Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-02 00:00:00

Сутність заявлених до суду вимог У вересні 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» (як правонаступник всіх прав та зобов`язань ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з вказаним позовом, який мотивувало тим, що 04 березня 2008 року між банком та відповідачем укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 7000 грн. Позивач зазначає, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами» банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до умов договору позичальник зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками, оплачувати комісії та пені. У свою чергу банк, у разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань, нараховує відсотки, пеню, штрафи. Позивач договірні зобов`язання перед відповідачем виконав шляхом надання останньому кредиту в розмірі, встановленому договором, а відповідач, у порушення договірних обов`язків, своєчасно не сплатив банку грошові кошти на погашення заборгованості за тілом кредиту, з пенею та штрафами, процентами, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань відповідачем та з урахуванням внесених ним коштів на погашення заборгованості, станом на 15 серпня 2019 року виникла заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 18441 грн. 07 коп., з яких: 8300 грн. 06 коп. - заборгованість по тілу кредиту, 3800 грн. 70 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 0 грн. 00 коп. - заборгованість за нарахованими відсотками, 4496 грн. 67 коп. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання, 727 грн. 40 коп. - нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., 250 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина), 866 грн. 24 коп. штраф (процентна складова), яку разом із судовим збором банк просив суд стягнути з відповідача. Позиція позивача, відповідача по даній справі Представник позивача про час та місце розгляду справи повідомлявся в порядку п.1 ч.7 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явився, у поданій позовній заяві не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлявся в порядку п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, у судове засідання повторно не з`явився, заперечень проти позову не надав. Процесуальні дії суду у даній справі Ухвалою судді Липоводолинського районного суду Сумської області від 10 вересня 2019 року залишено без руху позовну заяву по даній справі з метою уточнення сутності вимог та істотних обставин справи. Ухвалою Липоводолинського районного суду Сумської області від 18 листопада 2019 року у даній справі відкрито провадження, призначено судовий розгляд на 10 грудня 2019 року о 10 год. 00 хв. 10 грудня 2019 року розгляд справи перенесено на 09 год. 00 хв. 03 січня 2020 року. 03 січня 2020 року спір вирішено по суті, ухвалено заочне рішення суду за згодою представника позивача. Установлені судом обставини даної справи 04 березня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» підписана заява з [PERSON] , згідно з якою останній отримав кредитну картку типу [NUMBER]. Також у заяві сторони узгодили, зокрема, те, що: сума кредитного ліміту: 250 грн.; тип кредитного ліміту: фінансовий; базова процентна ставка: 22,8% на місяць з розрахунку 360 днів у році; розмір комісії за кредитне обслуговування - 1 % від суми заборгованості; строк дії кредитного ліміту дорівнює строку дії картки; порядок погашення заборгованості: щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості як шляхом внесення коштів на картку клієнтом, так і шляхом списання банком коштів з дебетної картки № [NUMBER] , строк дії кредитного ліміту - відповідає строку дії карти. На виконання умов договору 12 червня 2007 року на ім`я відповідача випущено картку № [NUMBER] зі строком дії до травня 2015 року, також банком під цим же номером 16 березня 2013 за згодою клієнта перевипущена інша картка № [NUMBER] зі строком дії до січня 2016 року (включно), цими двома картами відповідач користувався одночасно протягом 2012-2015 років (а.с. 10, 34-35, 35-47). У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомлений та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. З підписаної відповідачем Довідки про умови кредитування з використанням кредитних карт «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». Відповідно до тарифів «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», пільговий період - до 55 днів, базова відсоткова ставка в місяць - 1,9 %, обов`язковий щомісячний платіж - 7% (але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості), щомісячна комісія за кредитне обслуговування - 1% на залишок заборгованості. Крім того, Тарифами передбачена сплата пені за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів: пеня = пеня(1) + пеня(2), де пеня(1) - (базова відсоткова ставка по договору)/30 - нараховується за кожен день прострочення кредиту; пеня(2) - 1% від заборгованості, але не менше 10 грн. в місяць, нараховується 1 раз на місяць за наявності прострочення по кредиту чи відсоткам 5 і більше днів при виникненні заборгованості на суму більше 50 грн., штраф за порушення строків платежів за будь-яким з грощових зобов`язань, передбачених договором, більше ніж на 120 днів - 250 грн. + 5% від суми позову (а.с. 11, 41 зворот). Згідно з довідкою АТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] видано нижченаведені кредитні картки: - № [NUMBER] від 13 березня 2013 року (термін дії карткового рахунку до березня 2012 року); - № [NUMBER] від 12 березня 2014 року (термін дії карткового рахунку до липня 2017 року); - № [NUMBER] від 12 червня 2014 року (термін дії карткового рахунку до лютого 2018 року); - № [NUMBER] від 05 вересня 2016 року (термін дії карткового рахунку до червня 2021 року) (а.с. 43). Згідно з довідкою АТ КБ «ПриватБанк» з 13 липня 2016 року встановлено кредитний ліміт у розмірі 7000 грн. 00 коп. 19 жовтня 2017 року збільшено кредитний ліміт до 9000 грн. 00 коп., а 08 лютого 2019 року знижено кредитний ліміт до 0 грн. 00 коп. (а.с. 44). З наданого позивачем розрахунку вбачається, що відповідач багаторазово протягом дії договірних відносин користувався кредитними коштами, частково погашаючи заборгованість, останнє часткове погашення датоване 31 березня 2019 року у розмірі 22 грн. 60 коп. (а.с. 9, 48). У наданій АТ КБ «ПриватБанк» інформації наявні відомості про неповну і несвоєчасну сплату відповідачем щомісячних платежів на погашення заборгованості за кредитом, а тому за період з 10 жовтня 2017 року по 15 серпня 2019 року виникла заборгованість [PERSON] перед позивачем за кредитним договором у розмірі 18441 грн. 07 коп., з яких: 8300 грн. 06 коп. - заборгованість по тілу кредиту, 3800 грн. 70 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 0 грн. 00 коп. - заборгованість по відсоткам, 4496 грн. 67 коп. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання, 727 грн. 40 коп. - нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., 250 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина), 866 грн. 24 коп. штраф (процентна складова). Норми права, які підлягають застосуванню у даній справі Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з статтею 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Висновки суду по суті заявлених вимог За встановлених обставин справи, суд уважає, що внаслідок порушення вимог вищеперелічених статей ЦК України та умов кредитування, викладених у заяві від 04 березня 2008 року, у [PERSON] виникла заборгованість за тілом кредиту та простроченим тілом кредиту, а також двома видами штрафів, які на підставі ст. 1048, 1049, 1050 ЦК України має право позивач у повному обсязі стягнути з боржника на його користь за кредитним договором. 04 березня 2008 року між ПАТ «ПриватБанк» та [PERSON] підписана заява про отримання кредитних коштів, та визначена процентна ставка в розмірі 1,9 % річних для кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», яка визначена та регулюється Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами до картки, проте зазначені умови, правила та Тарифи не були підписані позичальником і відповідно їх не можна вважати складовою чинного на час виникнення боргу кредитного договору. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, наявні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення грошового зобов`язання. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім двох видів тіла кредитів (суми, які фактично отримав у борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема, заборгованість по пені (як у фіксованій частині, так і у процентній складовій, а саме: 250 грн. + 5% від ціни позову (866 грн. 24 коп.), як це передбачено Довідкою про умови кредитування. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 04 березня 2008 року, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитної карти «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/як невід`ємні частини спірного договору. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку. Крім того, в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим ПАТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (10 жовтня 2017) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (вересень 2019 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Тарифи та Умови у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Разом з тим, суд не може погодитись із одночасним стягнення з відповідача пені та штрафів з огляду на нижченаведене. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Такий правовий висновок сформульовано Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15. Отже, законодавством не передбачено подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення і тому з урахуванням принципів верховенства права та пропорційності стягнення штрафу двох видів у розмірі 250 грн. та 5 % від ціни позову (605 грн. 04 коп.). За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом. Однак, ураховуючи, що фактично отримані та активно використані позичальником кошти з виданої кредитної картки в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а тому позовну вимогу щодо стягнення з відповідача на користь позивача фактично отримані розміри кредитних коштів (основне та прострочене тіло кредиту) та договірних штрафів слід задовольнити. У задоволенні вимоги про стягнення пені слід відмовити у зв`язку з тим, що вона не ґрунтується на нормах чинного законодавства. Розподіл судових витрат Оскільки позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» підлягають задоволенню частково, а саме: на 70 %, тому на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України сплачені АТ КБ «Приватбанк» судові витрати у сумі 1344 грн. 70 коп. судового збору (70 % від 1921 грн. 00 коп.), виходячи з принципу пропорційності до задоволених позовних вимог, слід компенсувати позивачу за рахунок [PERSON] .

Outcome: partial