Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (надалі ТОВ «ОТП Факторинг Україна») звернулося в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 245652,89 дол. США та пені в сумі 7179859,66 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 03 квітня 2008 року між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником прав і обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», було укладено кредитний договір №ML-Е00/059/2008. В забезпечення своєчасного виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між банком та [PERSON] укладено договір іпотеки від 03 квітня 2008 року №PML-Е00/059/2008, який посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Середою І.А., зареєстрований за №2906. Згідно договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 24 грудня 2010 року та договору відступлення права вимоги від 24 грудня 2010 року, який посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу Боднар І.М., зареєстровано в реєстрі за №9966, укладеного між Публічним акціонерним товариством «ОТП БАНК» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна», право вимоги за кредитним договором №ML-Е00/059/2008 від 03 квітня 2008 року перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна».Оскільки позичальником умови кредитного договору виконуються неналежним чином, кредитор вимагає його дострокового виконання. Станом на 20 квітня 2012 року заборгованість [PERSON] перед позивачем становить 245652,89 дол. США, з яких 221060,54 дол. США - сума основного боргу, 24592,35 дол. США - проценти за користування кредитними коштами, а також пеня - 7179859,66 грн., яку ТОВ «ОТП Факторинг Україна» просить стягнути в користь товариства, в тому числі шляхом проведення прилюдних торгів звернути стягнення на належну [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Представник позивача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Просить суд їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] та одночасно відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечила з підстав, викладених у запереченнях на позов. Окрім цього, в матеріалах справи міститься заява відповідачів про застосування позовної давності до виниклих між сторонами правовідносин по вказаній справі. Представник третьої особи Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради в судовому засіданні просила суд при вирішенні справи захистити права та інтереси малолітніх та неповнолітніх дітей, що зареєстровані та проживають у квартирі [ADDRESS], на яку позивач просить звернути стягнення. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини. 03 квітня 2008 року між [PERSON] (Позичальник) та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (Банк) укладено кредитний договір №ML-Е00/059/2008 (надалі - Договір). Згідно умов Договору Банк надав, а Позичальник прийняв кредит в розмірі 230000 дол. США, зі строком погашення до 03 квітня 2023 року. Сторони домовились, що для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись плаваюча процентна ставка, яка складається з фіксованого відсотка - 4,49% річних та FIDR. Плаваюча процентна ставка по кредиту підлягає коригуванню протягом дії цього договору щоразу після перебігу кожного дванадцятого календарного місяця, починаючи з дати укладання цього договору (п. 4.1.1.3 Договору). Плаваюча процентна ставка фіксується відповідно до умов цього договору в перший банківський день місяця, наступного за місяцем закінчення вищезазначеного 11/12 місячного періоду дії попередньої плаваючої процентної ставки. Із зазначених дат проценти нараховуються, виходячи із ставок FIDR (фактично діюча на дату коригування) + фіксований відсоток з розрахунку річної бази нарахування процентів (п.1.4.1.1.5 Договору). В забезпечення своєчасного виконання зобов'язань за кредитним договором №ML-E00/059/2008 від 03 квітня 2008 рокуміж Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (Іпотекодержатель) та [PERSON] (Іпотекодавець) укладено договір іпотеки від 03 квітня 2008 року №PML-Е00/059/2008, який посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Середою І.А., зареєстрований в реєстрі за №2906. Згідно умов даного Договору Іпотекодавець передав Іпотекодержателю в іпотеку нерухоме майно, а саме чотирикімнатну квартиру [ADDRESS]. Вартість предмета іпотеки визначається за згодою між Іпотекодавцем та Іпотекодержателем та становить 1 808770 грн., що за курсом НБУ на дату складання цього договору складає 358172,28 дол. США. Відповідно до кредитної заявки від 04 квітня 2008 року позичальнику [PERSON] видано 178553,89 дол. США шляхом перерахування кредитних коштів в повній сумі з кредитного рахунку на поточний рахунок. У даній заявці зазначено тип ліміту 406, сума ліміту - 230000 дол. США, у графі «тип кредиту» проставлено % ставку у розмірі 4,49%, дата закінчення кредиту - 03 квітня 2023 року. Згідно кредитної заявки від 08 квітня 2008 року позичальнику [PERSON] видано 51446,11 дол. США шляхом перерахування кредитних коштів в повній сумі з кредитного рахунку на поточний рахунок. У даній заявці зазначено тип ліміту 406, сума ліміту - 230000 дол. США, у графі «тип кредиту» проставлено % ставку у розмірі 4,49%, дата закінчення кредиту - 03 квітня 2023 року. 01 квітня 2009 року між [PERSON] (Позичальник) та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (Банк) укладено додатковий договір №1 до кредитного договору №ML-Е00/059/2008, в якому сторони домовилися внести зміни та доповнення до кредитного договору наступного змісту: «Викласти п.3 Частини №1 кредитного договору в наступній редакції: 3. Сторони наступним домовились, що: 3.1. На період з моменту підписання цього додаткового договору до 03 квітня 2009 року для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватися процентна ставка, розмір та вид якої визначено умовами кредитного договору. 3.2. На період з 03 квітня 2009 року по 03 серпня 2009 року для розрахунку процентів за користування кредитом буд використовуватись фіксована процентна ставка в наступному розмірі: 7,00% річних. 3.3. На період з 03 серпня 2009 року до кінця терміну дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись плаваюча процентна ставка: фіксований відсоток 4,91% + FIRD». Як вбачається із вимоги №Е00-04/220 від 07 червня 2010 року, РВ АТ «ОТП Банк» повідомляв [PERSON] про необхідність повернути кредит, сплатити відсотки нараховані за користування кредитними коштами, а також сплату пені. Одночасно, 07 червня 2010 року банком надсилалось іпотечне повідомлення №Е00-04/217 [PERSON], в якому банк вимагає погасити заборгованість в повному обсязі по кредитному договору. В разі невиконання вищезазначеної норми банк буде змушений звернути стягнення на предмет іпотеки. 24 грудня 2010 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (Покупець) та Публічним акціонерним товіариством «ОТП Банк» (Продавець) було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю. Згідно пункту 3.1. даного договору, в порядку та на умовах, визначених цим договором, Продавець продає (переуступає) Покупцю права на кредитний портфель, який включає в себе кредитні договори (перелік яких міститься у додатку 1 до цього договору), а Покупець приймає такий кредитний портфель та обов'язується сплатити на користь Продавця винагороду. Як вбачається у додатку 1 до Договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 24 грудня 2010 року, під номером 566 міститься кредитним договір № ML-E00/059/2008 від 03 квітня 2008 року, позичальником по якому виступає [PERSON]. Кредитний портфель - права вимоги до боржників щодо сплати загальної суми заборгованості боржників перед продавцем за кредитними договорами, яка включає суму основного боргу, проценти, нараховані на суму такого боргу, усі та будь-які штрафні санкції на дату набрання чинності, а також права, зазначені у ст.3.3. цього договору. Згідно п.3.3 ст.3 права, що переходять до покупця у зв'язку з продажем кредитного портфелю є: а) покупець набуває усі права вимоги за кредитними договорами, що є дійсними на дату набрання чинності, включаючи, але не обмежуючись правами вимоги до боржників, щодо сплати суми основного боргу; правами вимоги до боржників щодо сплати %, нарахованих на суму основного боргу, а також вимоги до боржників щодо сплати штрафних санкцій; б) право нараховувати % та штрафні санкції на суму основного боргу за кредитними договорами з дати набрання чинності; в) на умовах, передбачених договором комісії право вимоги від продавця перерахування будь-яких та усіх коштів, отриманих ним від боржників в результаті реалізації заставленого майна. Також, 24 грудня 2010 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (Фактор) та ПАТ «ОТП Банк» (Клієнт) було укладено договір відступлення права вимоги серії ВРЕ №005769, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. у зв'язку з укладенням договору купівлі-продажу кредитного портфелю №б/н від 24 грудня 2010 року між Фактором та Клієнтом, за яким Клієнт передав Фактору права вимоги за кредитними договорами, перелік яких міститься у додатку №1 до даного договору, укладеними між Клієнтом та позивальниками Клієнта, перелік яких міститься в додатку №1 до даного договору, що забезпечений іпотекою/заставою за договорами іпотеки/договорами застави, перелік яких міститься в додатку №1 до даного договору, укладеними між Клієнтом та Боржниками/третіми особами сторони домовились про наступне: Клієнт передає та відступає Фактору сукупність прав, належних за договорами забезпечення, включаючи, але не обмежуючись, правом звертати стягнення на заставлене майно (пункту 1.1.1. договору). Як слідує із додатку №1 до договору про відступлення права вимоги від 24 грудня 2010 року, серед переліку договорів застави міститься договір іпотеки від 03 квітня 2008 року №PML-Е00/059/2008, боржником по якому є [PERSON]. Таким чином, до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшло право вимоги ПАТ «ОТП Банк» до боржника [PERSON] щодо сплати загальної суми заборгованості за кредитним договором №ML-Е00/059/2008 від 03 квітня 2008 року, а також щодо звернення стягнення на предмет іпотеки - чотирикімнатну квартиру [ADDRESS], згідно договору №PML-Е00/059/2008 від 03 квітня 2008 року. З наданого розрахунку заборгованості за кредитним договором №ML-Е00/059/2008 від 03 квітня 2008 року слідує, що станом на 20 квітня 2012 року, заборгованість позичальника [PERSON] становить 245652,89 дол. США, з яких: 221060,54 дол. США - сума основного боргу, 24592,35 дол. США - проценти за користування кредитними коштами, та 7179859,66 грн. пені. Як вбачається із висновку експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи №58/15-22 від 26 червня 2015 року, складеного судовим експертом Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, в результаті проведеного дослідження сума заборгованості по кредитному договору ML- Е00/059/2008 від 03 квітня 2008 року станом на 20 квітня 2012 року складає: заборгованість за кредитом 212531,93 дол. США, що еквівалентно 1697216,23 грн., із них прострочена - 43865,37 дол. США, що еквівалентно 350295,69 грн.; заборгованість по відсотках - 9981,03 дол. США, що еквівалентно 79705,51 грн. із них прострочена - 9981,03 дол. США; сума пені на заборгованість по тілу та відсотках з урахуванням графіка - 169426,65 дол. США, що еквівалентно 1 352990,40 грн. Розрахунок заборгованості по сплаті тіла кредиту, відсотків, пені не відповідає умовам кредитного договору МL-Е00/059/2008 від 03 квітня 2008 року, розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту. Питання встановлення правильності розрахунку заборгованості не відноситься до предмету дослідження судово-економічної експертизи. Завданнями судово-економічної експертизи є документальне обґрунтування здійснених операцій, проведення відповідних розрахунків. При розрахунку заборгованості за кредитним договором МL-Е00/059/2008 від 03 квітня 2008 року, в тому числі при нарахуванні відсотків, складеного банком, не дотримано п.4.1.1.2 договору. Допитана в судовому засіданні судовий експерт Смоляк С.К. підтримала складений нею висновок за результатами проведення судово-економічної експертизи від 26 червня 2015 року №58/15-22, пояснивши, що FIDR при складанні висновку не був врахований, оскільки інформація про його розмір експерту не надавалася. Надана представником позивача довідка про розмір FIDR №Е00-3/964 від 08 лютого 2016 року судом до уваги не береться та не спростовує пояснень експерта, оскільки її зміст суперечить умовам договору (FIDR коригується раз на рік, а не щомісячно). За вказаних вище обставин, оскільки Позичальником не було дотримано умов кредитного договору №ML-Е00/059/2008, що вбачається із виниклої заборгованості, позивач на підставі п.1.9. Договору звернувся до суду із позовом про дострокове виконання зобов'язань в повному обсязі. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч.1 ст.530 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом (ст.ст.610, 612 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст.192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. 01 березня 2016 року Національним Банком України встановлений такий офіційний курс гривні до долара США: 100 доларів США - 2709.4802 грн. Частиною другою ст.533 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що із відповідача [PERSON] в користь ТОВ «ОТП Факторинг України» підлягає до стягнення заборгованість за кредитним договором № ML-Е00/059/2008 від 03 квітня 2008 року в розмірі 391939,61 дол. США, що еквівалентно 10 619 526,12 грн.. з яких: заборгованість за кредитом - 212531,93 дол. США, що еквівалентно 5 758 510,56 грн.; заборгованість по відсотках - 9981,03 дол. США, що еквівалентно 270 434,03 грн.; пеня - 169426,65 дол. США, що еквівалентно 4 590 581,53 грн. Щодо вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про звернення стягнення на предмет іпотеки - належну [PERSON] квартиру [ADDRESS], шляхом проведення прилюдних торгів суд відмовляє, виходячи з наступного. Згідно п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» (із змінами і доповненнями) №5 від 30 березня 2012 року, право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК). Згідно ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основними зобов'язаннями шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Згідно із ч.6 ст.38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. В судовому засіданні між іпотекодавцем і іпотекодержателем не було досягнуто згоди щодо початкової ціни продажу предмета іпотеки. Водночас, у випадку застосування процедури продажу предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів, навіть за наявності згоди сторін щодо початкової ціни продажу предмета іпотеки, початкова ціна такого продажу повинна бути встановлена на підставі висновку суб'єкта оціночної діяльності про оцінку майна, оскільки відповідно до ч.2 ст.43 Закону України «Про іпотеку» початкова ціна продажу не може бути нижчою за 90 відсотків вартості майна, визначеної шляхом його оцінки. Клопотання про призначення у справі будівельно-технічної експертизи вартості предмета іпотеки сторонами не заявлялося. Таким чином, суд у випадку застосування процедури продажу предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів позбавлений можливості самостійно визначати початкову ціну продажу предмета іпотеки для його подальшої реалізації (правова позиція, викладена у постанові ВСУ від 09 грудня 2015 року в справі № 6-2479цс15). Встановлені обставини є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в частині звернення стягнення на предмет іпотеки - чотирикімнатну квартиру [ADDRESS], шляхом її продажу з прилюдних торгів. У задоволенні клопотання відповідачів про застосування строків позовної давності, суд відмовляє з наступних підстав: Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно із ч.3 ст.254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або надання події, з якою пов'язано його початок (ст.253 ЦК України). Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі є підставою у відмові у позові (ч.4 ст.267 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України). Як вбачається із таблиці №1, наведеної у висновку експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи №58/15-22 від 26 червня 2015 року, складеного судовим експертом Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, в якій проведено розрахунок заборгованості по кредиту за період з 04 квітня 2008 року по 03 грудня 2009 року, остання сплата тіла кредиту відбулась 20 травня 2009 року (сума сплати 221,79 дол. США), остання сплата нарахованих процентів - 10 липня 2009 року (сума сплати 300,00 доларів США). Із відмітки на позовній заяві слідує, що із позовом до суду про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки позивач звернувся 08 травня 2012 року, отже позовна давність не спливла. В силу вимог ст.88 ЦПК України з відповідачаЕльборбар Хамада в користь позивача слід стягнути 3219 грн. судового збору.

Outcome: partial