Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

ТОВ «Відродження, ЛДТ» звернулось до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що 21 листопада 2003 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя було ухвалено рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до ТОВ «Відродження, ЛТД» про стягнення заборгованості із заробітної плати. З метою виконання рішення суду стягувач звернулась до відділу виконавчої служби Шевченківського району м. Запоріжжя та пред'явила виконавчий лист про стягнення заборгованості на її користь. Під час примусового виконання рішення державним виконавцем Шевченківського ВДВС 11 травня 2004 року було винесено постанову про накладення арешту на все нерухоме майно боржника серії АА 423164. Вказане обтяження було зареєстроване в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за реєстраційним номером 14056 21.05.2004 року, реєстратор - П'ята Запорізька державна нотаріальна контора. 04 листопада 2013 року позивачу стало відомо про наявність обтяження щодо всього нерухомого майна, що належить йому на праві приватної власності. Право власності на нерухоме майно, а саме на нежитлову будівлю цеху по переробці молока (літ. А, А1) інв.. № 42300018 підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ № 310302, виданого 18.10.2006 року на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради. Вищевказане рішення суду боржником було виконано, однак під час завершення виконавчого провадження державною виконавчою службою не було винесено вмотивованою постанови про зняття арешту з майна боржника, як передбачено Законом України «Про виконавче провадження». У зв'язку з зазначеними обставинами позивач звернувся до суду з даним позовом відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України з метою припинення дії арешту на все нерухоме майно, що належить позивачу на праві власності, оскільки його наявність обмежує позивача у праві користування, розпорядження та володіння в повному обсязі своїм майном. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити та зняти арешт з майна, посилаючись на обставини, вказані у позовній заяві. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала, при цьому зазначила, що заробітну плату присуджену судом їй всю виплатили та жодних претензій до позивача немає. Представник Шевченківського ВДВС ЗМУЮ в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду клопотання в якому просив розглянути справу у його відсутність, проти позовних вимог не заперечував. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню в повному обсязі. В судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.11.2003 р. було стягнуто з позивача на користь відповідачки [PERSON] заробітну плату на загальну суму 1395,00 грн. Під час примусового виконання даного рішення суду державним виконавцем Шевченківського ВДВС 11.05.2004 р. винесено постанову про накладення арешту на все майно позивача, що було зареєстроване Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за реєстраційним номером 14056 21.05.2004 року, реєстратор - П'ята Запорізька державна нотаріальна контора. На даний час рішення суду виконано, [PERSON] сплачено всю суму боргу по заробітній платі, виконавче провадження закрито, але накладений арешт на майно позивача не знято. Відповідно до листа Шевченківського ВДВС ЗМУЮ від 04.11.2013 у відповідь на заяву позивача, повідомлено, що зняти накладений у 2004 р. арешт вони не мають можливості оскільки відповідно до п.3.19 Інструкції з діловодства в органах державної виконавчої служби № 407/07 від 05.07.1999 р. строк зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень становить 3 роки. Після закінчення терміну їх зберігання вони підлягають знищенню. Також згідно відповіді П'ятої Запорізької державної нотаріальної контори від 15.11.2013 р. державний нотаріус позивачу повідомив про неможливість надання копії постанови ДВС про накладення арешту у 2004 році у зв'язку з їх знищенням після спливу трирічного терміну зберігання. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ № 310302, виданого 18.10.2006 року на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради позивачу на праві приватної власності належить нерухоме майно, а саме на нежитлову будівлю цеху по переробці молока (літ. А, А1) інв.. № 42300018. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства ( ч. 2 ст. 15 ЦК України).. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заявлений позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 55 Конституції України, ст.ст. 15, 317, 319, 321 ЦК України,

Outcome: approved