Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулось до [PERSON] з позовом про стягнення заборгованості в розмірі 984180 грн. 17 коп. На обґрунтування своїх позовних вимог, позивач зазначив, що 25.10.2007 року між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 1506/1007/45-001, з подальшим внесенням змін та доповнень. За вказаним договором первинний кредитор зобов'язувався надати відповідачеві кредит у сумі 62300, 00 доларів США. Відповідно до зазначеного кредитного договору відповідач зобов'язувався в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, та на умовах, що передбачені кредитним договором та Графіком погашення кредиту. Акціонерний комерційний банк «ТАС-Комерцбанк» свої зобов'язання перед відповідачем виконав, надавши кредит у сумі 62300, 00 доларів США. У порушення умов кредитного договору, [PERSON], свої зобов'язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 25 травня 2013 року має прострочену заборгованість у розмірі 123130,26 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 984180,17 гривень, що складається: - заборгованість за кредитом - 44541,81 доларів США - що складає 356022,69 грн.; - заборгованість за відсотками - 27861,70 доларів США - що складає 222698,57 грн.; - пеня - 50726,75 доларів США - що складає 405458,91 грн. Відповідно до умов кредитного договору у разі невиконання або неналежного виконання [PERSON] будь-яких зобов'язань, прийнятих на себе згідно умов Кредитного договору, в тому числі щодо сплати щомісячних платежів згідно умов договору незалежно від настання кінцевого терміну повернення суми кредиту (або її відповідної частини) та/або процентів за користування кредитом, та/або комісії за надання кредиту, та/або комісії за управління кредитом, та/або суми неустойки чи інших грошових зобов'язань за кредитним договором. 28.11.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», який в свою чергу виступає правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк» та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» укладено договір факторингу. Відповідно до п. 2.1, 2.2. Договору Банк відступає Фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, право на вимоги якої належать Банку на підставі документації. З моменту відступлення Банком Фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі пов'язані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів. Разом із тим, 28.11.2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» укладено Договір факторингу. Відповідно до п.2.1, 2.2. Договору Клієнт (ТОВ «ФК «Вектор Плюс») відступає Фактору (ТОВ «Кредитні ініціативи») свої права Вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, право на вимогу якої належить Клієнту на підставі Документації. З моменту відступлення Клієнтом Фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі пов'язані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених Боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів. Отже, внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором № 1506/1007/45-001 від 25.10.2007 позичальником згідно якого є [PERSON]. З урахуванням викладеного та на підставі того, що відповідачем порушено зобов'язання за кредитним договором позивач звернувся до [PERSON] з вимогою стягнення заборгованості, оскільки остання в досудовому порядку не здійснила погашення вказаної заборгованості. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи без його участі та підтримання позовних вимог в повному обсязі, в разі неявки відповідача, не заперечував проти винесення заочного рішення (а. с. 73). Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду вказаної справи. Представником відповідача надано на адресу суду заперечення проти позову в якому представник просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. (а. с. 75,76). Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення судового рішення суд вирішує, чи мали місце обставини справи, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правових відносин та інші. Оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст. 212 ЦПК України з урахуванням положень ст. ст. 57-66 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, суд, розглядаючи цивільну справу у порядку позовного провадження, повинен повно і всебічно з'ясувати фактичні обставини справи, однак не вправі виходити за межі заявлених позовних вимог та тієї доказової бази, яка сформована за рахунок доказів, поданих до суду самими учасниками процесу. Суд вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини справи дійшов до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 1506/1007/45-001 від 25.10.2007 року за яким АКБ «ТАС-Комерцбанк» надано відповідачеві кредит в сумі 62300, 00 доларів США на строк по 25 жовтня 2037 року включно, під 12.50 % річних на весь строк фактичного користування кредитом. Кредитні кошти призначені для здійснення позичальником розрахунків по Договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. (а. с. 06-13). Акціонерний комерційний банк «ТАС-Комерцбанк» свої зобов'язання щодо надання кредитних коштів виконав в повному обсязі. (а.с. 16). Відповідач свої зобов'язання щодо погашення кредиту з урахуванням всіх нарахованих сум порушив. У зв'язку з невиконанням (простроченням виконання) відповідачем зобов'язань щодо погашення заборгованості за кредитним договором № 1506/1007/45-001 від 25.10.2007 року, станом на 25.05.2013 р. виникла заборгованість у розмірі 123130,26 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 984180,17 гривень, що складається з : - заборгованість за кредитом - 44541,81 доларів США - що складає 356022,69 грн.; - заборгованість за відсотками - 27861,70 доларів США - що складає 222698,57 грн.; - пеня - 50726,75 доларів США - що складає 405458,91 грн. 28.11.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», який в свою чергу виступає правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк» та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» укладено договір факторингу, за яким право грошової вимоги за кредитним договором № 1506/1007/45-001 від 25.10.2007 року перейшло до Факторингової компанії «Вектор Плюс» (а. с. 24-26). 28.11.2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» укладено Договір факторингу, за яким право грошової вимоги за кредитним договором № 1506/1007/45-001 від 25.10.2007 року перейшло ТОВ «Кредитні ініціативи. (а. с. 27-35). ТОВ «Кредитні ініціативи 18.06.2013 року листом-вимогою повідомляло [PERSON] у строк до 30 днів з дня отримання вимоги достроково повернути кредит, сплатити нараховані проценти за користування кредитом і нараховану неустойку, однак вимоги листа [PERSON] залишились поза увагою та в зазначений строк не були виконані. (а.с. 22,23). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Ч. 1 ст. 516 ЦК України встановлено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У відповідності до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Не виконання своїх зобов'язань [PERSON] позбавляє позивача змоги в повному обсязі та своєчасно провадити господарську діяльність, що породжує погіршення конкурентоспроможності підприємства на фінансовому ринку України, неможливість виконання зобов'язань перед іншими банківськими, фінансовими та комерційними установами. Зважаючи на зазначене суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № 1506/1007/45-001 від 25.10.2007 року в частині стягнення боргу за кредитом та відсотками є доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» щодо стягнення пені (неустойки) у розмірі 50726,75 доларів США (в гривневому еквіваленті - 405458,91 гривень), значно перевищує розмір основного боргу. Згідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. На підставі ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, як мають істотне значення. Розрахунок пені, котрий наданий позивачем не конкретизований до 28.11.2012 року, тому суд вважає за необхідне відмовити позивачу в частині стягнення пені, котра нараховувалась до 28.11.2012 року, стягнувши при цьому з відповідача нараховану пеню з 29.11.2012 року по 25.05.2013 року у загальному розмірі 5231,23 доларів США, що в гривневому еквіваленті на момент подачі позовної заяви складало - 41813 гривень 23 копійок. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесенні нею і документально підтверджені судові витрати. Сплата позивачем судового збору підтверджується платіжним дорученням №3675 від 05 серпня 2013 року. (а. с. 5а). Таким чином суд вважає, що з відповідачки необхідно стягнути на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 3441 грн. 00 коп..

Outcome: partial