Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 8.11.2013р., від шлюбу 6.04.2014р. народилася донька Анастасія. Позивач просить розірвати шлюб, при цьому посилався на те, що з березня 2013р. відповідач проживала у нього, але за квартиру ніколи не платила, жила й ніколи ні за що не платила, перебувала на його утриманні. Проте їй цього видавалося мало. Їй забажалося, щоб почали платити їй. 24.07.2014р. вона подала до Деснянського райсуду м.Києва позовну заяву про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини. Восени 2014р. він на два місяці втратив роботу, став на облік у центрі зайнятості і відповідач написала заяву в прокуратуру з вимогою притягнути його до кримінальної відповідальності. Крім того, [PERSON] самоправно, без дозволу співвласників мешкає в його квартирі без реєстрації. Із такою людиною неможливо жити, він наполягає на розірванні шлюбу. Просив розглядати справу у його відсутність, посилаючись на те, що він мобілізований та буде перебувати далеко за межами м.Києва. Відповідач проти позову заперечувала, посилаючись на те, що з позовної заяви зрозуміло, що для позивача і його родини найважливіше в житті - це гроші. Нині позивач проходить службу в АТО, вона сподівається, що він побачивши життя без матері, зможе переосмислити життя. Вона повинна захищати свої права і інтереси дітей. В судовому засіданні підтвердила той факт, що рік тому вони з позивачем припинили підтримувати сімейно-шлюбні відносини. Вона була у матері, коли повернулася до Києва 5 жовтня 2015року виявила, що позивач змінив замки в квартирі, вона не змогла до неї попасти, там залишилися всі її речі. На даний час вона вирішує питання щодо подачі позову про вселення в квартиру. Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, вислухавши пояснення відповідачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно ч.1 ст.112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. У відповідності із ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідачка заперечує проти розлучення посилаючись на те, що вона захищає свої права, при цьому як вбачається із її пояснень не через збереження шлюбу, сім'ї, а в результаті майнових, житлово-побутових інтересів. Що також підтверджується наданими нею заявами до начальника Деснянського РУ ГУ МВС України в м.Києві та начальника Служби у справах дітей Деснянського району м.Києва від 7.10.2015р., в яких вона ставить питання негайного реагування стосовно позивача, який змінив замки на вхідних дверях квартири і в квартирі залишилися всі речі дитини і відповідно її. Суд при виявленні вказаних мотивів вважає, що є всі підстави для розірвання шлюбу. Надання сторонам строку на примирення суд не вбачає сенсу. При цьому суд враховує, що ані закон, ані судова практика не пов'язують вирішення питання про розірвання шлюбу з майновими інтересами подружжя. Останні можуть бути захищені і в разі розірвання шлюбу. В судовому засіданні було встановлено, що сторони припинили підтримувати сімейно-шлюбні відносини рік тому, з моменту подачі позову до суду сторони так і не примирилися, навпаки стосунки між ними ще більше погіршилися. Як вбачається із позову позивача він категорично настоює на розірванні шлюбу, при цьому в нього вкрай негативне ставлення до відповідачки. Тобто судом достовірно встановлено, що сім'я сторін перестала фактично існувати . На підставі викладеного,

Outcome: approved