Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

Стислий виклад позовних вимог. 10 січня 2020 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Позовні вимоги мотивовано тим, що [INFO] помер [PERSON] - батько позивача, після його смерті відкрилась спадщина за законом, до складу якої увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Позивач вказує, що є єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину, дружина спадкодавця - [PERSON] померла [INFO] , інших дітей немає. Позивач вже отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові вклади та земельні частки (паї), однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами їй відмовлено з посилання на відсутність у спадкодавця необхідних правовстановлюючих документів. Враховуючи викладене позивач просить в судовому порядку визнати її право власності на спадкове майно. Рух справи в суді. Ухвалою судді від 11.01.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду у порядку загального позовного провадження і відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 30.01.2020 року. Одночасно, відповідачу надано строк для подачі відзиву на позовну заяву. Позиція учасників судового розгляду. Відзиву на позовну заяву відповідачем подано не було. У підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явилась, подала письмову заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача Тойкутської сільської ради Ковельського району в підготовче засідання не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає, не заперечує проти його задоволення. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини справи. Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до акту про надання присадибної земельної ділянки в користування від 14.02.1974 року, [PERSON] , як члену колгоспу ім.Ватутіна в с.Тойкут, виділено присадибну земельну ділянку в користування. Згідно виписки із погосподарської книги №1 с.Тойкут за 2003 рік, [PERSON] записаний головою домогосподарства по [ADDRESS] . Житловий будинок збудовано у 1965 році. З довідки №825 від 31.10.2019 року виданої Тойкутською сільською радою убачається, що згідно запису в погосподарській книзі Тойкутської сільської ради за №48 рахується господарство [PERSON] , який був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] з 1963 року по день смерті [INFO] . На час смерті [PERSON] в будинку проживала без реєстрації його дочка [PERSON] , яка прийняла спадщину, доглядає за будинком, обробляє земельну ділянку та сплачує земельний податок. Заповіт від імені [PERSON] Тойкутською сільською радою не посвідчувався, присадибна земельна ділянка не приватизована. Відповідно до повідомлення КП «Волинське ОБТІ» №0045 від 20.01.2020 року, право власності на житловий будинок по [ADDRESS] в Бюро не зареєстровано. Технічний паспорт на нерухоме спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами позивачем [PERSON] станом на 06.12.2019 року виготовлений. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19.02.2003 року, виданого виконкомом Тойкутської сільської ради Ковельського району, актовий запис №12, [PERSON] помер [INFO] та після його смерті відкрилась спадщина за законом. Факт родинних відносин між спадкодавцем [PERSON] та позивачем [PERSON] , як між батьком та дочкою, підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] виданим 10.09.2007 року відділом РАЦСу по Ковельському району Ковельського МРУЮ Волинської області. Позивач [PERSON] після укладення шлюбів змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 28.05.1999 року та свідоцтвом про укладення шлюбу від 07.08.1982 року. 12.09.2005 року та 13.11.2019 року у Ковельській державній нотаріальній конторі позивачем отримано свідоцтва про право на спадщину за законом на грошові вклади та земельні частки (паї) після смерті батька [PERSON] . В той же час, нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок та господарські будівлі та споруди, у зв`язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів на належне йому майно, що стверджується повідомленням Ковельської державної нотаріальної контори №10/01-16 від 10.01.2020 року. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Суд вважає можливим ухвалити рішення в підготовчому засіданні відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України. Спадкодавець помер [INFO] , тому порядок прийняття спадщини регулюється Цивільним кодексом України в редакції 1963 року. Відповідно до ст.ст. 524, 529 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого, тому позивач є спадкоємцем першої черги. Відповідно до ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Прийняття спадщини позивачем підтверджується довідкою №825 від 31.10.2019 року виданої Тойкутською сільською радою. Суд переконався, що спадкодавець [PERSON] правомірно набув право власності на спірний житловий будинок та господарські будівлі та споруди, тому це майно входить до складу спадкової маси. Відсутність державної реєстрації права власності на спірне майно не позбавляє позивача, як спадкоємця за законом, права на спадкування. В силу ч.2 ст.548 ЦК України (в редакції 1963 року) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст.68 Закону України «Про нотаріат» та п.4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, свідоцтво про право на спадщину не може бути видано у разі відсутності у спадкодавця правовстановлюючих документів на нерухоме майно. За таких обставин спадкове право позивача може бути реалізовано лише в судовому порядку. Враховуючи час побудови нерухомого майна, яке спадкується, відсутність ознак самовільного будівництва, суд вважає необхідним вжити заходи для захисту прав позивача в спосіб, передбачений ст.16 ЦК України - шляхом визнання права власності на спірне нерухоме майно в порядку спадкування. За змістом ч.4 та ч.5 ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Датою прийняття рішення у даній справі є 30 січня 2020 року - дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved