Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 21 вересня 1996 року, від даного шлюбу є діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем по справі, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що сім'я розпалася майже п'ять років тому, шлюбні відносини не підтримують та відновлювати не збираються, спільне господарство не ведуть, любов та повага між ними відсутні. Позивач в судове засідання не з'явилася, але надала суду свою заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі, пояснив, що дійсно сім'я розпалась більш як 5 років назад, подальше збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та інтересам дітей. Діти після розірвання шлюбу буде мешкати разом з нею, а відповідач сплачує на її користь аліменти на утримання дітей за рішенням суду. Спору про розподіл сумісного майна не має. Також просила строк для примирення не надавати, оскільки збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Крім цього в своїй заяві просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Також в своїй заяві просить стягнути з відповідача на її користь витрати по оплаті судового збору у розмірі 243 гривні 60 копійок, які вона понесла при подачі позовної заяви до суду. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву в якій просить розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Також в своїй заяві зазначив, що дійсно сім'я розпалася, примирення не можливе, а тому просить задовольнити позовні вимоги. Спору про розподіл майна не має, діти після розірвання шлюбу будуть мешкати разом з матір'ю, а він сплачує на їх утримання аліменти за рішенням суду. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведені попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що сім'я розпалася повністю, не може бути збережена і позовні вимоги підлягають задоволенню. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21 вересня 1996 року в Лозівському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим Лозівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області 21 вересня 1996 року. Від даного шлюбу є діти: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Лозівського міськвиконкому Харківської області 15.04.1997 року та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Лозівського міського управління юстиції Харківської області 29.05.2001 року. В теперішній час любов та повага між сторонами відсутні. Останнім часом постійні сварки та суперечки створили умови за яких шлюб фактично припинився, шлюбні відносини не підтримують майже 5 років та відновлювати не збираються, спільне господарство не ведуть, тому подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Діти після розірвання шлюбу будуть мешкати разом з позивачем по справі, питання щодо утримання дитини вирішено між сторонами шляхом стягнення з відповідача аліментів на користь позивача по справі. У відповідності до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року встановлено, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей». Як вбачається з матеріалів справи сторони на даний час проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують та відновлювати не збираються, спільне господарство не ведуть, а тому подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, в зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю на даний час не має. Статтею 113 Сімейного кодексу передбачено, що особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З урахуванням клопотання позивача, суд після розірвання шлюбу залишає їй прізвище [PERSON]. У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд стягує з відповідача по справі судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду з позовною заявою у розмірі 243 гривень 60 копійок.

Outcome: approved