Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 липня 2009 року, від шлюбу мають одну неповнолітню дитину, а саме: сина - [PERSON], [INFO]. Дитина постійно проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні. У зв'язку з тим, що подружні стосунки у них з чоловіком не склалися через несумісність характерів, різні погляди на життя, все це призвело до того, що вони з чоловіком втратили почуття любові і поваги один до одного, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, припинили подружні стосунки, наміру примиритися з ним немає, їх шлюб носить формальний характер, матеріальної допомоги на утримання сина відповідач не надає, позивачка звернулася з даним позовом до суду і просить шлюб розірвати та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча про місце, дату і час слухання справи повідомлялася належним чином і в установлений строк. Від неї до суду надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує і просить позов задоволити, на стягненні з відповідача на її користь судових витрат не наполягає. В разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти розгляду справи у його відсутності та винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином і в установлений строк повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи. Подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги визнає частково і просить стягувати з нього аліменти в розмірі 1/4 частини від заробітку щомісячно. В разі неявки в судове засідання позивачки не заперечив проти розгляду справи у її відсутності. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає за можливе справу слухати у відсутності сторін, на підставі наявних у справі документів. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 липня 2009 року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину, сина - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з матір'ю і перебуває на її утриманні. Подружнє життя у сторін не склалося, вони тривалий час подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, хоча працює ревізором в Головному управлінні ДФС у Рівненській області і отримує постійний заробіток. Суд, відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, прийшов до переконання, що дана сім'я існує формально, примирення подружжя неможливе, їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них та інтересам їх неповнолітньої дитини. Тому суд вважає за необхідне і доцільне розірвати шлюб між ними. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 183 Сімейного кодексу України передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Враховуючи, що відповідач є здоровим, працездатним, працює і отримує заробітну плату, інших утриманців не має, тому суд вважає, що він може сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини (сина), і аліменти з нього мають бути стягнуті в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу). Встановлюючи вказаний розмір аліментів, суд враховує всі обставини справи у їх сукупності, а саме: стан здоров'я відповідача і позивачки та їх неповнолітньої дитини, матеріальний стан відповідача та позивачки. Крім того, судом береться до уваги і вимога ст.182 СК України про мінімальний розмір аліментів. На думку суду, таке рішення буде законним, справедливим і відповідатиме інтересам неповнолітньої дитини та сприятиме її належному утриманню, а сума аліментів є реальною для стягнення в даному регіоні. Відповідно до п.1 ч.1 і ч.2 ст.367 ЦПК України суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В зв'язку з задоволенням позову з відповідача належить стягнути і судовий збір по вимозі про стягнення аліментів, як це передбачено ст.88 ЦПК України, від сплати якого була звільнена позивачка при подачі позову до суду. Що ж стосується стягнення з відповідача на користь позивачки сплаченого нею судового збору по вимозі про розірвання шлюбу, то враховуючи, що позивачка не наполягає на його стягненні, він стягненню не підлягає.

Outcome: approved