Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-13 00:00:00

ТОВ Компанія з\~управління активами\~«Прімоколект-Капітал» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 12.06.2009 у сумі 111825,50 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 31555,32 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 19198,40 грн., заборгованості за пенею у розмірі 61071,78 грн. та судові витрати у розмірі 1921,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 12.06.2009 між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено договір про відкриття та порядок ведення рахунку покриття міжнародної платіжної картки VIZA Альфа-Банк з відновлювальною кредитною лінією фізичної особи-резидента. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору утворилася заборгованість. ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» 18.12.2012 уклали договір про відступлення права вимоги. Між ТОВ Фінансова компанія «Кредит-Капітал» та ТОВ Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» 27.12.2012 укладено договір про відступлення права вимоги. Згідно договору позивач набув статуту кредитора. Станом на 07.10.2019 відповідач має заборгованість перед позивачем у розмірі 111825,50 грн., яку в добровільному порядку не сплачує. ТОВ Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» просить стягнути з [PERSON] борг за вказаним договором про відступлення права вимоги у розмірі 111825,50 грн. Ухвалою суду від 25.11.2020 справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від відповідача відзиву на позов, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило, представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності. За таких обставин, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи за відсутності учасників справи та ухвалити заочне рішення на підставі доказів, які є в матеріалах справи, без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 12.06.2009 між ПАТ «АЛЬФА-БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № 490153510 за змістом п.п. 1.1 якого банк надає позичальнику кредит в сумі 33734,32 грн., а позичальник зобов`язується своєчасно та у повному обсязі виплачувати банку проценти за користування кредитом у розмірі 0,01 % річних та комісію за дії банку, що вчиняються на користь позичальника з метою сприяння останньому у виконанні ним своїх зобов`язань за цим договором у розмірі 2 % від суми кредиту за кожний місяць користування кредитом, а також виконати інші умови договору та повертати кредит банку в сумах та в строки, визначені графіком платежів та розрахунком сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки. З урахуванням вартості супутніх послуг, але в будь-якому випадку не пізніше 12.06.2015. Банк свої зобов`язання виконав та надав кредит відповідачу, натомість [PERSON] припинив вносити платежі внаслідок чого утворилася заборгованість. Між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» 18.12.2012 було укладено договір про відступлення права вимоги № 2012-1-2/1 за змістом п. 2.1 якого цедент передає (відступає) цесіонарію, а цесіонарій набуває належне цедентові право вимоги до боржників за кредитними договорами, перелік яких міститься в Додатку № 1 до Договору. Договором сторони погодили, що до цесіонарія переходять всі права, які належать цеденту за основними договорами (в тому числі право на донарахування штрафних санкцій на умовах передбачених основними договорами). Між ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» та ТОВ Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» 27.12.2012 будо укладено договір про відступлення права вимоги № 2012-1-2/1 за змістом п. 2.1 якого цедент передає (відступає) цесіонарію, а цесіонарій набуває належне цедентові право вимоги до боржників за кредитними договорами, перелік яких міститься в Додатку № 1 до Договору. Договором сторони погодили, що до цесіонарія переходять всі права, які належать цеденту за основними договорами (в тому числі право на донарахування штрафних санкцій на умовах передбачених основними договорами). За змістом ч. 1 ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього \~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідо к передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України). В матеріалах справи міститься вимога ТОВ Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» від 19.09.2020 № Х22, якою відповідача повідомлено про заміну кредитора та необхідність сплати кредитної заборгованості. Судом встановлено, що [PERSON] не виконав обумовлених кредитним договором обов`язків по поверненню кредиту після закінчення строку дії договору, має заборгованість, що у свою чергу свідчить про порушення прав кредитора. Розрахунок заборгованості відповідачем не спростовано, про застосування позовної давності не заявлено. Відповідно положень п. 8.4 кредитного договору від 12.06.2009 № 490153510, сторони домовились про те, що позовна давність за спорами, що випливають із даного договору, включаючи, але не обмежуючись відшкодуванням збитків, сплати неустойок (штрафів, пені) тощо, становить 50 років. Сторонами встановлено, що вказане застереження до цього договору є договором про збільшення позовної давності. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Згідно до ст. 610 ЦК України,\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Зі ст. 1054 ЦК України встановлюється, що \~\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ ст. 1048 цього Кодексу. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України). Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (ч. 1 ст. 550 ЦК України). Суд, вирішуючи питання про задоволення позовних вимог, виходить з презумпції правомірності правочину вищезазначеного кредитного договору (ст. 204 ЦК України), а також презумпції обов`язковості договору (ст. 629 ЦК України). Суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки відповідач свої зобов`язання за укладеним кредитним договором належним чином не виконує, наявна за вищевказаним кредитним договором заборгованість відповідачем до теперішнього часу у добровільному порядку не погашена, тому заборгованість за вищевказаним кредитним договором у розмірі 111825,50 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у судовому порядку. З урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 1921,00 грн.

Outcome: approved