Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 24 листопада 2006 року, від даного шлюбу є неповнолітня донька [PERSON], [INFO]. Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем по справі, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що сімя розпалася, шлюбні відносини не підтримують та відновлювати не збираються, спільне господарство не ведуть, любов та повага між ними відсутні. Донька після розірвання шлюбу буде мешкати разом з нею. Спору про розподіл сумісного майна не має. Позивач в судове засідання не зявилася, але надала суду свою заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Також зазначила, що донька після розірвання шлюбу буде мешкати разом з нею, а відповідач сплачуватиме аліменти на її утримання за рішенням суду. Спору про розподіл спільного майна не має. Також зазначила, що строк для примирення не потрібен, оскільки подальше збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Крім цього в своїй заяві просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав суду заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував та просив задовольнити їх в повному обсязі, зазначивши, що подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам, тому просив строк для примирення не надавати. Також зазначив, що донька після розірвання шлюбу буде мешкати разом з позивачем, а він сплачуватиме аліменти на його утримання за рішенням суду. Спору про розподіл сумісного майна не має. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що сімя розпалася повністю, не може бути збережена і позовні вимоги підлягають задоволенню. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24 листопада 2006 року в відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії 1-ВЛ № 047593, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області 24 листопада 2006 року. Від даного шлюбу є донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії 1-ВЛ № 088008, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області 29 травня 2007 року. В теперішній час любов та повага між сторонами відсутні. Останнім часом постійні сварки та суперечки створили умови за яких шлюб фактично припинився, шлюбні відносини не підтримують та відновлювати не збираються, спільне господарство не ведуть, тому подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Донька після розірвання шлюбу буде мешкати разом з позивачем по справі, а відповідач по справі сплачуватиме аліменти на її утримання за рішенням суду. У відповідності до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року встановлено, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей». Як вбачається з матеріалів справи сторони на даний час проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують та відновлювати не збираються, спільне господарство не ведуть, а тому подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, в звязку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сімю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю на даний час не має. Статтею 113 Сімейного кодексу передбачено, що особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З урахуванням клопотання позивача, суд після розірвання шлюбу залишає їй прізвище [PERSON].

Outcome: approved