overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

Сторони 18 травня 1991 року уклали шлюб. За час перебування у шлюбі в них [INFO] року народився син [PERSON] та [INFO] року - син [PERSON]. 03 серпня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. На обґрунтування позовних вимог зазначила, що спільне життя із відповідачем не склалося із-за несумісності характерів, внаслідок чого між ними постійно виникають непорозуміння і сварки. На ґрунті сімейно-побутових проблем у них розвинулась неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги. На даний час припинили спільне проживання однією сім'єю. Просить суд розірвати шлюб укладений між нею і відповідачем, залишити їй прізвище [PERSON]. Позивач при розгляді справи позовні вимоги підтримала повністю, наполягає на розлученні. Відповідач позов визнав та пояснив, що дійсно сім'я розпалася, протягом останніх восьми років не проживають як подружжя. У зв'язку з визнанням відповідачами позову, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд, відповідно до ст. ст. 200, 206 ЦПК України, враховуючи наявність для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом установлено, що сторони з 18 травня 1991 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що стверджено свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 6). За час перебування у даному шлюбі в подружжя [INFO] року народився син [PERSON] та [INFO] року - син [PERSON], що вбачається із свідоцтв про народження (а.с. а.с. 7, 8). Згідно ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позивач має право на звернення до суду із позовом про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини вісім років назад і поновлення їх неможливе. Відповідач позов визнав, що свідчить про небажання його зберегти сім'ю, а тому шлюб носить формальний характер. Стосунки, що склалися між сторонами на даний час, дають підстави суду відповідно до ст. 112 СК України для розірвання шлюбу, оскільки збереження його суперечить інтересам позивача і це має істотне значення. Суд, згідно ст. 113 СК України, після розлучення залишає позивачу прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Сторони 19 вересня 2012 року зареєстрували шлюб у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції. Вказуючи на те, що спільне життя із відповідачем не склалося у зв'язку із відсутністю почуттів, взаємної поваги і довіри одне до одного, позивач звернувся з позовом до суду про розірвання шлюбу. Позивач у відкрите судове засідання не з'явився, але на адресу суду від нього надійшло письмова заява, в якій позивач свої позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити. Відповідач [PERSON], в судове засідання повторно не з'явилася, хоча про час слухання справи була повідомлена шляхом направлення поштового повідомлення за зареєстрованим місцем проживання в порядку, визначеному ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Причини своєї неявки суд не повідомила, заперечень проти позову не подала. За вказаних обставин розгляд справи був проведений без участі сторін на підставі наявних в справі доказів. Розглянувши матеріали позовної заяви, дослідивши наявні докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні спільне життя сторін в подальшому не можливе і відновлювати сімейні стосунки вони наміру не мають. Вказане свідчить, що подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам кожного з них, а тому відповідно до ст. 112 СК України шлюб між ними слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

Сторони 19 жовтня 2007 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Диканського районного управління юстиції у Полтавській області. Вказуючи на те, що спільне життя із відповідачем не склалося через різні погляди на життя, у зв'язку з чим виникали постійні сварки, позивач звернувся з позовом до суду про розірвання шлюбу, так як у добровільному порядку розірвати шлюб через РАЦС відповідач відмовляється. Позивач та відповідач в судове засідання не з'явилися, але на адресу суду від них надійшли письмові заяви в яких позивач свої позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити, а відповідач позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Враховуючи те, що позивач позов підтримав, відповідач його визнала, розгляд даної справи по суті був проведений, відповідно до ст. 130 ч.4 ЦПК України, у попередньому судовому засіданні. Розглянувши матеріали позовної заяви, дослідивши наявні докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні спільне життя сторін в подальшому не можливе і відновлювати сімейні стосунки вони наміру не мають. Вказане свідчить, що подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам кожного з них, а тому відповідно до ст. 112 СК України шлюб між ними слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

Сторони 19 жовтня 2010 року уклали шлюб. Від даного шлюбу 05 вересня 2003 року народився син [PERSON]. 31 серпня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. На обґрунтування позовних вимог зазначила, що після реєстрації шлюбу спільне життя погіршилось через зловживання відповідачем спиртними напоями, вчинення насильства щодо неї. Вважає, що вони з відповідачем є різними людьми. Просить розірвати шлюб між нею і відповідачем. Позивач при розгляді справи позовні вимоги підтримала повністю, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач на розгляд справи не зявився, подав до суду заяву, де просить справу розглянути без його участі, не заперечує проти задоволення позову, про що підтвердив телефонним звязком за номером телефону [NUMBER]. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом установлено, що сторони з 19 жовтня 2010 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що стверджено свідоцтвом про шлюб (а.с. 3). Від даного шлюбу 05 вересня 2003 року народився син [PERSON] (свідоцтво про народження (а.с. 9). Згідно ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позивач має право на звернення до суду із позовом про розірвання шлюбу. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини і поновлення їх неможливе. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, що свідчить про його небажання зберегти сімю, а тому шлюб носить формальний характер. Стосунки, що склалися між сторонами на даний час, дають підстави суду відповідно до ст. 112 СК України для розірвання шлюбу, оскільки збереження його суперечить інтересам позивача і це має істотне значення. Суд, згідно ст. 113 СК України, після розлучення залишає позивачу прізвище [PERSON], оскільки клопотання про відновлення їй дошлюбного прізвища вона не заявляла. Задовольняючи позов, суд не стягує з відповідача в користь позивача понесені нею судові витрати, оскільки остання таких вимог не ставила.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

Сторони 19 липня 2014 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Диканського районного управління юстиції у Полтавській області, від якого мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Вказуючи на те, що спільне життя із відповідачем не склалося через різні погляди на життя та несумісність характерів, позивач звернувся з позовом до суду про розірвання шлюбу. Позивач та відповідач в судове засідання не з'явилися, але на адресу суду від них надійшли письмові заяви, в яких позивач свої позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити, а відповідач позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Враховуючи те, що позивач позов підтримав, відповідач його визнала, розгляд даної справи по суті був проведений, відповідно до ст. 130 ч.4 ЦПК України, у попередньому судовому засіданні. Розглянувши матеріали позовної заяви, дослідивши наявні докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні спільне життя сторін в подальшому не можливе і відновлювати сімейні стосунки вони наміру не мають. Вказане свідчить, що подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам кожного з них, а тому відповідно до ст. 112 СК України шлюб між ними слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

Сторони 19 листопада 2006 року уклали шлюб. Від даного шлюбу [INFO] року народився син [PERSON] та [INFO] року - дочка [PERSON]. 24 липня 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. На обґрунтування позовних вимог зазначила, що спільне життя не склалося із-за несумісності характерів, внаслідок чого постійно виникали сварки, які унеможливлюють спільне проживання. Із 17 лютого 2014 року переїхала на постійне місце проживання до своїх батьків в с. Видерта Камінь-Каширського району. Просить розірвати шлюб між нею і відповідачем, стягнути з останнього судові витрати за надання правової допомоги в розмірі 160 грн. Позивачка при розгляді справи позовні вимоги підтримала повністю, наполягає на розірванні шлюбу і просить стягнути судові витрати за надання правової допомоги. Відповідач позов визнав, про що повідомив телеграмою, де просить справу розглянути без його участі. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом установлено, що сторони з 19 листопада 2006 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що стверджено свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). Від даного шлюбу [INFO] року народився син [PERSON] та [INFO] року - дочка [PERSON] (свідоцтва про народження (а.с. а.с. 6, 7). Згідно ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позивачка має право на звернення до суду із позовом про розірвання шлюбу. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини і поновлення їх неможливе, останній час проживають окремо. Відповідач на розгляд справи не з'явився, у поданій телеграмі вказав, що позов визнав, що свідчить про його небажання зберегти сім'ю, а тому шлюб носить формальний характер. Стосунки, що склалися між ними на даний час, дають підстави суду відповідно до ст. 112 СК України для розірвання шлюбу, оскільки збереження його суперечить інтересам позивачки і це має істотне значення. Суд, згідно ст. 113 СК України, після розлучення залишає позивачці прізвище [PERSON], оскільки клопотання про відновлення їй дошлюбного прізвища вона не заявляла. Задовольняючи позов, суд стягує з відповідача в користь позивачки понесені нею судові витрати за надання правової допомоги в сумі 152 грн. 10 коп. згідно квитанції наданої позивачкою (а.с. 9).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

Сторони 19 травня 2007 року уклали шлюб. За час перебування у шлюбі в них 16 січня 2008 року народився син [PERSON] та 24 вересня 2010 року син [PERSON]. 23 серпня 2016 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. На обґрунтування позовних вимог зазначила, що спільне життя не склалося із-за різних характерів, інтересів та поглядів на життя, зловживання відповідачем спиртними напоями. Вважає, що примирення неможливе. Переконана, що подальше проживання з відповідачем неможливе. Просить розірвати шлюб між нею і відповідачем, після розлучення залишити їй прізвище [PERSON] та стягнути із відповідача судові витрати. Позивач при розгляді справи позовні вимоги підтримала повністю, наполягає на розлученні, оскільки термін на примирення бажаних наслідків не дав, відповідач продовжує зловживати спиртними напоями, влаштовує сварки. Вона проживає окремо, оскільки спільне проживання із відповідачем неможливе. Просить залишити прізвище [PERSON] та стягнути 551,20 грн. судових витрат. Відповідач позов не ви визнав та пояснив, що твердження позивача є надуманими, він бажає зберегти сімю в інтересах дітей. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає до повного задоволення. Судом установлено, що сторони з 19 травня 2007 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що стверджено свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). За час перебування у даному шлюбу в подружжя 16 січня 2008 року народився син [PERSON] та 24 вересня 2010 року син [PERSON] (свідоцтва про народження (а.с. а.с. 6, 7). Згідно ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позивач має право на звернення до суду із позовом про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини і поновлення їх неможливе. Стосунки, що склалися між ними на даний час носять явно ворожий характер, а тому наданий термін для примирення сторони не використали для збереження сімї. Позивач вдруге звертається із позовом про розірвання шлюбу. Вказані обставини дають підстави суду відповідно до ст. 112 СК України для розірвання шлюбу, оскільки збереження його суперечить інтересам позивача і це має істотне значення. Суд, згідно ст. 113 СК України, після розлучення залишає позивачу прізвище [PERSON]. Задовольняючи позов, суд у відповідності до ст. 88 ЦПК України стягує із відповідача в користь позивача понесені нею судові витрати у виді судового збору в розмірі 551,20 грн. (а.с. 1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

Сторони 19 червня 2009 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Диканського районного управління юстиції Полтавської області, від якого мають малолітню дитину - доньку [PERSON], 12. 07. [INFO]. Вказуючи на те, що спільне життя із відповідачем не склалося через постійні сварки між сторонами, позивач звернувся з позовом до суду про розірвання шлюбу. Позивач та відповідач в судове засідання не з'явилися, але на адресу суду від них надійшли письмові заяви в яких позивач свої позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити, а відповідач позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Розглянувши матеріали позовної заяви, дослідивши наявні докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні спільне життя сторін в подальшому не можливе і відновлювати сімейні стосунки вони наміру не мають. Вказане свідчить, що подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам кожного з них, а тому відповідно до ст. 112 СК України шлюб між ними слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

Сторони 20 вересня 1998 року уклали шлюб. За час перебування у шлюбі в них 06 січня 1999 року народився син [PERSON] та 16 червня 2001 року - дочка [PERSON]. 23 лютого 2017 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. На обґрунтування позовних вимог зазначила, що спільне життя не склалося із-за несумісності характерів, внаслідок чого між ними постійно виникають непорозуміння, сварки. Просить розірвати шлюб між нею і відповідачем, стягнути із останнього судові витрати. Позивач при розгляді справи позовні вимоги підтримала повністю, наполягає на розлученні та пояснила, що відповідач зловживає спиртними напоями, останнім часом проживає окремо від нього в своїх батьків. Просить не стягувати судові витрати. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце слухання, двічі на розгляд справи не зявився, причин неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає до повного задоволення. Судом установлено, що сторони з 20 вересня 1998 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що стверджено свідоцтвом про одруження (а.с. 6). За час перебування у даному шлюбі в подружжя 06 січня 1999 року народився син [PERSON] та 16 червня 2001 року дочка [PERSON] (свідоцтва про народження (а.с. 7). Згідно ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позивач має право на звернення до суду із позовом про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини і поновлення їх неможливе. Суд не знаходить підстав для надання терміну на примирення, оскільки відповідач на розгляд справи не зявився, заперечень проти позову не подав, що свідчить про небажання його зберегти сімю, а тому шлюб носить формальний характер. Стосунки, що склалися між ними сторонами на даний час, дають підстави суду відповідно до ст. 112 СК України для розірвання шлюбу, оскільки збереження його суперечить інтересам позивача і це має істотне значення. Суд, згідно ст. 113 СК України, після розлучення залишає позивачу прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

Сторони 20 вересня 2013 року уклали шлюб. За час спільного проживання в них 20 лютого 2002 року народився син [PERSON] та 10 лютого 2009 року дочка [PERSON]. 09 листопада 2017 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. На обґрунтування позовних вимог зазначила, що спільне життя із відповідачем не склалося через різні характери, погляди на життя, конфлікти. Просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем 20 вересня 2013 року, стягнути із [PERSON] судові витрати. Позивач при розгляді справи позовні вимоги підтримала повністю, наполягає на розлученні. Відповідач позов не визнав, не згідний на розлучення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає до повного задоволення. Судом установлено, що сторони з 20 вересня 2013 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що стверджено свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). За час спільного проживання в них 20 лютого 2002 року народився син [PERSON] та 10 лютого 2009 року дочка [PERSON] (свідоцтва про народження (а.с. а.с. 5, 6). Згідно ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позивач має право на звернення до суду із позовом про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, а тому поновлення їх неможливе. Суд не знаходить підстав для надання терміну на примирення, оскільки сторонам раніше надавався такий термін при попередньому розлученні і відносини, що склалися між ними, носять явно ворожий характер, а тому шлюб носить формальний характер. Стосунки, що склалися між сторонами на даний час, дають підстави суду відповідно до ст. 112 СК України для розірвання шлюбу, оскільки збереження його суперечить інтересам позивача і це має істотне значення. Задовольняючи позов, суд, відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягує із відповідача в користь позивача понесені нею і документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 640 грн. (а.с. 1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

Сторони 20 жовтня 2007 року зареєстрували шлюб у Стасівській сільській раді Диканського району Полтавської області, від якого мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Вказуючи на те, що спільне життя із відповідачем не склалося через постійні непорозуміння, у зв'язку з чим виникають сварки, тому позивач звернулася з позовом до суду про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але на адресу суду від неї надійшла письмова заява в якій вона вказує, шо свої позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час слухання справи був повідомлений шляхом направлення поштового повідомлення за зареєстрованим місцем проживання в порядку, визначеному ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Причини своєї неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не подав. За вказаних обставин розгляд справи був проведений без участі сторін на підставі наявних в справі доказів. Розглянувши матеріали позовної заяви, дослідивши наявні докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні спільне життя сторін в подальшому не можливе і відновлювати сімейні стосунки вони наміру не мають. Вказане свідчить, що подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам кожного з них, а тому відповідно до ст. 112 СК України шлюб між ними слід розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

Сторони 20 липня 1994 року зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Водянобалківської сільської ради Диканського району Полтавської області, від якого мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], 14. 12. [INFO] та доньку [PERSON], 09. 02. [INFO]. Вказуючи на те, що спільне життя із відповідачем не склалося через різні погляди на життя, у зв'язку з чим виникали постійні сварки, спільне господарство з відповідачем не ведеться, тому позивач звернулася з позовом до суду про розірвання шлюбу. Позивач та відповідач в судове засідання не з'явилися, але на адресу суду від них надійшли письмові заяви в яких позивач свої позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити, а відповідач позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Враховуючи те, що позивач позов підтримала, відповідач його визнав, розгляд даної справи по суті був проведений, відповідно до ст. 130 ч.4 ЦПК України, у попередньому судовому засіданні. Розглянувши матеріали позовної заяви, дослідивши наявні докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні спільне життя сторін в подальшому не можливе і відновлювати сімейні стосунки вони наміру не мають. Вказане свідчить, що подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам кожного з них, а тому відповідно до ст. 112 СК України шлюб між ними слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved