Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

СФГ « Мрія » звернулося до суду з названим позовом стверджуючи, що рішенням Баришівського районного суду Київської області від 17 лютого 2015 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] один мільйон сімсот шістдесят шість тисяч шістсот вісімдесят грн. заборгованості за договором позики. Оскільки в добровільному порядку рішення суду [PERSON] не виконувалося, за заявою стягувача було видано виконавчий лист та прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження. Здійснюючи виконавчі дії, постановою державного виконавця ВДВС Баришівського РУЮ [PERSON] було описано та арештовано майно, а саме комплекс будівель і господарських споруд за адресою: Київська область, Баришівський р-н, с. Недра, вул. Недрянська, 56, яке належить СФГ «МРІЯ» . Вважаючи арешт вищезазначеного об'єкта нерухомого майна, яке належить СФГ «МРІЯ» незаконним, просить суд постановити рішення, яким звільнити з-під арешту і виключити з акту опису від 9 листопада 2015 року складеним державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Баришівського районного управління юстиції [PERSON], комплекс будівель і господарських споруд за адресою: Київська область, Баришівський район, с. Недра, вул. Недрянська, 56, який належить на праві власності Селянському (фермерському) господарству «МРІЯ» та судові витрати покласти на відповідачів. В судовому засіданні представник селянського ( фермерського ) господарства « Мрія » [PERSON] вимоги свого довірителя підтримав повністю пояснивши, що примусові заходи, пов'язані з виконанням рішення суду, зокрема, арешт майна та коштів, спрямовуються безпосередньо та винятково на боржника, визначеного у виконавчому документі. Зі змісту виконавчого листа Баришівського районного суду Київської області від 8 травня 2015 року № 2/355/21/15 та постанови державного виконавця ВДВС Баришівського РУЮ [PERSON] від 6 серпня 2015 року вбачається, що боржником у цьому виконавчому провадженні є [PERSON] СФГ «МРІЯ» не є боржником або іншою стороною виконавчого провадження № 48371607, а тому, дії державного виконавця ВДВС Баришівського РУЮ [PERSON] щодо опису та арешту майна, а саме комплексу будівель і господарських споруд за адресою: Київська область, Баришівський р-н, с. Недра, вул. Недрянська, 56, яке належить СФГ «МРІЯ», є незаконним. Заперечуючи проти заявленого позову представник відповідача [PERSON] - [PERSON] суду пояснив, що [PERSON], який є боржником у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Баришівського районного суду Київської області від 17 лютого 2015 року, одночасно є засновником, підписантом та керівником без обмежень СФГ « Мрія », а тому, дії державного виконавця щодо опису та арешту майна, а саме комплексу будівель і господарських споруд за адресою: Київська область, Баришівський р-н, с. Недра, вул. Недрянська, 56, яке належить СФГ «МРІЯ», є повністю законними. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] вважає, що заявлений позов є обгрунтованим. Представник відділу Державної виконавчої служби Баришівського районного управління юстиції в Київській області [PERSON] суду пояснила, що у неї на виконанні перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого документу виданого 08.05.2015 року Баришівським районним судом Київської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в розмірі 1 766 680 грн. 06.08.2015 року за заявою стягувача, нею було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №48371607 з одночасним накладенням арешту на рухоме та нерухоме майно боржника, а саме комплексу будівель і господарських споруд за адресою: Київська область, Баришівський р-н, с. Недра, вул. Недрянська, 56 , яке належить СФГ «МРІЯ», та розрахункові рахунки СФГ «Мрія». Вважає, що виконання виконавчого провадження здійснювалося відповідно до Закону України виконавче провадження. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що заявлений позов є обгрунтованим та таким, що підлягає до задоволення виходячи з наступних міркувань. Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені ст.16 ЦК України, за положеннями якої під способами захисту суб'єктивних цивільних прав є закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.\~\~ Особа, право якої порушено, може скористатися відповідно до ст.16 ЦК України, не любим, а цілком конкретним способом захисту свого права. Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. За змістом ст.ст. 1,5 Закону України «Про особисте селянське господарство» особисте селянське господарство - це господарська діяльність, яка проводиться без створення юридичної особи фізичною особою індивідуально або особами, які перебувають у сімейних чи родинних відносинах і спільно проживають, з метою задоволення особистих потреб шляхом виробництва, переробки і споживання сільськогосподарської продукції, реалізації її надлишків та надання послуг з використанням майна особистого селянського господарства, у тому числі й у сфері сільського зеленого туризму. Стаття 2 Закону України « Про фермерське господарство» встановлює, що фермерське господарство може бути створене одним громадянином України або кількома громадянами України, які є родичами або членами сім'ї, відповідно до закону. Фермерське господарство діє на основі Статуту. Судом встановлено, що відповідно до Статуту селянського фермерського господарства « Мрія » (код ЄДРПОУ: 20580123), зареєстровано свідоцтвом Баришівської районної державної адміністрації № 4 від 17 січня 1995 року, СФГ « Мрія » є юридичною особою за законодавством України, яке діє на підставі статуту і здійснює господарську діяльність у галузі сільського господарства. Діяльність СФГ « Мрія » здійснюється, в тому числі, згідно з нормами Закону України « Про фермерське господарство ». Засновником цієї юридичної особи і головою фермерського господарства є [PERSON] ( а.с. 9). Відповідно до п.1.2 Статуту ( а.с.9 ) членами СФГ « Мрія» є [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Пункт 1.5 встановлює, що СФГ не відповідає по зобовязаннях держави та його членів. Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 17 лютого 2015 року було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 1 766 680 грн. заборгованості за договором позики. Суд вважає, що дане рішення стосується лише [PERSON] ( як фізичної особи ) і громадянина [PERSON] ( а.с.16-18). СФГ «МРІЯ» стороною у цій справі не було і питання щодо його прав та обов'язків не вирішувалося. На підставі зазначеного судового рішення, за заявою стягувача судом було видано виконавчий лист після чого, 06.08.2015 року державним виконавцем ВДВС Баришівського РУЮ [PERSON] відкрито виконавче провадження № 48371607. Учасниками виконавчого провадження є державний виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерти, спеціалісти, перекладачі, суб'єкти оціночної діяльності - суб'єкти господарювання (частина 1 статті 7 Закону). Згідно з нормами частин 1, 2 статті 8 Закону сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом. Заходами примусового виконання рішень, відповідно до статті 32 Закону, є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням. Відповідно до положень пунктів 5, 6 частини 3 статті 11 Закону державний виконавець має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку. Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації (частина 1 статті 52 Закону). Згідно з частиною 2 статті 57 Закону арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем зокрема, шляхом проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Таким чином, примусові заходи, пов'язані з виконанням рішення суду, зокрема, арешт майна та коштів, спрямовуються безпосередньо та винятково на боржника, визначеного у виконавчому документі. Зі змісту виконавчого листа Баришівського районного суду Київської області від 8 травня 2015 року № 2/355/21/15 та постанови державного виконавця ВДВС Баришівського РУЮ [PERSON] від 6 серпня 2015 року вбачається, що боржником у цьому виконавчому провадженні є [PERSON] СФГ «МРІЯ» не є боржником або іншою стороною виконавчого провадження № 48371607. Положеннями ЦК України передбачено, що юридична особа є самостійним суб'єктом цивільного права, організацією, створеною і зареєстрованою у встановленому законом порядку, яка може мати у власності будь-яке майно. Згідно зі статтями 19, частиною 1 статті 20 Закону України «Про фермерське господарство» майно фермерського господарства належить йому на праві власності. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (частина 2 статті 321 ЦК України). За правилами частини 3 ст.96 ЦК України, учасник ( засновник ) юридичної особи не відповідає за зобов'язаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобов'язаннями її учасника (засновника), крім випадків, встановлених установчими документами та законом. Таким чином суд вважає, що оскільки рішенням Баришівського районного суду Київської області від 17.02.2015 року питання щодо прав і обовязків СФГ « Мрія» не вирішувалося, воно не має та не може мати статусу боржника у відповідному виконавчому провадженні та, як юридична особа, не відповідає і не може відповідати за особистими, не повязаними з її господарською діяльністю, зобовязаннями боржника [PERSON], а тому, арешт майна СФГ « Мрія» на думку суду, є незаконним, а тому, позовні вимоги визнаються судом обгрунтованими. Цивільне процесуальне законодавство встановлює правила розподілу судових витрат в залежності від того, на користь якої сторони (позивача чи відповідача) прийнято рішення по цивільній справі. Відповідно до ст. 88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. 23.12.2015 року позивачем СІГ « Мрія» відповідно до квитанції № 11029 сплачено судовий збір в розмірі 1218 грн., а тому, вказана сума підлягає до стягнення на користь позивача із відповідача пропорційно задоволеному позову.

Outcome: approved