overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

Територіальна громада с. Пришиб Кременчуцького району в особі Пришибської сільради Кременчуцького району звернулась в суд з заявою про визнання відумерлою спадщиною земельну ділянку площею 3,7471 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Пришибської сільради та належала померлій 12.05.2009 року [PERSON], згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії РІ № 527190, мотивуючи, що місцем відкриття спадщини є територія Прищибської сільської ради, власник землі померла 12.05.2009 року, залишену після її смерті спадщину, у встановлений законодавством термін, ніхто не прийняв, з часу відкриття спадщини сплив строк понад один рік. В судове засідання сторони не зявились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутність, представник Пришибської сільради вимоги підтримує, представники зацікавлених осіб проти задоволення заяви не заперечують. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Зясовано, що після смерті, 12 травня 2009 року [PERSON] залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 3,7471 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Пришибської сільради та належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії РІ № 527190. Станом на час розгляду справи спадщина ні ким не прийнята, з часу відкриття спадщини сплив однорічний строк. Відповідно до ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. За таких обставин суд визнає спадщину відумерлою та передає її у власність територіальної громади. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

Територіальна громада с. Пришиб Кременчуцького району в особі Пришибської сільради Кременчуцького району звернулась в суд з заявою про визнання відумерлою спадщиною земельну ділянку площею 3,75 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Пришибської сільради та належала померлому [PERSON] , згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії РІ № 527185, мотивуючи, що місцем відкриття спадщини є територія Прищибської сільської ради, власник землі помер 20 березня 2001 року, залишену після його смерті спадщину, у встановлений законодавством термін, ніхто не прийняв, з часу відкриття спадщини сплив строк понад один рік. В судове засідання сторони не зявились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутність, представник Пришибської сільради вимоги підтримує, представники зацікавлених осіб проти задоволення заяви не заперечують. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Зясовано, що після смерті, 20 березня 2001року [PERSON] залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 3,75 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Пришибської сільради та належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії РІ № 527185. Станом на час розгляду справи спадщина ні ким не прийнята, з часу відкриття спадщини сплив однорічний строк. Відповідно до ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. За таких обставин суд визнає спадщину відумерлою та передає її у власність територіальної громади. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

Територіальна громада с. Пришиб Кременчуцького району в особі Пришибської сільради Кременчуцького району звернулась в суд з заявою про визнання відумерлою спадщиною - земельну ділянку площею 3,76 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Пришибської сільради та належала померлій [PERSON], згідно державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 23.10.2001 року, мотивуючи, що місцем відкриття спадщини є територія Прищибської сільської ради, власник землі померла [INFO], залишену після її смерті спадщину, у встановлений законодавством термін, ніхто не прийняв, з часу відкриття спадщини сплив строк понад один рік. В судове засідання сторони не з'явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутність, представник Пришибської сільради вимоги підтримує, представники зацікавлених осіб проти задоволення заяви не заперечують. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. З'ясовано, що після смерті, [INFO] [PERSON] залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 3,76 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Пришибської сільради та належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. Станом на час розгляду справи спадщина ні ким не прийнята, з часу відкриття спадщини сплив однорічний строк. Відповідно до ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. За таких обставин суд визнає спадщину відумерлою та передає її у власність територіальної громади. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

Територіальна громада с. Пришиб Кременчуцького району в особі Пришибської сільради Кременчуцького району звернулась в суд з заявою про визнання відумерлою спадщиною земельну ділянку площею 5,97 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Пришибської сільради та належала померлому 17.12.2010 року [PERSON], згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії РІ № 515192, мотивуючи, що місцем відкриття спадщини є територія Прищибської сільської ради, власник землі помер 17.12.2010 року, залишену після його смерті спадщину, у встановлений законодавством термін, ніхто не прийняв, з часу відкриття спадщини сплив строк понад один рік. В судове засідання сторони не зявились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутність, представник Пришибської сільради вимоги підтримує, представники зацікавлених осіб проти задоволення заяви не заперечують. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Зясовано, що після смерті, 17 грудня 2010 року, [PERSON] залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 5,97 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Пришибської сільради та належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії РІ № 515192. Станом на час розгляду справи спадщина ні ким не прийнята, з часу відкриття спадщини сплив однорічний строк. Відповідно до ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. За таких обставин суд визнає спадщину відумерлою та передає її у власність територіальної громади. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

Територіальна громада с. Пришиб Кременчуцького району в особі Пришибської сільради Кременчуцького району звернулась в суд з заявою про визнання відумерлою спадщиною земельну ділянку площею 8,11 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Пришибської сільради та належала померлому [PERSON] Кузмічу, згідно сертифікату на право за земельну частку (пай) серія ПЛ. № 0296305 , виданого Кременчуцькою районною державною адміністрацією під № 105 від 23.04.1997 року, мотивуючи, що місцем відкриття спадщини є територія Прищибської сільської ради, власник землі помер 25.12.2000 року, залишену після його смерті спадщину, у встановлений законодавством термін, ніхто не прийняв, з часу відкриття спадщини сплив строк понад один рік. В судове засідання сторони не зявились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутність, представник Пришибської сільради вимоги підтримує, представники зацікавлених осіб проти задоволення заяви не заперечують. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Зясовано, що після смерті, 25 грудня 2000 року, [PERSON] залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 8,11 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Пришибської сільради та належала померлому на підставі сертифікату на право за земельну частку (пай) серія ПЛ. № 0296305 , виданого Кременчуцькою районною державною адміністрацією під № 105 від 23.04.1997 року. Станом на час розгляду справи спадщина ні ким не прийнята, з часу відкриття спадщини сплив однорічний строк. Відповідно до ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. За таких обставин суд визнає спадщину відумерлою та передає її у власність територіальної громади. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

Територіальна громада с. Суботів Чигиринського району Черкаської області в особі Суботівської сільської ради Чигиринського району звернулася до суду з вказаною заявою, зазначивши, що 27 березня 2018 року Чигиринським районним судом ухвалено рішення, що набрало чинності, відповідно до якого визнано відумерлою спадщину у вигляді земельної ділянки площею 1,72 га (земельна ділянка площею 1,42 га, кадастровий номер 7125486000:01:000:0142, та земельна ділянка площею 0,30 га, кадастровий номер 7125486000:01:000:0754), розташовану в межах Суботівської сільської ради Чигиринського району та належну померлій 16 червня 2004 року [PERSON] відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 120636 . Разом з тим при винесенні даного рішення судом не вирішено в ньому питання про передачу даної земельної ділянки у власність територіальної громади. А тому просять ухвалити додаткове рішення про передачу відумерлої спадщини у вигляді вище зазначеної земельної ділянки Територіальній громаді с. Суботів Чигиринського району Черкаської області в особі Суботівської сільської ради Чигиринського району В судове засідання представник заявника не викликався. Вивчивши матеріали заяви, суд вважає можливим її задовольнити, виходячи з наступного. У відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Так, відповідно до ч. 3 ст. 1277 ЦК України, спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням. З урахуванням того, що питання про передачу відумерлої спадщини у власність територіальної громади не було вирішено під час прийняття рішення у справі, суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення з цього приводу. На підставі викладеного і,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

Територіальне медичне об`єднання «Психіатрія» у місті Києві, звернулося до Подільського районного суду м. Києва із заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу [PERSON] , [INFO] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Заява обґрунтована тим, що [PERSON] , 1983 року народження 20.11.2018 о 14:45 доставлено до ТМО «Психіатрія» у місті Києві у зв`язку з погіршення стану здоров`я - неадекватною поведінкою, конфліктувала з матірю, бурлукавала, алкоголізувалась, дії [PERSON] створюють небезпеку. [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді шизофренії, параноїдна форма, безперевний перебіг; помірно виражений апатико-дисоціативний дефект; параноїдний синдром. F-20.00, що підтверджується висновком Територіального медичного об`єднання «Психіатрія» у місті Києві від 17.12.2018. У судовому засіданні представник заявника підтримав заяву з наведених підстав та просив її задовольнити. Заінтересована особа в судовому засіданні заяву підтримала у повному обсязі, просила заяву задовольнити. Прокурор у судовому засіданні заяву підтримала, просила заяву задовольнити. [PERSON] не заперечувала щодо госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, вивчивши заяву та додані до неї документи, дійшов такого висновку. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. \Частина перша статті 14 із змінами, внесеними згідно із Законом № 2205-VIII від 14.11.2017\. Судом встановлено, що висновку [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді шизофренії, параноїдна форма, безперевний перебіг; помірно виражений апатико-дисоціативний дефект; параноїдний синдром. F-20.00, що підтверджується висновком Територіального медичного об`єднання «Психіатрія» у місті Києві від 17.12.2018. [PERSON] , [INFO] потребує примусової госпіталізації до психіатричного закладу у зв`язку з тим, що його дії створюють небезпеку, а тому вона потребує примусової госпіталізації до психіатричного закладу. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

Територіальне медичне об`єднання «Психіатрія» у місті Києві звернулося до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON] , [INFO] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Заява обґрунтована тим, що [PERSON] 31 березня 2019 року о 09-00 годин доставлено до психіатричного закладу у зв`язку з неадекватною поведінкою. [PERSON] страждає маніоформно-параноїдним синдромом. [PERSON] поводила себе неадекватно, називала дочку «нерідною», відмовлялася з нею спілкуватися, на наявність психотичної симптоматики, наявність безпеки для життя та здоров`я її неповнолітньої дочки та власного життя, [PERSON] потребує госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку. У судовому засіданні представник ТМО «Психіатрія» у місті Києві, заінтересована особа підтримали заяву з наведених підстав та просили її задовольнити; особа, відносно якої розглядалося питання про її госпіталізацію у судовому засіданні заперечувала щодо своєї госпіталізації для лікування; прокурор просила у задоволенні заяви відмовити, т.я. підстав для госпіталізації на примусове лікування до психіатричного закладу не вбачає. Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши докази, дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви, виходячи з такого. Відповідно до статті 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Судом встановлено, що відповідно до висновку комісії лікарів Територіального медичного об`єднання «Психіатрія» у місті Києві від 01.04.2019 у [PERSON] , [INFO] діагноз маніоформно-параноїдний синдром. Суду не надано доказів, що [PERSON] вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

Територіальне медичне об'єднання «Психіатрія» у м. Києві (далі-Лікарня) звернулося до суду із заявою та просить: -«Винести рішення про примусову госпіталізацію на стаціонарне лікування гр. [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою: [ADDRESS].»(.а.с.1) В судовому засіданні лікар-психіатр, прокурор та законний представник вважають подання обґрунтованим та підтримали його. [PERSON] вважає заяву необґрунтованою та те, що вона лікування не потребує. Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання підлягає задоволенню. Такого висновку суд дійшов зі слідуючих підстав. Так,згідно з Цивільним процесуальним кодексом України: -ст.281ч.2-Справа за заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку чи про припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги, госпіталізацію у примусовому порядку розглядається в присутності особи, щодо якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, з обов'язковою участю прокурора, лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу, що подав заяву, та законного представника особи, щодо якої розглядаються питання, пов'язані з наданням психіатричної допомоги. -ст.282ч.2- Рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Згідно із Законом України «Про психіатричну допомогу»: -ст.14-Особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: -п.1-вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих; -п.2-неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Як вбачається з заяви [PERSON] від 19.05.2014 року [PERSON] агресивно себе поводить, намагалась напасти на мене та її батька з ножем, викинула з дому речі.»(а.с.2) Як вбачається з акту психіатричного засвідчення [PERSON] від 20.05.2014 року: -«Диагноз: Шизофренія, параноїдна форма, безперервний перебіг. Галюцинаторно-параноїдний синдром. Виражений апатико-дисоціативний дефект. F20 00.»(а.с.4) Як вбачається з висновку ЛКК від 20.05.2014 року: -«Пацієнтка страждає на тяжкий психічний розлад, внаслідок чого виявляє безпосередню небезпеку для себе та оточуючих. Згідно статті 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» потребує примусової госпіталізації до психіатричного закладу.»(.а.с4) З викладеного суд робить висновок про достатність підстав для задоволення заяви. На підставі викладеного, -ст.14 ЗУ«Про психіатричну допомогу»

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

Територіальне медичне об'єднання «Психіатрія» у м. Києві звернулося до суду з заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], до психіатричного закладу у примусовому порядку, яка 31 січня 2014 року була оглянута комісією лікарів психіатрів для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у формі: шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, виражений апатико-дисоціативний тип дефекту, маніоформний синдром. Посилаючись на те, що [PERSON] відмовилася проходити примусове лікування та враховуючи агресивні тенденції та висловлювання до оточуючих, нездатність самостійно задовольняти свої життєві потреби на рівні, який забезпечує життєдіяльність, Територіальне медичне об'єднання «Психіатрія» у м. Києві просило госпіталізувати [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. У судовому засіданні представник заявника підтримав заяву, обґрунтувавши необхідність примусової госпіталізації [PERSON], просив суд задовольнити заяву. [PERSON] у судовому засіданні заперечила проти вимог, посилаючись на те, що підстав для примусової госпіталізації немає, вважає, що може адекватно оцінювати свої вчинки та дії, не бажає лікуватися, не являється хворою і тому заперечує проти примусового лікування. Батьки [PERSON]: [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримали, просили суд застосувати примусове лікування до доньки. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, висновок прокурора, який вважає необхідною госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку, дослідивши надані матеріали, суд приходить до висновку про необхідність задоволення зазначеної заяви, виходячи з наступного. Судом установлено, що [PERSON], [INFO], проживає за адресою: [ADDRESS]. Згідно виписки з історії хвороби № 651 [PERSON] страждає на шизофренію, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, виражений апатико-дисоціативний тип дефекту, маніоформний синдром. Відповідно до висновку лікарів-психіатрів від 31 січня 2014 року, враховуючи агресивні тенденції та висловлювання до оточуючих, нездатність самостійно задовольняти свої життєві потреби [PERSON] потребує примусової госпіталізації у психіатричний стаціонар. З наданих суду матеріалів вбачається, що [PERSON] відмовилася від лікування в стаціонарних умовах, заперечує проти проведення курсу лікування з метою покращення її стану. Встановлено, що в зв'язку з наявністю психічного захворювання та елементів соціальної та власної небезпечності, неадекватністю поведінки, відмови добровільного лікування, суд вважає за необхідне задовольнити заяву.

Outcome: approved