Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося до Тернопільського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1901/1007/88-270 від 15 жовтня 2007 року в сумі 775939,34 грн. Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на неналежне виконання відповідачем покладених на нього умовами кредитного договору зобовязань щодо своєчасної сплати сум кредиту, в звязку з чим виникла заборгованість і є правові підстави для звернення до суду про стягнення заборгованості. В судове засідання представник позивача не зявився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася з невідомої суду причини, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Суд, дослідивши зібрані по справі докази та оцінивши норми чинного законодавства, прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного. 15.10.2007 року між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ВАТ «Сведбанк» (правонаступник - ПАТ «Сведбанк») та фізичною особою - [PERSON] укладено Кредитний договір № 1901/1007/88-270, з подальшим внесення змін та доповнень, (надалі за текстом - Кредитний договір). Відповідно до умов вищевказаного Кредитного договору, Банк зобов'язується надати Боржнику (позичальникові) кредит у сумі 15000,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,00 % на рік у валюті кредиту з кінцевим терміном повернення 14.10.2017 року. Відповідач зобов'язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Банк свої зобов'язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у сумі 15000,00 доларів США. Відповідно до вимог ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно розрахунку за відповідачем станом на 26.06.2015 року рахується прострочена заборгованість, яка складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 13625,00 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку становить - 288796,44 грн., заборгованості по відсотках - 13182,03 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку становить - 279407,22 грн. Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України та умов Кредитного договору, у разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов'язання в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами Договору, боржник зобов'язаний сплатити кредитору неустойку (штраф, пеня). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати, кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Аналіз норми ст. 266, ч. 2 ст. 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. У зв'язку з систематичним порушенням Боржником своїх обов'язків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та Кредитного договору, Банком була нарахована неустойка: пеня - 9800,67 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку становить - 207735,68 грн. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. За таких обставин, відповідачем були порушенні умови кредитного договору та норми чинного законодавства, в результаті чого виникла заборгованість. За нормами ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Станом на дату розгляду справи сторонами не подано і судом не здобуто доказів сплати суми боргу. 28 листопада 2012 р. між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», який в свою чергу виступає правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк» (далі - ПАТ «Сведбанк») та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» (далі - ФК «Вектор Плюс») укладено Договір факторингу. Відповідно до п. 2.1, 2.2. Договору факторингу, Банк відступає Фактору свої права Вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, право на вимогу якої належить Банку на підставі документації. З моменту відступлення Банком Фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі пов'язані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених Боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів. Разом із тим, 23.11.2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» укладено Договір факторингу. Відповідно до п.2.1, 2.2. Договору Клієнт (ТОВ «ФК «Вектор Плюс») відступає Фактору (ТОВ «Кредитні ініціативи») свої права Вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, право на вимогу якої належить Клієнту на підставі Документації. З моменту відступлення Клієнтом Фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі пов'язані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених Боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів. Отже, внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором від 15.10.2007р. № 1901/1007/88-270 позичальником згідно якого є [PERSON]. Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до Договору відступлення прав вимоги, покупець набув усі права вимоги по відступленим кредитним договорам включаючи сплату суми основного боргу, відсотків, комісій, нарахованих штрафних санкцій. Згідно вищезазначеного Договору відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором № 1901/1007/88-270 від 15 жовтня 2007 року, що був укладений між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» та фізичною особою - [PERSON] на користь ТОВ «Кредитні ініціативи». Таким чином, на даний час усі права кредитора за вищевказаним кредитним договором перейшли до ТОВ «Кредитні ініціативи». На адресу [PERSON] 25.06.2015р. від ТОВ «Кредитні ініціативи» була направлена вимоги про дострокове повернення кредиту в звязку із неналежним його виконанням та повідомлено про заміну кредитора по кредитному договору на ТОВ «Кредитні ініціативи». Однак, дана вимога була залишена відповідачем без належного реагування та задоволення. Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та враховуючи факт невиконання відповідачем умов договору кредиту, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем прав позивача, які підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог та стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором в загальній сумі 775,939,34 грн., яка складається із боргу за кредитом в сумі 288\~796,44 грн., відсотках 279\~407,22 грн., нарахована пеня 207\~735,68 грн. як таких, що підтвердженні матеріалами справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та не спростовані належними і допустимими доказами відповідачем. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати позивачу відшкодовуються за рахунок відповідача.

Outcome: approved