Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

Сторони по справі 19.02.2002 року зареєстрували у Вільхівській сільській раді Золотоніського району Черкаської області шлюб, від якого у них народилося троє дітей, а саме: [PERSON], 25.08.2000 року народженя, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, діти проживають разом із позивачкою та усі обовязки щодо утримання та виховання дітей вона виконує самостійно. Відповідач офіційно ніде не працює, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, добровільно про сплату аліментів сторонам домовитись не вдалось. Позивач наполягає, що відповідач по справі є працездатною здоровою людиною, а тому він спроможний та повинен надавати матеріальну допомогу на утримання своїх дітей у розмірі, який буде достатнім для належного забезпечення потреб останніх. За таких обставин позивач змушена звернутись до суду з вимогами задовольнити позов та стягнути з відповідача аліменти. Розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін на підставі ухвали Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 20.03.2018 року. Ухвалою суду, яка направлена відповідачу в установленому порядку, останньому був наданий строк для подання заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також строк для подання відзиву на позов. Відповідач також був попереджений, що у разі ненадання ним відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідач відзиву на позов, заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, чи клопотанням про розгляд справи за участю сторін до суду не направив, так само як і не надав доказів поважності пропущення строків встановлених вказаною вище ухвалою суду для направлення таких клопотань. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами справи. Суд, вивчивши заяву позивачки, матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON]Г, [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], що стверджується свідоцтвами про народження серії 1-СР № 106883 від 18.04.2002 р., серії 1-СР №099520 від 19.02.2002 р., серії 1-СР №082521 від 11.03.2009 р., копії яких додані до матеріалів справи. Таким чином суд вважає доведеним, що відповідач є батьком вказаних дітей, а тому, згідно вимог чинного законодавства та міжнародних правових актів на нього покладається обовязок щодо належного їх утримання та матеріального забезпечення. Так згідно із ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-ХІІ і набула чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Отже, кожній дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, який зобов`язані забезпечувати обоє батьків. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як вбачається із ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідач є працездатною здоровою людиною, доказів щодо непрацездатності суду не надав, хоча мав для цього час, а тому може і зобовязаний надавати допомогу на утримання дітей, так як доказів про своє скрутне матеріальне становище суду теж не надав. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За таких обставин суд вважає, що аліменти на утримання дітей підлягають стягненню з відповідача у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що на утриманні позивача перебуває троє дітей, які потребують належного матеріального забезпечення обох батьків, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню із відповідача у суміі 1000 грн. на кожну дитину, що на думку суду буде достатнім та справедливим, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що визначено нормами ст. 182 СК України. На підставі ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до повного задоволення. Суд також вважає, що з відповідача необхідно стягти судові витрати відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі зазначеного та

Outcome: approved