Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-13 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання» (далі ТОВ «ЛЕО») звернулося до Кремінського районного суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування збитків, заподіяних порушенням Правил користування електричною енергією для населення. Зазначає, що ТОВ «ЛЕО» здійснювало постачання електроенергії, а відповідач споживала поставлену їй електричну енергію, на підставі договору № 7703170011, укладеного 08.06.2007 року між ТОВ «ЛЕО» та споживачем, але у зв`язку із тим, що минуло багато часу договір у паперовому вигляді не зберігся, а наявний лише у електронному вигляді в базі даних підприємства. На відповідача відкрито особовий рахунок споживача електроенергії №770317011, відкритий 25.08.1996 за адресою: [ADDRESS] . 05 грудня 2016 року під час чергової перевірки дотримання побутовими споживачами ПКЕЕН уповноваженими працівниками ТОВ «ЛЕО» за зазначеною адресою було виявлено порушення ПКЕЕН, а саме: самовільне підключення електропроводки до електромережі, що не є власністю енергопостачальника. Накид проводів на вводі в домобудівництво споживача. Точка самовільного підключення знаходиться після ізоляторів. Контролер мав можливість виявити таке порушення. Відповідач добровільно сплатити нараховану суму вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення нею ПКЕЕН, відмовилася. Внаслідок невиконання відповідачем прийнятих на себе зобов`язань і вимог чинного законодавства порушені законні майнові інтереси TOB «ЛЕО», у зв`язку з чим останнє було змушене звернутись з позовом до суду про стягнення з відповідача вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН та витрат з оплати судового збору. Ухвалою суду від 18.12.2019 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, передбаченого статтями 274-279 ЦПК України, з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в письмовій заяві на ім`я суду просив справу розглянути за його відсутності не заперечував щодо заочного розгляду справи. В судове засідання відповідач не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача. У зв`язку з наведеним, суд вважав за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього, про що було постановлено ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, встановив наступні фактичні обставини, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Згідно із матеріалами справи, між ТОВ «ЛЕО» та [PERSON] 08.06.2007 укладено договір про користування електричною енергією побутовим споживачем, особовий рахунок № [NUMBER] щодо споживання електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , відкритий 25.08.1996 року (а.с. 24,25). Згідно із актом про порушення № 000966 від 05.12.2016 року, до якого додана схема підключення електроустановки, за адресою: [ADDRESS] , було виявлено порушення відповідачем, а саме: самовільне підключення електропроводки до електромережі, що не є власністю енергопостачальника. Накид проводів на вводі в домобудівництво споживача. Точка самовільного підключення знаходиться після ізоляторів. Контролер мав можливість виявити таке порушення. Вказане порушення було виявлено візуально і зазначене порушення зафіксовано на світлинах, що додані до матеріалів справи. При складенні акту був присутній [PERSON] , який підписав зазначений акт та схему підключення електроустановки, доданої до вказаного акту, про що зазначено в складених актах і схемі (а.с. 27-29). Згідно із розрахунком обсягу та вартості необлікованої електричної енергії за актом про порушення споживачем «Правил користування електричною енергією для населення» за період з 21.11.2016 року по 05.12.2016 року (14 днів) становить 665 кВт/год, сума збитків складає 685,41 грн. (а.с. 33). Згідно із протоколом № 172 від 29.12.2016 року комісією з розгляду актів про порушення правил користування електричною енергією підраховано суму збитків внаслідок порушення відповідачем Правил користування електроенергією для населення, яка складає 685,41 грн. Відповідач добровільно сплату вартості необлікованої електроенергії не здійснив, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість в розмірі 685,41 грн., яка до теперішнього часу не погашена (а.с. 32). При вирішенні спору суд керується такими нормами права. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно умов п п. 42, 48 «Правил користування електричною енергією для населення», затверджених постановою КМ України від 26.07.1999 року № 1357 (надалі - ПКЕЕН) (чинних на час укладення, дії та виникнення зобов`язань за договором), відповідач несе відповідальність зокрема за порушення Правил користування електричною енергією для населення та розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж. У відповідності до п. 37 ПКЕЕН енергопостачальник має право перевіряти справність засобів обліку, знімати покази відповідно до умов договору та проводити обстеження електроустановок побутових споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза засобами обліку, вимагати від споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними відповідачем під час користування електричною енергією Згідно п. 53 ПКЕЕН та п. 4 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією», затвердженої постановою НКРЕ України № 562 від 04.05.2006 року (надалі - Методика), чинних на час укладення, дії та виникнення зобов`язань за договором, у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника таспоживачем. Згідно п. 53 ПКЕЕН у разі відмови побутового споживача від сплати вартості необлікованої електричної енергії енергопостачальник звертається з позовом до суду та має право припинити постачання електричної енергії після прийняття судом рішення на користь енергопостачальника (крім випадку виявлення факту самовільного підключення). На підставі вищевикладених доказів та норм права, суд приходить до висновку про те, що у спірних правовідносинах відповідачем було порушено п.п.\~42\~Правил користування електричною енергією для населення, у зв`язку із чим, позивачем було здійснено розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті. Проте, відповідач добровільно вказаний обсяг електричної енергії не оплатила. Отже, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають, у зв`язку із чим, позовні вимоги ТОВ «ЛЕО» підлягають задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією від 13.11.2019 року про сплату судового збору у сумі 1921 грн. 00 коп. Враховуючи викладене та з урахуванням задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 1921 грн. 00 коп.

Outcome: approved