Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за користування тепловою енергією, посилаючись на наступні обставини. 1 жовтня 2008 року між позивачем та фізичною особою-підприємцем [PERSON] був укладений договір про поставку теплової енергії у нежитлове приміщення, яке вбудоване у житловий будинок № 9 по проспекту Миру у м. Краматорську Донецької області. 9 липня 2014 року записом № 22700060004007355, який внесено до ЄДРПОУ, підприємницьку діяльність відповідача припинено. Договір з ТОВ «Краматорськтеплоенерго» зберігає юридичну силу і по цей день, оскільки жодна зі сторін за правилами п. 11.4 Договору письмово не заявила про припинення його дії. Відповідач [PERSON] використовував теплову енергію для особистих потреб, оскільки вид діяльності у договорі ніяк не був повязаний з будь-якими технологіями. Відповідач спочатку не оплачував послуги належним чином, що було приводом для звернення до Господарського суду з відповідними позовами. А з жовтня 2013 року, взагалі припинив оплачувати послуги за отримання тепло і через це, станом на 30 квітня 2015 року заборгованість зросла до 24628,98 грн. Просили стягнути вказану заборгованість з відповідача на користь ТОВ «Краматорськтеплоенерго». В подальшому позивач збільшив позовні вимоги, посилаючись на те, що відповідачі за час судового спору, продовжували користуватися послугами позивача, самоусунулися від обовязку оплачувати одержану за жовтень 2015 -квітень 2016 року теплову енергію, через що розмір заборгованості збільшився. Просить стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] заборгованість за одержану теплову енергію у сумі 38004,06 грн., а також судові витрати. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі. Надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що дійсно 1 жовтня 2008 року між ним та ТОВ «Краматорськтеплоенерго» був укладений договір на постачання теплової енергії. Він ніколи не був і не є у теперішній час власником або співвласником цього приміщення або його частки, оскільки він здійснював підприємницьку діяльність у вищевказаному нежилому приміщенні виключно як орендар даного нежилого приміщення. В жовтні 2012 року він припинив здійснювати підприємницьку діяльність у вказаному нежилому приміщенні, у звязку чим повернув дане приміщення його власникам. В жовтні 2012 року вивіз належні йому речі, що використовувались ним у підприємницькій діяльності з нежилого приміщення, а також письмово,відповідним листом від 23.10.2012 року, повідомив ТОВ «Караматорськтеплоенерго» про припинення та розірвання договору № 690 від 01.10.2008 року, у звязку із закінченням строку даного договору. Таким чином, з 01.01.2013 року і по теперішній час у нього не виникло зобовязань щодо оплати теплової енергії за вказаним договором, оскільки цей договір припинив свою дію. Крім того, договір № 690 від 01.10.2008 року був укладений з [PERSON], тобто [PERSON] не є стороною вказаного договору, а тому у нього не виникло жодних зобовязань за цим договором. Просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився по невідомій суду причині, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, оголошенням через пресу. Про причину неявки суд не повідомив. Вислухавши представника позивача, відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статей 11,509 Цивільного кодексу України, зобовязання, тобто, правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязаня вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку, виникають, зокрема, з договору. Судом встановлено наступні обставини., 1 жовтня 2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» та фізичною особою підприємцем [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу (постачання) теплової енергії, згідно якого теплопостачальна організація ТОВ «Краматорськтеплоенерго» зобовязалася постачати теплову енергію споживачу [PERSON], а споживач зобовязався оплачувати надану теплову енергію за встановленими тарифами в строки та на умовах, передбачених вищезазначеним договором ( пункт 1.1 договору). Договір набув чинності з дня його підписання сторонами та скріплення печатками сторін та діє протягом одного календарного року з дня набрання його чинності. Якщо жодна із сторін за 30 календарних днів до закінчення строку дії договору не заявила про його розірвання, договір вважається продовженим сторонами на наступний рік. На даний момент вказаний договір не розірвано. Теплова енергія постачається на обєкти споживача в обсягах згідно Додатку № 2 «Перелік обєктів та обсяги постачання теплової енергії», що є невідємною частиною цього договору на такі потреби: опалення- в опалювальний період, гаряче водопостачання протягом календарного року, за умовами цього договору(п.2.1) Споживач здійснює розрахунок протягом 3 робочих днів з дня отримання споживачем акту-рахунку за умовами договору шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Теплопостачальної організації.(п.6.1) Згідно Додатку № 2 до договору № 690 від 01.10.2008 року, теплопостачання за вказаним договором здійснюється у приміщення по пр.Миру, 9. Як вбачається з матеріалів справи, згідно Актів-рахунків № 690-10 від 31.10.2013 р.; № 690-11 від 30.11.2013 р.; № 690-12 від 31.12.2013 р.;№ 690-1 від 31.01.2014 р.; № 690-2 від 28.02.2014 р.; № 690-3 від 31.03.2014 р.; № 690-4 від 30.04.2014 р.; № 690-10 від 31.10.2014 р.; № 690-11 від 30.11.2014 р.; № 690-12 від 31.12.2014 р.; № 690-1 від 31.01.2015 р.; № 690-2 від 28.02.2015 р.;№ 690-3 від 31.03.2015 р.;№ 690-4 від 30.04.2015 р.; № 690-10 від 31.10.2015 р.; № 690-11 від 30.11.2015 р.; № 690-12 від 31.12.2015 р.; № 690-1 від 31.01.2016 р.; № 690-2 від 29.02.2016 р.;№ 690-3 від 31.03.2016 р.; № 690-4 від 30.04.2016 р., позивачем здійснено нарахування наданих послуг з теплопостачання відповідачуу загальній сумі 38004,06 грн.Вказані Акти-рахунки надсилались на адресу відповідача засобами поштової кореспонденції, про що свідчать списки згрупованих внутрішніх поштових відправлень та фіскальні чеки. Згідно статей 525,526 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України,порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;2) зміна умов зобов'язання;3) сплата неустойки;4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 24 Закону України «Про теплопостачання» встановлено, що до основних обовязків споживача теплової енергії віднесено, зокрема, додержання вимог договору та нормативно-правових актів. Згідно ст. 1 Закону України « Про відповідальність субєктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги», субєкти підприємницької діяльності, які використовують нежилі будинки і приміщення, належні їм на праві власності або орендовані ними на підставі договору, для провадження цієї діяльності сплачують комунальні послуги за тарифами, які у встановленому законодавством порядку відшкодовують повну вартість їх надання та пропорційну частку витрат на утримання прибудинкової території. Виходячи з викладеного, та враховуючи те, що відповідач [PERSON] доказів погашення наявної суми боргу у повному обсязі не представив, обсяг спожитої теплової енергії наданими доказами не спростував, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Краматорськтеплоенерго» в сумі 38004,06 грн. підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію з відповідача [PERSON], суд вважає, їх не обґрунтованими, у звязку з тим, що договір купівлі-продажу (постачання) теплової енергії № 690 від 01.10.2008 року був укладений з фізичною особою-підприємцем [PERSON], а тому позивачем не надано доказів невиконання відповідачем [PERSON] зобовязань за вказаним договором, тому в цій частині позову слід відмовити. На підставі статей 88 ЦПК України, суд вважає також необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору у сумі 1218 грн. На підставі Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та

Outcome: approved