Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

ТОВ «Нова Пошта»звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В якому прохали : стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Нова Пошта» суму основного боргу за договором позики у розмірі 108 000 грн. 06 коп.; стягнути суму штрафних санкцій 192 526 грн. 04 коп.; стягнути судовий збір у розмірі 3\~005 грн. 26 коп. та інші судові витрати. В обґрунтування позову зазначили, що 17 січня 2013 року між ТОВ «Нова Пошта» та [PERSON] було укладено договір позики. Відповідно до умов договору ТОВ «Нова Пошта» було передано [PERSON] безпроценту поворотну позику в розмірі 108 000 грн. 06 коп. Підтвердженням отримання від ТОВ «Нова Пошта» грошових коштів є укладений між сторонами договір позики та видатковий касовий ордер від 17 січня 2013 року. Згідно п.5 договору позики, позичальник зобовязується повертати позикодавцю, щомісячно до 30 числа, позику рівними частинами та повністю розрахуватись з позикодавцем до 17 січня 2014 року. Позичальник від дати отримання позики не здійснив жодного платежу в рахунок погашення заборгованості, тому і звертаються до суду з даним позовом. 15 жовтня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до ТОВ «Нова Пошта» про визнання недійсним правочину. В якому прохав: визнати недійсним договір позики від 17 січня 2013 року між ТОВ «Нова Пошта» і [PERSON] В обґрунтування позову зазначив, що 10 жовтня 2012 року він [PERSON] був прийнятий на посаду приймальника замовлень у Комсомольську філію ТОВ «Нова Пошта», 03 січня 2013 року переведений на посаду керівника підрозділу Комсомольської філії ТОВ «Нова Пошта», 15 січня 2014 року звільнений за угодою сторін. У січні 2013 року у підрозділі Комсомольської філії ТОВ «Нова Пошта», керівником якого він був призначений 03 січня 2013 року, нібито було виявлено нестачу. Про це 17 січня 2013 року повідомив представник ТОВ «Нова Пошта» [PERSON], якого вони знали, як начальника внутрішньої безпеки товариства у Полтавській області. 17 січня 2013 року він був на роботі у відділенні №1 Комсомольської філії ТОВ «Нова Пошта» за адресою Полтавська область, м.Комсомольськ, вулиця Радянська, 1, цілий день з 09.00 до 19.00 годин. Документально така нестача, наскільки йому відомо не була встановлена. Мова йшла про «Чорний» бухгалтерський облік. Вину за нібито виявлену нестачу [PERSON] поклав на нього. Того ж дня Полтавські працівники ТОВ «Нова Пошта» [PERSON], [PERSON] у присутності [PERSON], погрожуючи в кабінеті начальника відділення №1 Комсомольської філії ТОВ «Нова Пошта» йому [PERSON] у звязку з виявленою нестачею фізичною розправою, позбавленням його майна, примусили його підписати договір позики та видатковий касовий ордер. Але грошових коштів в дійсності він не позичав, не одержував. Оформленням договору позики та ордеру зазначені працівники ТОВ «Нова Пошта» хотіли примусити його відшкодувати нібито виявлену нестачу в сумі 108\~000 грн. 06 коп. Він реально сприймав погрози працівників внутрішньої безпеки ТОВ «Нова Пошта», а тому був вимушений під тиском підписати договір та ордер, тому і звертається до суду з даним позовом. 16 жовтня 2015 року ухвалою суду прийнято зустрічну позовну заяву [PERSON] до ТОВ «Нова Пошта» про визнання недійсним правочину та об'єднано її в одне провадження з первісним позовом ТОВ «Нова пошта» до [PERSON]про стягнення заборгованості. В судовому засіданні представник ТОВ «Нова Пошта» за дорученням [PERSON] первісну позовну заяву підтримав, прохав задовольнити в повному обсязі, в задоволенні зустрічної позовної заяви прохав відмовити. В судовому засіданні [PERSON] та представник [PERSON] первісний позов не визнали, прохали задовольнити зустрічну позовну заяву. Суд, заслухавши сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні первісного позову та задоволення зустрічної позовної заяви. Судом встановлено, що згідно Статуту (нова редакція) ТОВ «Нова Пошта» (ідентифікаційний код 31316718), затвердженого загальними зборами учасників ТОВ «Нова Пошта» протокол №161 від 10 лютого 2015 року та зареєстрованого 12 лютого 2015 року. Згідно п.1.1.Цей Статут регулює діяльність ТОВ «Нова Пошта», що було створене згідно з рішенням зборів засновників Товариства від 19 січня 2001 року. До п.1.2.9. Учасники, що мають право власності на частку у Статутному Капіталі : [PERSON], [PERSON], [PERSON]. До п.2.2. Місцезнаходження Товариства м.Полтава, вул.Фрунзе, 57. Згідно п.3.2. Товариство вважається створеним і набуває прав юридичної особи з дня його державної реєстрації, має самостійний баланс, круглу печатку, рахунки, тощо. До п.3.3.Товариство має право від свого імені укладати будь-які правочини, розпоряджатися своїм рухомим та нерухомим майном, набувати майнових та особистих немайнових прав і нести обов»язки, бути позивачем та відповідачем у судах (а.с.37-53). Згідно ч.1 ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до вимог ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.\~\~ Так, судом встановлено, що 17 січня 2013 року між сторонами у справі ТОВ «Нова пошта», в особі директора [PERSON] та [PERSON] підписано договір позики. В судовому засіданні сторонами не оспорювалося, що розмір позики цифрами та літерами, підпис виконаний [PERSON], а сам договір позики знаходиться у іншої сторони договору позики ТОВ «Нова Пошта» (а.с.4). Згідно п.1 договору, позикодавець надає, а позичальник приймає безпроцентну поворотну позику. Відповідно до п.2 договору, розмір позики складає 108 000 гривень 06 копійок. Згідно п.3 договору, підтвердженням факту отримання позичальником позики є підписання сторонами даного договору. Відповідно до п.5 договору, позичальник зобовязується повертати позикодавцю, щомісячно до 30 числа, позику рівними частинами (або іншими частинами письмово погодженими із позикодавцем) та повністю розрахуватись з позикодавцем до 17 січня 2014 року. Відповідно до п.9 договору, за кожний день прострочення вимог передбачених п.5 та пп.5.1 або 10 даного договору повернення позичальником позикодавцю позики, позичальнику, щоденно нараховується: індекс інфляції, пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, неустойка в розмірі 15% від загальної суми заборгованості та 30% річних. Відповідно до п.10 договору, позичальник зобовязаний, за 2 робочих дні, до дати припинення трудових відносин з позикодавцем повернути позикодавцю непогашений (невиплачений) залишок позики, в повному обсязі. Статтею 202 ЦК України, визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. Із тексту договору позики слідує, що кошти надані позивачем водночас з підписанням договору. Договір позики належить до групи реальних договорів і, відповідно, вважається укладеним з моменту передачі грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Права та обов'язки сторін не можуть виникнути до передачі грошей. Із змісту ч.2 ст.640 ЦК України, слідує, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Сам по собі факт підписання сторонами тексту договору без передання грошей не породжує у майбутньому обов»язку позичальника повернути обумовлену угодою суму грошей. В судовому засіданні [PERSON] твердив на тому, що гроші він не отримував, а отже фактично заявив про безгрошовість угоди. Для захисту інтересів позичальника від недобросовісного позикодавця ст.1051 ЦК України, передбачена можливість оспорювання договору позики в зв'язку з його безгрошевістю. За нормою ч.1 ст.1051 ЦК України, позичальник має право оспорювати договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж установлено договором. Статтею 627 ЦК, закріплено принцип свободи договору, зокрема, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Недотримання умови свободи договору тягне за собою його недійсність. [PERSON] посилався на те, що спірний правочин був укладений під впливом насильства. За змістом ч.2 ст.1051 ЦК, при укладенні договору позики в письмовій формі (крім випадків укладення його під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини) безгрошовість такого договору не може ґрунтуватися на поясненнях свідків, а може бути підтверджена лише належними і допустимими доказами (ч.2 ст.58, ст.59 ЦПК України). Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст.57 ЦПК). Докази повинні бути належними, тобто містити інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.58 ЦПК). Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно ст.64 ЦПК України, письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Крім цього, відповідно до ст.16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач на власний розсуд обирає спосіб захисту. [PERSON], як позивач за зустрічним позовом до ТОВ «Нова Пошта» обравши спосіб захисту визнання правочину недійсним, в силу ст.10 ЦПК України зобов»язаний довести правову та фактичну підставу недійсності правочину. Зміст правочину становлять права та обовязки, про набуття, зміну або припинення яких учасники правочину домовились. Стаття 203 ЦК України визначає загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Норми ст.231 ЦК України, визначають правові наслідки правочину, який вчинено під впливом насильства. При цьому, при доказуванні умов вчинення правочину під впливом, зокрема, психічного тиску, діють загальні правила доказування, що передбачені ст.60 ЦПК України. Частиною 1 ст.231 ЦК Ураїни, передбачено, що правочин, вчинений особою проти її справжньої волі внаслідок застосування до неї фізичного чи психічного тиску з боку другої сторони або з боку іншої особи, визнається судом недійсним. Психічне насильство має вираз в погрозах спричинити фізичну, моральну, матеріальну шкоду, позбавити яких-небудь благ. Мета психічного насильства - залякування потерпілого. Отже, психічне насильство це - бажання викликати почуття страху. Психічний тиск здійснюється шляхом погрози вчинення дій, які дана особа вважає для себе надзвичайно несприятливими. При здійсненні психічного тиску фізичного насилля не здійснюється, проте особа перебуває під впливом погроз зазнати певних негативних наслідків, які можуть проявитися як у погрозі здійснення у майбутньому тілесних ушкоджень, так і погрозі вчинення інших дій, які не пов'язанні з фізичним впливом, але які можуть спричинити для цієї особи небажані наслідки При цьому суд зауважує, що психічний тиск повинен бути реальним, а не існувати в уявленні особи. Для визнання правочину недійсним позивач має довести наступні обставини: 1) факт застосування до нього (до потерпілої сторони правочину) фізичного чи психічного тиску з боку іншої сторони чи з боку третьої особи; 2) вчинення правочину проти своєї справжньої волі; 3) наявність причинного зв'язку між фізичним або психічним тиском і вчиненням правочину, який оспорюється. 10 жовтня 2012 року [PERSON] був прийнятий на посаду приймальника замовлень у Комсомольську філію ТОВ «Нова Пошта». 03 січня 2013 року переведений на посаду керівника підрозділу Комсомольської філії ТОВ «Нова Пошта», що слідує із копії трудової книжки серії АФ №370172 на ім'я [PERSON] (а.с.34-35). Таким чином, під час укладення договору позики [PERSON] перебував у трудових відносинах з ТОВ «Нова Пошта» на посаді керівника підрозділу Комсомольської філії ТОВ «Нова Пошта». Із тексту договору позики слідує, що позичальник зобовязаний, за 2 робочих дні, до дати припинення трудових відносин з позикодавцем повернути позикодавцю непогашений (невиплачений) залишок позики, в повному обсязі. 15 січня 2014 року [PERSON] був звільнений з ТОВ «Нова Пошта» за угодою сторін, згідно ст.36.п.1 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки серії АФ №370172 на ім'я [PERSON] (а.с.34-35). Згідно зі ст.43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Таким чином, в судовому засіданні знайшов підтвердження факт, що [PERSON] підписав договір позики під впливом насильства у вигляді психічного тиску, а саме погрози звільнення з роботи та кошти не отримував взагалі. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення зустрічної позовної заяви. Визнати недійсним договір позики від 17 січня 2013 року між ТОВ «Нова пошта» та [PERSON], оскільки, як встановлено судом, [PERSON] кошти не отримував взагалі, а договір позики був підписаний ним під впливом насильства. В зв»язку з задоволенням зустрічного позову у первісному позові ТОВ «Нова пошта» до [PERSON] про стягнення заборгованості відмовити. Відповідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Також стягнути з ТОВ «Нова Пошта»судові витрати сплачені [PERSON] при подачі позову.

Outcome: approved