overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

ТОВ «Мігфінанс» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що згідно договору позики № 2013-01-00017 від 18.09.2013 року, позивач надав відповідачу короткострокову позику в розмірі 500,00 гривень, зі сплатою 2,0 % за кожний день користування позичальником грошовими коштами. Оскільки в порушення умов договору, відповідач у встановлені строки позику та інші передбачені договором платежі не сплатила, позивач вимушений звернутись з цим позовом до суду. Представник ТОВ «Мігфінанс», будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, надала суду заяву в якій підтримала позовні вимоги, просить розглянути справу в її відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання на повторний виклик до суду не з'явилась, про день, час, місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідно до п. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що згідно договору позики № 2013-01-00017 від 18.09.2013 року, ТОВ «Мігфінанс» надало [PERSON] короткострокову позику в розмірі 500,00 гривень, зі сплатою 2,0 % за кожний день користування позичальником грошовими коштами Відповідно до ст. 1046 ЦК Украины за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідач встановлені договором терміни повернення позики та сплати відсотків не дотримується. Станом на 05.09.2014 року заборгованість складає: 500,00 гривень - основний борг; 3 430,00 гривень проценти за користування позикою; 3 270,00 гривень - пеня за час прострочення; 250,00 гривень - штраф; а всього 7 450,00 гривень. За таких обставин суд вважає можливим стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Мігфінанс» заборгованість за договором позики № 2013-01-00017 від 18.09.2013 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

ТОВ «Мігфінанс» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що згідно договору позики № 2013-01-00047 від 12.10.2013 року, позивач надав відповідачу короткострокову позику в розмірі 1900,00 гривень, зі сплатою 2,0 % за кожний день користування позичальником грошовими коштами. Оскільки в порушення умов договору, відповідач у встановлені строки позику та інші передбачені договором платежі не сплатила, позивач вимушений звернутись з цим позовом до суду. Представник ТОВ «Мігфінанс», будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, надала суду заяву в якій підтримала позовні вимоги, просить розглянути справу в її відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання на повторний виклик до суду не з'явилась, про день, час, місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідно до п. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що згідно договору позики № 2013-01-00047 від 12.10.2013 року, ТОВ «Мігфінанс» надало [PERSON] короткострокову позику в розмірі 1 900,00 гривень, зі сплатою 2,0 % за кожний день користування позичальником грошовими коштами. Відповідно до ст. 1046 ЦК Украины за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідач встановлені договором терміни повернення позики та сплати відсотків не дотримується. Станом на 05.09.2014 року заборгованість складає: 1 900,00 гривень - основний борг; 9 538,00 гривень проценти за користування позикою; 9 044,00 гривень - пеня за час прострочення; 250,00 гривень - штраф; а всього 20 732,00 гривень. За таких обставин суд вважає можливим стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Мігфінанс» заборгованість за договором позики № 2013-01-00047 від 12.10.2013 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

ТОВ «Мігфінанс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 13717,68грн. Відповідач в судове засідання викликався належним чином, але не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. Враховуючи думку позивача, у відповідності до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. У відповідності зі ст.11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У судовому засіданні встановлено, що 18.05.2013року позивач передав відповідачу в борг 400грн., які відповідач зобов'язався повернути в строк до 27.05.2013року, що підтверджується договором позики №2013-01-00016 та видатковим касовим ордером від 18.05.2013року, відповідно до п.1Договору позикодавець надає позичальнику позику з нарахуванням відсотків 2% за кожен день користування позичальником грошовими коштами(732%річних). Форма та зміст договору позики між сторонами відповідає вимогам ст.ст.1046,1047 ЦК України. Відповідно до вимог ст.ст. 625, 1049 ЦК України в зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань за договором позики станом на 14.04.2014р. заборгованість складає 13717,68грн., яка складається з: сума основного боргу -400грн., 2% відсотки за користування грошовими коштами 332 днів-2656грн., 2% пені за кожен день від суми заборгованості, що накопичилася за невиконання позичальником зобов'язань по поверненню позики-10661,68грн., штраф за прострочення сплати відсотків більше ніж за три дні -250грн. Згідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не надав суду жодного доказу належного та допустимого у відповідності до ст.ст.57,58 ЦПК України щодо заперечень проти позову. Тому суд доходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і повинні бути задоволені. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується правилами ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

ТОВ «Мігфінанс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 23354,8грн. Відповідач в судове засідання викликався належним чином, але не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. Враховуючи думку позивача, у відповідності до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. У відповідності зі ст.11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У судовому засіданні встановлено, що 06.08.2013року позивач передав відповідачу в борг 1000грн., які відповідач зобов'язався повернути в строк до 22.08.2014року, що підтверджується договором позики №2013-02-00161 та видатковим касовим ордером від 06.08.2013року, відповідно до п.1Договору позикодавець надає позичальнику позику з нарахуванням відсотків 2% за кожен день користування позичальником грошовими коштами(732%річних). Форма та зміст договору позики між сторонами відповідає вимогам ст.ст.1046,1047 ЦК України. Відповідно до вимог ст.ст. 625, 1049 ЦК України в зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань за договором позики станом на 17.04.2014р. заборгованість складає 23354,8грн., яка складається з: сума основного боргу -1000грн., 2% відсотки за користування грошовими коштами 255 днів-5100грн., 2% пені за кожен день від суми заборгованості, що накопичилася за невиконання позичальником зобов'язань по поверненню позики-17254,8грн. Згідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не надав суду жодного доказу належного та допустимого у відповідності до ст.ст.57,58 ЦПК України щодо заперечень проти позову. Тому суд доходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і повинні бути задоволені. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується правилами ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

ТОВ «Мігфінанс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 26362грн. Відповідач в судове засідання викликався належним чином, але не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. Враховуючи думку позивача, у відповідності до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. У відповідності зі ст.11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У судовому засіданні встановлено, що 23.08.2013року позивач передав відповідачу в борг 1000грн., які відповідач зобов'язався повернути в строк до 05.09.2013року, що підтверджується договором позики №2013-03-00003 та видатковим касовим ордером від 23.08.2013року, відповідно до п.1Договору позикодавець надає позичальнику позику з нарахуванням відсотків 2% за кожен день користування позичальником грошовими коштами(732%річних). Форма та зміст договору позики між сторонами відповідає вимогам ст.ст.1046,1047 ЦК України. Відповідно до вимог ст.ст. 625, 1049 ЦК України в зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань за договором позики станом на 19.05.2014р. заборгованість складає 26362грн., яка складається з: сума основного боргу-1000грн., 2% відсотки за користування грошовими коштами 270днів-5400грн., 2% пені за кожен день від суми заборгованості, що накопичилася за невиконання позичальником зобов'язань по поверненню позики-19712грн., штраф за прострочення сплати відсотків більше ніж за три дні -250грн. Згідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не надав суду жодного доказу належного та допустимого у відповідності до ст.ст.57,58 ЦПК України щодо заперечень проти позову. Тому суд доходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і повинні бути задоволені. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується правилами ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

ТОВ «Мігфінанс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 28187,2грн. Відповідач в судове засідання викликався належним чином, але не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. Враховуючи думку позивача, у відповідності до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. У відповідності зі ст.11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У судовому засіданні встановлено, що 08.07.2013року позивач передав відповідачу в борг 1000грн., які відповідач зобов'язався повернути в строк до 14.07.2014року, що підтверджується договором позики №2013-01-00138 та видатковим касовим ордером від 08.07.2013року, відповідно до п.1Договору позикодавець надає позичальнику позику з нарахуванням відсотків 2% за кожен день користування позичальником грошовими коштами(732%річних). Форма та зміст договору позики між сторонами відповідає вимогам ст.ст.1046,1047 ЦК України. Відповідно до вимог ст.ст. 625, 1049 ЦК України в зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань за договором позики станом на 14.04.2014р. заборгованість складає 28187,2грн., яка складається з: сума основного боргу -1000грн., 2% відсотки за користування грошовими коштами 280 днів-5620грн., 2% пені за кожен день від суми заборгованості, що накопичилася за невиконання позичальником зобов'язань по поверненню позики-21317грн., штраф за прострочення сплати відсотків більше ніж за три дні -250грн. Згідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не надав суду жодного доказу належного та допустимого у відповідності до ст.ст.57,58 ЦПК України щодо заперечень проти позову. Тому суд доходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і повинні бути задоволені. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується правилами ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

ТОВ «Мігфінанс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 28221,04грн. Відповідач в судове засідання викликався належним чином, але не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. Враховуючи думку позивача, у відповідності до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. У відповідності зі ст.11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У судовому засіданні встановлено, що 22.08.2013року позивач передав відповідачу в борг 1300грн., які відповідач зобов'язався повернути в строк до 28.08.2013року, що підтверджується договором позики №2013-02-00208 та видатковим касовим ордером від 22.08.2013року, відповідно до п.1Договору позикодавець надає позичальнику позику з нарахуванням відсотків 2% за кожен день користування позичальником грошовими коштами(732%річних). Форма та зміст договору позики між сторонами відповідає вимогам ст.ст.1046,1047 ЦК України. Відповідно до вимог ст.ст. 625, 1049 ЦК України в зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань за договором позики станом на 12.05.2014р. заборгованість складає 28221,04грн., яка складається з: сума основного боргу -1300грн., 2% відсотки за користування грошовими коштами 264днів-6864грн., 2% пені за кожен день від суми заборгованості, що накопичилася за невиконання позичальником зобов'язань по поверненню позики-20057,04грн. Згідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не надав суду жодного доказу належного та допустимого у відповідності до ст.ст.57,58 ЦПК України щодо заперечень проти позову. Тому суд доходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і повинні бути задоволені. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується правилами ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

ТОВ «Мігфінанс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 31685,2грн. Відповідач в судове засідання викликався належним чином, але не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. Враховуючи думку позивача, у відповідності до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. У відповідності зі ст.11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У судовому засіданні встановлено, що 27.08.2013року позивач передав відповідачу в борг 1500грн., які відповідач зобов'язався повернути в строк до 12.09.2013року, що підтверджується договором позики №2013-01-00318 та видатковим касовим ордером від 27.08.2013року, відповідно до п.1Договору позикодавець надає позичальнику позику з нарахуванням відсотків 2% за кожен день користування позичальником грошовими коштами(732%річних). Форма та зміст договору позики між сторонами відповідає вимогам ст.ст.1046,1047 ЦК України. Відповідно до вимог ст.ст. 625, 1049 ЦК України в зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань за договором позики станом на 17.04.2014р. заборгованість складає 31685,2грн., яка складається з: сума основного боргу -1500грн., 2% відсотки за користування грошовими коштами 234 дні-7020грн., 2% пені за кожен день від суми заборгованості, що накопичилася за невиконання позичальником зобов'язань по поверненню позики-22915,2грн., штраф за прострочення сплати відсотків більше ніж за три дні-250грн. Згідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не надав суду жодного доказу належного та допустимого у відповідності до ст.ст.57,58 ЦПК України щодо заперечень проти позову. Тому суд доходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і повинні бути задоволені. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується правилами ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved