Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09.10.2007 року, від даного шлюбу мають троє дітей: дочку [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO].. Позивачка звернулась до суду з позовом, у якому просить розірвати, шлюб між нею та відповідачем та стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 2/3 частини від всіх видів заробітку відповідача. Свої вимоги мотиву тим, що що спільне життя в них не склалось відповідач зловживає алкоголем, застосовує фізичне та психологічне насильство в сім»ї, внаслідок чого разом не проживають, не підтримують шлюбних відносин. Просить суд розірвати шлюб, оскільки такий існує лише формально, термін на примирення не надавати.Також, просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей. Зазначає, що діти проживають разом з нею та перебувають на її повному утриманні. Відповідач, будучи батьком, не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, тому змушена звернутись до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала поданий позов, дала пояснення аналогічні наведеним у позовній заяві, просила такий задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення позову в частині розірвання шлюбу та вказав, що згідний на розірвання шлюбу. Щодо стягнення аліментів заперечував, пояснив, що отримує мінімальну заробітну плату, сплачує кредит, тому не має можливості сплачувати аліменти на утримання дітей у вказаному позивачкою розмірі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Відповідно до ст.112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що дальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з подружжя. Виходячи з вищенаведеного та, враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, не бажає проживати з відповідачем однією сім'єю, відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу, відтак суд приходить до висновку, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливими й суперечили б інтересам позивачки, сім'я розпалась остаточно й поновлена бути не може, а тому формально існуючий шлюб слід розірвати. Щодо вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання дітей, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 10.06.2008 року, Гребенівською сільською радою Сколівського району Львівській області, батьками [PERSON], [INFO] записані [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 06.03.2012 року, Гребенівською сільською радою Сколівського району Львівській області, батьками [PERSON], [INFO] записані [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 24.01.2014 року, виконавчим комітетом Гребенівської сільської ради Сколівського району Львівській області, батьками [PERSON], [INFO] записані [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. У відповідності до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки чи сина, а також інші обставини, які мають істотне значення. Будь-які докази на підтвердження поганого стану здоров'я відповідача, його низького матеріального становища чи наявності у нього на утриманні інших дітей чи непрацездатних членів сім'ї у матеріалах справи відсутні. З врахуванням вищевикладеного та беручи до уваги те, що батьки мають рівні обов'язки щодо утримання неповнолітніх дітей, наявність у відповідача витрат на сплату кредиту не звільняє його від обов»язку щодо утримання дітей, тому суд приходить до висновку що позов в частині стягнення аліментів підлягає задоволенню частково, а тому з відповідача слід стягувати на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06.06.2018 року і до досягнення дітьми повноліття. У відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає стягнення з відповідача [PERSON]: в дохід держави 704 грн. 80 коп. судового збору та на користь позивача [PERSON] 704 грн. 80 коп. сплаченого судового збору. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved