Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-15 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. 16.09.2020 року начальник Малинського РЕМ Корнійчук С.М. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування вартості робіт на відновлення роботи лінії електропередач, в обґрунтування якого зазначив, що 28.05.2020 року в с. Діброва Малинського району Житомирської області [PERSON] , керуючи автомобілем марки «OPEL ASTRA», д.н.з. [NUMBER] , здійснив пошкодження опори №7 повітряної лінії електропередач 0,4кВ, Л-1 від КТП №206. Постановою Малинського районного суду Житомирської області від 11.06.2020 року у справі №283/1140/20 [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна) та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. В результаті скоєного правопорушення АТ «Житомиробленерго» в особі Малинського РЕМ була спричинена майнова шкода. Вартість ремонтних робіт по відновленню цілісності лінії електропередач та встановлення електроопори становить 12948,11 грн., а тому позивач просить стягнути з [PERSON] заподіяну шкоду та судові витрати. Представник позивача Возна Т.М., яка діє на підставі довіреності №08/17476 від 24.12.2019 року, в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги АТ «Житомиробленерго» в особі Малинського РЕМ визнав у повному обсязі, не заперечив щодо задоволення позову, просив проводити розгляд справи без його участі. Суд, дослідивши надані докази в межах позовних вимог, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Судом встановлено, що 28.05.2020 року, близько 06 год. 20 хв., [PERSON] в с. Діброва Малинського району Житомирської області на перехресті вул. Шевченка та провул. Південний, керуючи автомобілем марки «OPEL ASTRA», д.н.з. [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості для руху, не врахував дорожньої обстановки та скоїв наїзд на світлову опору №7 повітряної лінії електропередач 0,4кВ, Л-1 від КТП №206. В результаті дорожньо-транспортної пригоди заподіяно шкоду Малинському РЕМ АТ «Житомиробленерго». Дані обставини встановлені судом під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП, вчинене [PERSON] . Вказаною постановою суду відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. (а.с.17-18). Згідно локального кошторису на ремонтні роботи №05/2020 на ремонт ПЛ-0,4кВ (заміна опори) ПЛ-0,4кВ Л-3 КТП-206 в с. Діброва, опора №7, зведений кошторисний розрахунок становить 12948,11 грн. (а.с.7-9). Таким чином, діями відповідача позивачу була завдана майнова шкода у даному розмірі. З метою досудового врегулювання спору відповідачу було направлено на адресу його місця проживання досудове попередження №789 від 13.07.2020 року, разом з кошторисом на ремонтні роботи та листом Малинського відділення поліції (а.с.6,14-15), однак добровільно [PERSON] позивачу збитки не відшкодував. Мотиви та застосовані норми права. Згідно з ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зроби; або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ст. ст. 1166, 1167 ЦК України, основною підставою для відшкодування матеріальних і моральних збитків є вині дії або бездіяльність особи, що її завдала і які виявились наслідком їх спричинення. За змістом ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Згідно Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України, шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Враховуючи вказані вище положення, а також досліджені матеріали справи, суд вважає, що у даному випадку [PERSON] слід розцінювати як завдавача шкоди АТ «Житомиробленерго», внаслідок пошкодження майна останнього в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 28.05.2020 у с. Діброва Малинського району Житомирської області за участю автомобіля під його керуванням, оскільки з провадження у справі про адміністративне правопорушення за фактом ДТП вбачається, що [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності. Також при прийнятті рішення суд враховує визнання позову відповідачем. Таким чином, з [PERSON] підлягає примусовому стягненню сума заподіяної шкоди, що з врахуванням заявлених вимог, становить 12948,11 грн. Крім того, суд стягує з відповідача 2102 грн. судового збору, сплачених позивачем при поданні позовної заяви до суду.

Outcome: approved