Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» звернулося до суду з цим позовом до [PERSON] і просило стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 8 486,24 грн. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує у позовній заяві на те, що 26.08.2015 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та гр. [PERSON] було укладено кредитний договір № Р99.200.73028, згідно з яким відповідач отримав кредит в розмірі 8700 грн., зі сплатою 22 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Банк повністю виконав свої зобов'язання згідно кредитного договору, та надав відповідачу кредитні кошти. Станом на 17.11.2016 року відповідач не повернув банку отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки та комісію, на загальну суму 8487,2 грн. 17.11.2016 р. між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «РАНТЬЕ» та ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ІДЕЯ БАНК» укладено договір факторингу № 17/11-1, згідно якого первісний кредитор відступив новому кредитору з 17.11.2016 р., а новий кредитор набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Також 28.02.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СЕРЕТ», яке змінило найменування на ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС», відповідно до чинного законодавства України, був укладений договір факторингу № 28/02-1, за умовами якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № Р99.200.73028 від 26.08.2015, за яким відповідач являєтеся боржником. Станом на 28 лютого 2017 року (дата відступлення права вимоги) загальна заборгованість за кредитним договором Р99.200.73028 становила 8487,2 грн. Станом на 22.02.2018 року заборгованість за кредитним договором становить 8 486,24 грн., із них: -за тілом кредиту 6 791,17 грн., -за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями 1695,07грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, однак на адресу суду від нього надійшла заява, у якій він просить розглядати справу за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, позов просить задовольнити, проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить, зокрема, оголошення про виклик відповідачки для участі у судовому засіданні, яке було опубліковано на сайті Ладижинського міського суду Вінницької області за посиланням https://lgm.vn.court.gov.ua/sud0211/pres-centr/ogoloshenya_pro_vukluk/. Заяви про відкладення розгляду справи, або розгляду справи за її відсутності до суду відповідачка не направляла. Відповідно до ч. 4 ст. 223, п. 1 ч. 1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з тим, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши та дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав. Як слідує зі змісту ст.526,527 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно із ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строки, встановлені договорами. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі - відшкодування збитків. У відповідності до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. У свою чергу під збитками законодавець у ст. 22 ЦК України розуміє витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Пунктом 2 ст. 1050 ЦК передбачено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. ст. 1077, 1078 ЦК за договором факторингу (фінансування під віступления права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога). Судом встановлено, що за [PERSON] рахується заборгованість перед ТОВ «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» за кредитним договором, яка станом на 22.02.2018 року становить 8 486,24 грн., із них: - за тілом кредиту 6 791,17 грн., - за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями 1695,07грн. За таких обставин та у контексті наведених правових норм регулювання предмета спору, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, доведені належними та допустимими доказами, а відтак підлягають до задоволення у повному обсязі. Також з відповідача, відповідно до ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1 762 грн. 00 коп. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved