Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

Сторони перебувають у договірних правовідносинах на підставі договору від 09 лютого 2011 року. Відповідно до умов договору, позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 7000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач своє зобов'язання по щомісячному платежу для погашення заборгованості по кредиту, процентів та інших витрат належним чином не виконував. Станом на 31 серпня 2017 року у [PERSON] утворилася заборгованість перед Банком за кредитом на загальну суму 104448 гривень 25 копійок, в тому числі: 15 962 гривні - заборгованість за кредитом, 79 986 гривень 33 копійки - заборгованість по процентах за користування кредитом, 3050 гривень - заборгованість за пенею та комісією, 500 гривень - штраф (фіксована частина), 4949 гривень 92 копійок - штраф (процентна складова). Користуючись своїм правом на дострокове повернення кредиту, Банк 09 жовтня 2017 року звернувся до суду з відповідним позовом і просить стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитом станом на 31 серпня 2017 року в сумі 104 448 гривень 25 копійок та судові витрати у розмірі 1600 гривень. Представник позивача подав до суду клопотання, у якому просив провести розгляд справи у їх відсутності, не заперечив проти винесення заочного рішення (а.с. 40). Відповідач по справі [PERSON] у судові засідання призначені на 19 жовтня та 01 листопада 2017 року, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи (а.с. 49, 50), не з'явився, не повідомив про причину неявки і не подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Частина 4 ст. 169 ЦПК України визначає, що у разі повторної неявки у судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Судом на підставі ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України ухвалено провести заочний розгляд справи. Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості із [PERSON] підлягають до задоволення виходячи з наступного: Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Встановлено, що сторони перебувають у договірних правовідносинах на підставі договору від 09 лютого 2011 року (а.с. 7). Предметом договору є кредит в сумі 7000 гривень, які відповідач отримав шляхом перерахування кредитних коштів на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,0 % на місяць (а.с. 8). Невід'ємною частиною Договору є Умови і Правила надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що підписана заява разом із Пам'яткою клієнта, «Умовами та Правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між ним та Банком Договір (зворот а.с. 7). Позичальник зобов'язувався погашати заборгованість по кредиту, відсотки за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором (п. 2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг (зворот а.с. 27). Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином, в установлений строк і відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. За змістом ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Пунктом 2.1.1.5.6 Умов і Правил надання банківських послуг передбачено, що у разі невиконання зобов'язань за договором на вимогу Банку, позичальник зобов'язаний повернути кредит (у тому числі прострочений кредит та Овердрафт) та оплатити винагороди Банку (зворот а.с. 27). Частиною 1 ст. 3 ЦПК України передбачено право кожної особи у порядку, встановленому цивільно-процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. З наданими Банком умовами кредитування відповідач погодився про що ствердив своїм підписом у заяві (а.с.7). Розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с.46) доведено, що відповідач - позичальник [PERSON] останнє погашення за наданим йому кредитом здійснив у січні 2015 року. Із витягу із Умов та Правил надання банківських послуг, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06 березня 2010 року, слідує, що щомісячний платіж - це сума коштів у розмірі, визначеному у заяві на акцептування умов, розміщених у цьому документі, яку позичальник виплачує Банку щомісяця з метою погашення заборгованості (зворот а.с. 9). [PERSON] порушив умови укладеного із Банком Договору, тривалий час не вносив обов'язковий мінімальний платіж на погашення заборгованості, а, отже, вимога позивача про стягнення із [PERSON] заборгованості за кредитом в сумі 15 962 гривні підлягає до повного задоволення. Статтею 536 та частиною 1 статті 1054, статтею 1056-1 ЦК України, а також умовами Договору передбачено, що за користування чужими грошовими коштами позичальник має сплачувати відсотки. За користування кредитом Банк нараховує позичальнику відсотки у розмірах передбачених «Тарифами Банку» із розрахунку 360 календарних днів у році, що передбачено п. 2.1.1.12.6 Правил користування платіжною карткою (зворот а.с. 30). Відсотки за користування кредитом (кредитним лімітом) та/або овердрафтом нараховуються в дату їх сплати, при цьому відсотки розраховуються щомісячно за кожний календарний день за фактично витрачені в рахунок кредиту кошти, з дня списання суми з карткового рахунку до дня, коли Кредит стає простроченим кредитом. У разі непогашення суми простроченого кредиту (кредитного ліміту, кредитної лінії), овердрафту або його частини понад 210 днів, увесь Кредит вважається простроченим і нарахування з дати перекладу кредиту у статус прострочених Боргових зобов'язань проводиться відповідно до п. 2.1.1.12.6.1 ( п.п. 2.1.12.6.3, 2.1.12.6.4 Умов і Правил; зворот а.с. 30). Базова ставка за користування кредитом у місяць, відповідно до Тарифів з обслуговуванням кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» становить 3,0 % у місяць або 30,00 % у рік (а.с. 8). Відсотки розраховуються щомісячно за кожний календарний день за фактично витрачені в рахунок Кредиту або Овердрафту кошти, з дня списання суми з карткового рахунку до дня, коли Кредит та /або Овердрафт стають простроченими кредитами. Розрахунком заборгованості (а.с. 4-6) доведено, що [PERSON] з моменту отримання кредиту і до 31 серпня 2017 року допустив заборгованість по процентах за користування кредитом в сумі 79 986 гривень 33 копійки. Частиною 2 ст. 615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за його порушення. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, яка обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. У п. 2.1.1.5.5 Умов і правил надання банківських послуг передбачено зобов'язання Позичальника погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. У разі виникнення прострочених зобов'язань на суму 100 гривень за борговими зобов'язаннями Клієнт сплачує Банку пеню, яка розраховується як базова процентна ставка по договору (нараховується за кожен день прострочення кредиту) + 50 гривень, які нараховуються на день нарахування процентів по кредиту (п.2.1.1.12.6.1 зворот а.с. 30). Згідно Тарифів з обслуговування кредитної карти «Універсальна 30 днів пільгового періоду» пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів нараховується як ПЕНЯ (1) + ПЕНЯ(2). Де пеня (1) = базову процентну ставку за договором /30 - нараховується за кожен день прострочення кредиту і пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 30 гривень за місяць (нараховується один раз у місяць, при наявності прострочення за кредитом або відсотками на 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму понад 50 гривень). Станом на 31 серпня 2017 року у [PERSON] утворилася заборгованість по комісії та пені за користування кредитом в сумі 3050 гривень (а.с. 4-6). Пунктом 1.1.5.20 Умов і Правил надання банківських послуг та витягом із Тарифів з обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» (а.с. 8), передбачено, що при порушенні Позичальником строків платежів по кожному із грошових зобов'язань, передбачених договором більше, ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 гривень + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісій (зворот а.с. 18). Умовами договору передбачено, що власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобіганню виникненню Овердрафту. Із розрахунку заборгованості вбачається, що [PERSON] неналежно виконує свої зобов'язання за договором кредиту, не слідкує за витратами по кредитній картці, в результаті чого станом на 31 серпня 2017 року у нього утворилась заборгованість на загальну суму 104 448 гривень 25 копійок. Отже, у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу Банку позичальник зобов'язаний виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплатити винагороди банку, а тому грошова вимога позивача до [PERSON] є обґрунтованою та такою що відповідає вимогам закону. Такі умови договору відповідач і позивач визначили добровільно, про що свідчить підписання відповідачем Анкети-заяви (а.с. 7) (ст. 627 ЦК України). Як слідує із розрахунку заборгованості за кредитним договором, [PERSON] ухиляється від виконання своїх зобов'язань за договором, не погашає заборгованість, яка виникла, чим порушує зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 625 та ч. 1 ст. 1050, ст. 1052 ЦК України та п. 2.1.1.12.11 Умов і Правил надання банківських послуг, Банк - позивач у справі має право в разі порушення позичальником умов Кредитного договору, зокрема, створенні простроченої заборгованості, чи створенні реальної загрози невиконання позичальником своїх зобов`язань за Договором, вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань у цілому або у визначеній банком частині. Відповідно до вимог пункту 1.1.7.12 Умов і правил, строк дії картки та строк дії кредитного договору поновлюється кожного разу зі спливом терміну дії карти, за таких обставин, враховуючи, що відповідач не подав Банку заяви про закриття картрахунку, укладений між сторонами договір діє до 09 лютого 2018 року. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати (ч. 1 ст. 88 ЦПК України). Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 79 ЦПК України). При зверненні до суду з цим позовом позивачем було сплачено 1600 гривень судового збору (а.с. 1). Отже, з відповідача на користь позивача належить до стягнення 1600 гривень судових витрат.

Outcome: approved