Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 серпня 2013 року, від шлюбу мають одну неповнолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні. У зв'язку з тим, що подружні стосунки у них з чоловіком не склалися через несумісність характерів, різні погляди на життя, у них відсутнє взаєморозуміння, відповідач не приділяв належної уваги сім'ї, що призвело до того, що вони припинили подружні стосунки, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, їх шлюб носить формальний характер, будь-якої допомоги на утримання дитини відповідач не надає, позивачка звернулася з даним позовом до суду і просить шлюб розірвати і стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в сумі по 1000 гривень щомісячно, а також аліменти на її утримання до досягнення дитиною віку трьох років в сумі по 500 гривень щомісячно і покласти на відповідача судові витрати по справі. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином і в установлений строк повідомлялася про слухання справи. Подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просить позов задоволити і справу слухали у її відсутності. В разі неявки відповідача не заперечила проти розгляду справи у його відсутності і ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином і в установлений строк повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи. Подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позов визнає частково, просить шлюб розірвати, згідний сплачувати аліменти на утримання дитини по 1000 гривень щомісячно. Що стосується позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини, то просить в цій частині відмовити, так як офіційно ніде не працює і йому буде складно сплачувати аліменти на утримання ще й дружини. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає можливим слухати справу у відсутності сторін, на підставі наявних документів. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 серпня 2013 року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину, сина - [PERSON], [INFO]. Дитина на даний час проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні. Сторони тривалий час подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, у них різні бюджети, на примирення не згідні, матеріальної допомоги на утримання сина відповідач не надає. Суд, відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, прийшов до переконання, що дана сім'я існує формально, примирення подружжя неможливе, їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них та інтересам їх неповнолітньої дитини. Тому суд вважає за необхідне і доцільне розірвати шлюб між ними. На думку суду, неповнолітню дитину необхідно залишити з матір'ю, про що позивачка просить у позовній заяві і проти чого відповідач не заперечує. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 184 Сімейного кодексу України передбачає, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що відповідач є здоровим, працездатним, працює неофіційно, але має мінливий дохід, інших утриманців немає, доказів, які б це спростовували суду не надано, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково і стягненню підлягають аліменти на утримання дитини в сумі по 1000 гривень щомісячно. Встановлюючи вказаний розмір аліментів на утримання дитини, суд враховує всі обставини справи у їх сукупності, а саме стан здоров'я відповідача і дитини, його матеріальний стан і матеріальний стан позивачки і дитини. Крім того, судом береться до уваги і вимога ст.182 СК України про мінімальний розмір аліментів. Також враховується і та обставина, що відповідач погоджується сплачувати аліменти на утримання дитини у вказаній сумі. Що стосується стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, то суд вважає, що в цій частині позов підлягає до задоволення частково. Відповідно до ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. А частина 4 цієї ж статті встановлює таке право дружини незалежно від того чи вона працює і незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, але сума аліментів має бути зменшена до 200 гривень, оскільки стягнення аліментів на утримання дружини в більшій сумі може поставити відповідача у скрутне матеріальне становище. На думку суду, таке рішення буде законним і відповідатиме інтересам позивачки, неповнолітньої дитини та сприятиме їх належному утриманню. Відповідно до п.1 ч.1 і ч.2 ст.367 ЦПК України суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В зв'язку з частковим задоволенням позову з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір по вимозі про стягнення аліментів, від сплати якого була звільнена позивачка при подачі позовної заяви до суду, а також стягнути на користь позивачки сплачений нею судовий збір по вимозі про розірвання шлюбу, що передбачено ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved