Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-24 00:00:00

Так, у червні 2015 року ПАТ «Дельта банк» звернулося до суду з позовом, у якому зазначало, що 19 грудня 2008 року між Публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк» (далі - ПАТ «Кредитпромбанк») та [PERSON] укладено кредитний договір № 31/35/08-НПБ, за умовами якого останньому надано кредит у розмірі 286 509 грн зі сплатою 27,5 % річних за користування кредитом строком до 18 червня 2023 року. 07 травня 2009 року на забезпечення позичальником виконання зобов`язань за цим кредитним договором між ПАТ «Кредитпромбанк» та ТОВ «МЖК Житлобуд» укладено договір поруки № 31/35/П01/08-НПБ. 26 червня 2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта банк» укладено договір купівлі-продажу права вимоги, зокрема, за кредитним договором від 19 грудня 2008 року № 31/35/08-НПБ. Позичальник належним чином не виконував умови кредитного договору, у зв`язку з чим, станом на 20 травня 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 846 575,24 грн, з якої: заборгованість за кредитом - 284 862,40 грн; заборгованість за відсотками - 277 800,64 грн; пеня - 283 912,20 грн. Позивач просив стягнути вказану заборгованість солідарно з відповідачів. Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02 жовтня 2015 року у задоволенні позову ПАТ «Дельта банк» до ТОВ «МЖК Житлобуд» відмовлено. У частині стягнення заборгованості з [PERSON] провадження у справі закрито на підставі пункту 2 частини першої статті 205 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у редакції, чинній на момент ухвалення рішення суду. Додатковим рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04 лютого 2016 року вирішено питання про розподіл судових витрат. Постановою Великої Палати Верховного суду від 31.10.2018 року , крім іншого, рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 26 квітня 2016 року у частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано, справу у цій частині направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. У судове засідання сторони не з`явились про дату розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідачем [PERSON] подано відзив на позов. Просить застосувати до позовних вимог строк позовної давності та в задоволенні позову відмовити. Відповідачем ТОВ МЖК «Житлобуд» подано відзив. Просить застосувати до позовних вимог строк позовної давності. У задоволенні позову відмовити. Позивачем ПАТ «Дельта Банк» подано відповідь на відзив. Наголошують щодо неналежного виконання зобов`язання відповідачами. Звертають увагу, що позовна давність преривалась оскільки ПАТ «Кредитпромбанк» у 2011 році зверталось з позовом, ухвалою суду 24 грудня 2012 року позов залишено без розгляду. В подальшому, з позовом про стягнення заборгованості позивач звернувся у 2015 році, в межах трирічного строку позовної давності. Суд, повно та всебічно дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 19 грудня 2008 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 31/35/08-НПБ, за умовами якого, останньому надано кредит у розмірі 286 509 грн зі сплатою 27,5 % річних за користування кредитом строком до 18 червня 2023 року (т. 1, а. с. 5-12). 07 травня 2009 року на забезпечення виконання позичальником зобов`язань за цим кредитним договором між ПАТ «Кредитпромбанк» та ТОВ «МЖК Житлобуд» укладено договір поруки № 31/35/П01/08-НПБ (т. 1, а. с. 16-19). 26 червня 2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта банк» укладено договір купівлі-продажу права вимоги, зокрема, за кредитним договором від 19 грудня 2008 року № 31/35/08-НПБ (т. 1, а. с. 28-33). Позичальник належним чином не виконував умови кредитного договору, у зв`язку з чим станом на 20 травня 2015 року утворилася заборгованість у розмірі 846 575,24 грн, з якої: заборгованість за кредитом - 284 862,40 грн; заборгованість за відсотками - 277 800,64 грн; пеня - 283 912,20 грн. Із матеріалів справи вбачається, що у березні 2011 року ПАТ «Кредитпромбанк» вже звертався до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором від 19 грудня 2008 року № 31/35/08-НПБ, яка станом на 25 березня 2011 року склала 548 976,53 грн, з якої: заборгованість за кредитом - 284 862,40 грн, заборгованість за відсотками - 129 067,39 грн, пеня - 135 046,74 грн. Заочним рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20 червня 2011 року цей позов ПАТ «Кредитпромбанк» задоволено (т. 1, а. с. 68-71). У подальшому, ухвалою суду від 08 листопада 2012 року заочне рішення скасовано призначено справу до розгляду, а ухвалою від 24 грудня 2012 року позов ПАТ «Кредитпромбанк» залишено без розгляду згідно з вимогами пункту 5 частини першої статті 207 ЦПК України (у редакції, чинній на час постановлення ухвали) на підставі заяви позивача. Відповідачем [PERSON] заявлено про застосування строку позовної давності. Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦК України визначено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права та інтересу. Згідно із частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Згідно зі статтею 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу строку давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому поряду через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Так, суд приходить до висновку, що банк скористався правом, передбаченим ст. 1050 ЦК України та пунктом 4.2 Кредитного договору, вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом у повному обсязі. Поняття «строк договору», «строк виконання зобов`язання» та «термін виконання зобов`язання» згідно з приписами ЦК України мають різний зміст. Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. А згідно з частиною другою цієї статті терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (частина третя цієї статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четверта статті 631 ЦК України). Поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» охарактеризовані у статті 530 ЦК України. Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З огляду на викладене строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього. Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Зі частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У відповідності до положень ч.1 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог так і заперечень. Причому докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 2 ст. 81 ЦПК України). Звернувшись до боржника з вимогою 23.02.2011 року про повне погашення заборгованості, позивачем, встановлено дострокову дату погашення кредиту. Враховуючи, що позивач звернувся до суду із вимогами про повернення кредитної заборгованості лише 29.05.2015 року (дата поштового відправлення) позову, суд приходить до висновку про сплив у даному випадку позовної давності як до вимоги про стягнення тіла кредиту та відсотків за користування ним так і до вимоги щодо стягнення неустойки. На підставі наведеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову [PERSON] . Відповідно до Постанови Великої Палати Верховного суду від 31.10.2018 рокуухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 26 квітня 2016 року у частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «МЖК Житлобуд» про стягнення заборгованості за кредитним договором скасувано, зазначено щодо необхідності справу у цій частині направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду. Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Outcome: dismissed