхтер Наталія Володимирівна, третя особа - [PERSON] була повернута з Дніпровського апеляційного суду до Новомосковського міськрайонного суду, для ухвалення додаткового рішення, оскільки під час ухвалення рішення, суд не вирішив питання про розподіл судових витрат між сторонами. Суд, дослідивши матеріали справи дійшов до наступного. Відповідно до п.1,3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо - стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; не вирішено питання про судові витрати. Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат, суд керується наступними нормами процесуального закону. Так, частинами 1,2 статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. У відповідності до приписів ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що позивачем при подачі позову було сплачено судовий збір у розмірі 1378,00 грн. (а.с.1) - за позовну вимогу немайнового характеру, та 1762,00 грн. (а.с.232) - збільшення позовних вимог. Отже, відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача понесені ними судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у зазначеному вище розмірі. На підставі викладеного,

Outcome: approved