Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

Сутність заявленої вимоги до суду У березні 2019 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, який мотивувала тим, що рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 30 вересня 2013 року з відповідача [PERSON] ухвалено щомісячно стягувати аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн., починаючи стягнення з 16 липня 2013 року, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка зазначає, що на даний час вона хоча і працює, але не може самостійно матеріально забезпечити дитину, а отримуваний нею від відповідача розмір аліментів є незначним і не задовольняє найнеобхідніші потреби дитини. Просила суд змінити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення суду, та щомісячно стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі в розмірі 1015 грн., до досягнення дитиною повноліття. Позиції позивача, відповідача по даній справі Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, про підтримання позову в повному обсязі та про згоду на заочний порядок розгляду справи. Відповідач, будучи належними чином повідомленим про час та місце розгляду даної справи, повторно до суду не з`явився, про поважні причини своєї неявки суду не повідомив, також заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи у його відсутності від нього до суду не подавалось. З урахуванням цього, за згодою позивача та на підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за необхідне провести заочний розгляд справи з постановленням відповідного рішення. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Процесуальні дії суду у даній справі Ухвалою Липоводолинського районного суду Сумської області від 12 квітня 2019 року у даній справі відкрито провадження, призначено судовий розгляд на 26 квітня 2019 року о 13 год. 30 хв., з викликом сторін. 26 квітня 2019 року відкладено розгляд справи до 17 травня 2019 року. Установлені судом обставини даної справи Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 30 вересня 2013 року ухвалено стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на користь позивача на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 300 грн. щомісячно, з проведенням їх індексації відповідно до закону, починаючи стягнення з 16 липня 2013 року, і до досягнення дитиною повноліття (а.с.10,11). Станом на 30 листопада 2017 року, з урахуванням попереднього боргу, заборгованість відповідача зі сплати аліментів на виконання зазначеного вище рішення суду становить 14745 грн. (а.с.13). Від відповідача позивачка народила сина [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Відповідно до довідок Подільківської сільської ради Липоводолинського району Сумської області № 02-37/88 від 11 лютого 2019 року, № 02-37/89 від 11 лютого 2019 року [PERSON] , [INFO] , проживає в [ADDRESS] , та знаходиться на утриманні своєї матері [PERSON] (а.с.7,9). Позивачка є працевлаштованою, отримує заробітну плату меншу від мінімальної заробітної плати, спільний син сторін [PERSON] проживає разом із позивачкою та перебуває на її утриманні, є фізично здоровий; позивачка у шлюбі не перебуває, за станом здоров`я є здоровою. Відповідач за віком є працездатною особою, на виконання рішення місцевого суду від 30 вересня 2013 року частково сплачував аліменти позивачу у твердій грошовій сумі, не є особою з інвалідністю. Норми права, які підлягають застосуванню у даній справі Частина 3 ст.12 ЦПК України визначає обовязок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Положеннями частини 3 статті 181 СК України (зі змінами, внесеними відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилання захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року за № 2037-VIII) встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При цьому, спосіб стягнення аліментів визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. За змістом статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд ураховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно положень ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. До цього, суд ураховує, що батьки зобовязані піклуватися про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, забезпечувати необхідне харчування, медичний догляд, лікування дітей, створювати умови для проживання, виховання та розвитку дитини, утримувати дітей на нормальному рівні матеріального забезпечення, а тому суд уважає, що той розмір аліментів, який на даний час сплачує відповідач, не забезпечує нормального життєвого рівня дитини. 17 травня 2017 року внесено зміни до ч.2 ст.182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не можу бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Висновки суду по суті заявленої вимоги Приймаючи до уваги майнове становище сторін, стан їх здоров`я, сімейний стан та їх обопільний обов`язок утримувати їх спільну дитину до її повноліття, зміни в чинному законодавстві, якими визначено мінімально гарантований розмір аліментів, який має забезпечувати достатній рівень матеріального забезпечення дитини, суд дійшов висновку про необхідність збільшення розміру аліментів, стягнутих за рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 30 вересня 2013 року, з подальшим стягненням з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у збільшеній твердій грошовій сумі в розмірі 1015 гривень, оскільки відповідач є здатним сплачувати збільшений розмір аліментів в силу власної працездатності та стану здоров`я. При цьому, суд також ураховує те, що згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти, присуджені відповідно до вимог ст. 192 СК України сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, а не з моменту подання цивільного позову до суду. На думку суду, стягнення аліментів з відповідача на користь позивача є втручанням держави у сімейне та приватне життя зазначеної сторони, проте воно ґрунтується на чітких, однозначних для розуміння та передбачуваних для нього нормах чинного сімейного закону, узгоджується з метою захисту прав дитини на належне її утримання батьками і відповідає потребі у встановленні розумного балансу між майновим становищем батьків та інтересам дитини на належне утримання для її повноцінного розвитку й виховання (така правова позиція суду випливає зі змісту ч.2 ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод). Розподіл судових витрат по справі Відповідно до ст. 141 ЦПК України в зв`язку із задоволенням позову про зміну розміру аліментів та з огляду на звільнення позивача від сплати судового збору, з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави в сумі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved