Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-07 00:00:00

ТОВ «ІВАС ГРУП» є юридичною особою, код ЄДРПОУ 35928047, створене 12.05.2008 року співзасновниками [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Підприємство здійснює господарську діяльність за наступними видами КВЕД: 25.11. Виробництво будівельних металевих конструкцій і частин конструкцій; 43.21. електромонтажні роботи; 46.69. Оптова торгівля іншими машинами й устаткуванням (основний); 71.12. Діяльність в сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах; 41.20. Будівництво житлових та нежитлових будівель; 42.12. Будівництво залізниць і метрополітену (а.с.12-14). На підставі наказу №41-к від 02.07.2012 року, з урахуванням заяви від 26.06.2012 року [PERSON] було прийнято на роботу в ТОВ «ІВАС ГРУП» на посаду інженера СЦБ. 19.04.2017 року на підставі наказу №20 від 19.04.2017 року відповідно до поданої 18.04.2017 року заяви його було звільнено із займаної посади з 20.04.2017 року на підставі п.1 ст.36 КЗпП України за згодою сторін. Вказані обставини підтверджуються відповідними записами в трудовій книжці серії АФ №431255, виданій 02.07.2012 року на імя [PERSON] (а.с.5, 34, 36, 37), визнані сторонами та в силу ч.1 ст.82 ЦПК України окремого доказування не потребують. Як слідує з наказу про прийняття на роботу №41-к від 02.07.2012 року, оплату праці [PERSON] визначено здійснювати згідно штатного розпису (а.с.35). З наказом [PERSON] був ознайомлений під підпис 02.07.2012 року, що він також не заперечував в ході судового розгляду справи. Відповідно до штатних розписів ТОВ «ІВАС ГРУП», оклад [PERSON] за займаною ним посадою інженера СЦБ будівельно-монтажної дільниці підприємства визначено в розмірі 1950 грн. (а.с.38-44). У відповідності до розрахунково-платіжних відомостей ТОВ «ІВАС ГРУП» за вересень 2016 року інженерові СЦБ [PERSON] за його окладом 1950 грн. призначено до виплати 1569,75 грн.; за жовтень 2016 року за окладом 1950 грн. призначено до виплати 1569,75 грн.; за листопад 2016 року за окладом 1950 грн. призначено до виплати 1569,75 грн.; за грудень 2016 року за окладом 1950 грн. призначено до виплати 1569,75 грн. (а.с.45-52). Призначені до виплати суми заробітної плати згідно реєстрів перераховано на рахунки отримувачів працівників, у тому числі [PERSON] за рахунком №26251976028733, та проведено банком, хоча й затримкою у виплаті за окремі місяці (а.с.53-60). Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] посилався на невиплату йому підприємством заборгованості по заробітній платі в сумі 72\~148 грн. та на підтвердження предявлених позовних вимог надав суду протокол зборів працівників ТОВ «ІВАС ГРУП» з питання заборгованості заробітної плати від 15.03.2017 року та відомість заробітної плати додаток №2 [PERSON] та [PERSON] (а.с.8-9). Оскільки добровільно заборгованість керівництво підприємства йому не виплачує, а направлену претензію від 27.04.2017 року за №1 (а.с.6,7) залишено поза увагою, за захистом своїх прав він вимушений звернутися до суду. Перевіряючи обґрунтованість предявлених [PERSON] вимог, а також дійсність наявності заборгованості по виплаті заробітної плати, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.55 Конституції України та ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у тому числі трудових. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України та КЗпП України. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України,\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених законом випадках. Справи щодо захисту порушених, оспорюваних або невизнаних прав, свобод чи інтересів, що виникають із трудових відносин, згідно зі ст.19 ЦПК України розглядаються судами у порядку цивільного судочинства за правилами спрощеного позовного провадження. Конституційне право громадян на оплату праці розглядається як одне з найбільш важливих та пріоритетних засад становлення і розвитку суспільства, ефективний засіб стимулювання працівників та службовців до належного та якісного виконання службових обовязків. Згідно зі ст.3 КЗпП України, законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. \~ \~ \~ \~Статтею 4 КЗпП України визначено, що законодавство про працю складається з КЗпП України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього. \~ \~ \~ \~У\~статті 233 КЗпП України\~передбачено строки звернення до суду за вирішенням трудових спорів: працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки (частина перша); у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно із ст.ст.21, 43 Конституції України, ст.ст.94, 115 КЗпП України, ст.ст.21, 24 Закону України «Про оплату праці», кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ч.1 ст.115 КЗпП,\~заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. В ході судового розгляду встановленим та доведеним є факт того, що ТОВ «ІВАС ГРУП» мало заборгованість по виплаті працівникам заробітної плати. Так, допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON], [PERSON] підтвердили, що заборгованість по заробітній платі мала місце в березні 2017 року та була виплачена працівникам протягом двох місяців. Як слідує з довідки ТОВ «ІВАС ГРУП» №20/01 від 29.01.2018 року (а.с.86), заборгованість підприємства по заробітній платі перед [PERSON] станом на 15.03.2017 року складала 3136,74 грн. за період січень-лютий 2017 року та була виплачена 27.03.2018 року шляхом перерахування коштів на заробітну картку через банк-емітент ПАТ «ПУМБ» (а.с.86). Не погоджуючись з цим, позивач зазначав, що заборгованість йому не виплачено, а фактичний розмір заборгованості становить 72\~148 грн. Аналізом доказів, наданих позивачем в рахунок обґрунтування та доведення предявлених ним вимог, встановлено наступне. Відповідно до копії протоколу зборів працівників ТОВ «ІВАС ГРУП» від 15.03.2017 року, було погоджено з присутніми працівниками та затверджено директором підприємства порядок оплати заборгованості по заробітній платі працівникам підприємства ТОВ «ІВАС ГРУП» за період з серпня 2016 року по грудень 2016 року включно, а саме: заборгованість по заробітній платі працівників на контрактній основі, а також звільнених з підприємства ТОВ «ІВАС ГРУП» за період з серпня 2016 року по грудень 2016 року сплачується пропорційно від надходжень коштів по заборгованості перед підприємством згідно виставлених рахунків за 2016 рік (додається відомість заробітної плати [PERSON]В.) (а.с.8). Відповідно до копії відомості заробітної плати додаток №2 [PERSON] та [PERSON] за підписом директора ТОВ «ІВАС ГРУП» [PERSON], заробітна плата [PERSON] та [PERSON] складає: вересень 15 830 грн., жовтень 8 698 грн., листопад 36 974 грн., грудень 82 794 грн. (а.с.9). З відповіді Управління з питань праці Державної служби України з питань праці Головного управління держпраці у Дніпропетровській області від 01.09.2017р №6856-14/04 на звернення [PERSON] слідує, що на виконання доручення Держпраці управлінням було проведено інспекційне відвідування зі здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю у ТОВ «ІВАС ГРУП». За результатами інспекційного відвідування встановлено порушення строків виплати заробітної плати за серпень-грудень 2016 року, а також строків проведення повного розрахунку при звільненні. Згідно даних бухгалтерського обліку, заборгованість по виплаті заробітної плати за період 2016-2017 р.р. перед [PERSON] у ТОВ «ІВАС ГРУП» не обліковується (а.с.11). Відповідно до [PERSON] перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування №231/4.7-2 ТОВ «ІВАС ГРУП» встановлено, що [PERSON] звільнений з посади за згодою сторін на підставі ст.36 КЗпП України з 20.04.2017 року відповідно до наказ №20 від 19.04.2017 року; остаточний розрахунок отримав з порушенням строків 21.04.2017 року, розрахунково-платіжна відомість №000004 за квітень 2017 року, перераховано на особистий рахунок через банківську установу 21.04.2017 року, сума виданої заробітної плати становить 4566.55 грн. Працівник отримав остаточний розрахунок в повному обсязі, заборгованість по заробітній платі не обліковується (а.с.87-95). \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.ст.13, 81, 83 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ч.ч.1,2,4 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Відповідно до ч.6 ст.95 ЦПК України, якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Outcome: dismissed