Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

ТОВ «Колекторське Агентство Фактор» 13.02.2015 року звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 15.05.2013 р. між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № R53100421053B, за умовами якого банк надав відповідачу грошові кошти на умовах платності, строковості та повернення в розмірі 22700,00 грн., а відповідач зобов'язався в порядку та на умовах визначених договором повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування кредитними коштами, неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах визначених договором. Банк свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти в розмірі встановленому договором. 20.05.2014 р. між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Факторингова компанія «ФК Факторинг» було укладено договір про відступлення права вимоги № 200514нв, відповідно до якого ТОВ «Факторингова компанія «ФК Факторинг» набуло право грошової вимоги до боржника реального та належного виконання обов'язків за договором № R53100421053B від 15.05.2013 р. 20.05.2014 р. між ТОВ «Факторингова компанія «ФК Факторинг» та ТОВ «Колекторське Агентство Фактор» було укладено договір про відступлення прав вимог № 20/05/14-ц, за яким ТОВ «Факторингова компанія «ФК Факторинг» передало ТОВ «Колекторське Агентство Фактор» право вимоги до боржника реального та належного виконання обов'язків за кредитним договором № R53100421053B від 15.05.2013 р. Відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує, в результаті чого станом на 03.02.2015 р. утворилась заборгованість в сумі 30974,31 грн., з яких 23376,84 грн. - заборгованість по тілу кредиту, була передана банком, 7597,47 грн. - пеня за прострочення повернення кредитних ресурсів відповідно до п. 5.1 кредитного договору. Просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості, а також стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, надіславши на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, стягнути судові витрати, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача, просить справу розглянути на підставі доказів, наявних у справі. (а.с. 52, 81). Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача відповідно до ст. 158 ч.2 ЦПК України, враховуючи що сторона скористалась своїми процесуальними правами. Відповідач [PERSON], місце проживання, місцезнаходження та місце роботи якого на час розгляду справи невідоме (а.с. 71) в судове засідання не з'явився, з невідомих суду причин, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» № 57 від 28.03.2015 р. (а.с. 78-79), заяви про відкладення розгляду справи, розгляд справи у його відсутність не надав, поважності причин неявки суду не повідомив, позов не оспорив. Згідно ч. 9 ст. 74 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. А тому слід вважати, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, свій обов'язок повідомити суд про причини неявки у судове засідання, передбачений ч. 2 ст. 77 ЦПК України не виконав, позов не оспорив. Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст. 169 ЦПК України не вбачається. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповноважними, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі матеріалів про права та взаємовідносини сторін та ухвалити заочне рішення, оскільки проти такого вирішення справи не заперечив позивач, про що вказав у наданій суду заяві. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що між ПАТ «ВТБ Банк» та відповідачем [PERSON], за заявою-анкетою останнього (а.с.28-30), укладено кредитний договір № R53100421053B від 15.05.2013 р. із додатками (а.с. 20-26), за умовами якого Банк надав відповідачу кредит на споживчі цілі в інтересах сім'ї в сумі 22700,00 грн. строком по 15.05.2016 року, з щомісячною процентною ставкою 24% (п. 1 договору). Підписанням договору позичальник підтверджує своє приєднання до Правил споживчого кредитування фізичних осіб у ПАТ «ВТБ Банк», з якими він ознайомився та погодився. Правила доступні для ознайомлення на сайті Банку http://www.vtb.com.ua, а також у відділеннях Банку (п. 2 договору). Кредит надається банком позичальнику шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника № 26253001291655 (п.4.1. договору). Позичальник зобов'язався сплачувати щомісячно, відповідно до графіка повернення кредиту і сплати процентів та розрахунку вартості супутніх послуг комісійну винагороду за управління кредитом у розмірі 1,69% від початкової суми кредиту (п. 4.2 договір). У разі прострочення позичальником зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами договору, позичальник зобов'язаний сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочених зобов'язань за кожен день порушення виконання зобов'язань, включаючи день погашення (п. 5.1 договору). Згідно п. 7.1 договору сторони домовились, що строк позовної давності до вимог про стягнення пені та штрафів, передбачених договором, встановлюється у три роки. Повернення кредиту відповідачем має здійснюватись рівними позику частинами (з розстроченням) протягом 36 місяців (а.с.24-26) Банк свої зобов»язання за кредитним договором виконав. (а.с.27) 20 травня 2014 р. ТОВ «Факторингова компанія «ФК Факторинг» (новий кредитор) та ПАТ «ВТБ Банк» (первісний кредитор) уклали договір відступлення права вимоги № 200514нв, за яким первісний кредитор передав (відступив) новому кредитору свої права вимоги до боржників, а новий кредитор набув права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення та сплатив первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у відповідному реєстрі прав вимог у порядку та строки встановлені цим договором. (а.с. 5-10) Згідно додаткової угоди № 2 від 18.06.2014 р. до Договору відступлення права вимоги № 200514нв від 20.05.2014 р. та Додатку № 1 до неї первісний кредитор (ПАТ «ВТБ Банк») передав новому кредитору (ТОВ «Факторингова компанія «ФК Факторинг») кредитні договори серед яких є кредитний договір № R53100421053B від 15.05.2013 р. укладений між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] (а.с. 64, 65-66) Також 20.05.2014 р. ТОВ «Факторингова компанія «ФК Факторинг» (первісний кредитор) та ТОВ «Колекторське Агентство Фактор» (новий кредитор) уклали договір відступлення права вимоги № 20/05/14-ц, за яким первісний кредитор передав (відступив) новому кредитору свої права вимоги до боржників, а новий кредитор набув права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення та сплатив первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у відповідному реєстрі прав вимог у порядку та строки встановлені цим договором. (а.с. 11-16) Згідно реєстру прав вимоги № 1 до додаткової угоди № 2 від 18.06.2014 р. до договору про відступлення права вимоги № 20/05/14-ц від 20.05.2014 р. первісний кредитор (ТОВ «Факторингова компанія «ФК Факторинг») передав новому кредитору (ТОВ «Колекторське Агентство Фактор») кредитні договори серед яких є кредитний договір № R53100421053B від 15.05.2013 р. укладений між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] (а.с. 17-18) Відповідно до повідомлення № 260/108 від 23.06.2014 р. ТОВ «Факторингова компанія «ФК Факторинг», яка є правонаступником права вимоги за кредитним договором № R53100421053B від 15.05.2013 р., укладеним між [PERSON] та ПАТ «ВТБ Банк», повідомило боржника [PERSON] про те, що відступило права вимоги за кредитним договором ТОВ «Колекторське Агентство Фактор», при цьому такі зміни не призводять до жодної зміни обсягу прав і зобов'язань за кредитом боржника. Зокрема, розмір його платежів залишився таким, який визначено кредитним договором. Боржника повідомлено, про те, що сума заборгованості на дату переуступлення становить 23376,84 грн., а також зазначено банківські реквізити, за яким необхідно сплатити суму заборгованості за кредитним договором. (а.с. 67-68) Згідно розрахунку суми заборгованості позичальника за кредитним договором № R53100421053B від 15.05.2013 р. станом на 18.06.2015 р. (момент передачі кредиту від первісного кредитора - ПАТ «ВТБ Банк») загальна заборгованість [PERSON] становить 23376,84 грн., з яких 19935,85 грн. - сума заборгованості по кредиту, 837,54 грн. - сума заборгованості по відсотках, 2603,45 грн. - комісія за обслуговування кредиту. (а.с. 63) Крім того, за період з 01.11.2014 р. по 03.02.2015 р. позивачем нараховано відповідачу пеню на 65 днів прострочення за прострочення повернення кредитних ресурсів в сумі 7597,47 грн. (а.с.19) ТОВ «Колекторське агентство Фактор» є юридичною особою, яка здійснює діяльність зі стягування платежів, яку без довіреності може представляти директор -Яковлєв С.Г. (а.с.38-55) За таких обставин, суд вважає, що правовідносини, що виникли між ТОВ «Колекторське агентство Фактор» та [PERSON] є зобов'язальними, і регулюються нормами ЦК України. Так, відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, в строк, що встановлений у договорі. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що передбачено ст. 610 ЦК України. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч. 2ст. 1050 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 1048, 1056-1 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Тип та розмір процентної ставки визначається кредитним договором. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст.ст.626 ч.1, 627, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. При цьому сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦПК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п.1 ч. 1 ст. 512 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням (ст. 516 ЦК України). Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у ст.ст.10 і 11 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтями 57 і 60 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач [PERSON] в порушення умов кредитного договору та вказаних норм ЦК України, не виконав взятого на себе зобов`язання, в результаті чого станом на 03.02.2015 року утворилась заборгованість, а тому сума заборгованості по кредитному договору підлягає стягненню в розмірі 30974,31 грн., з яких: 23376,84 грн. - сума заборгованості по кредиту, 7597,47 грн. - сума пені за порушення зобов'язань по поверненню кредиту. Також з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с.1) у вигляді судового збору у розмірі 309,74 грн., а також витрати в розмірі 840,00 грн., пов'язані із публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача (а.с. 82) відповідно до ст. 88 ЦПК України. Відповідно до ст.ст. 15, 16, 512, 514, 516, 526, 530, 610, 611, 625, 626 ч.1, 627, 629, 1048, 1049, 1054, 1056-1, 1077 ЦК України,

Outcome: approved