Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 16.06.2009 року у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції. У шлюбі народилася донька - [PERSON] [INFO] Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, покликаючись на те, що протягом останніх років сімейне життя між нею та відповідачем погіршувалося, оскільки вони є людьми з діаметрально протилежними поглядами на шлюб та сім'ю, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Відповідач нехтує сімейними цінностями, часто стає ініціатором сімейних сварок, свідком яких стає дитина, що негативно впливає на її психічний стан. Крім того, відповідач перебуваючи у нетверезому стані, опускається до вчинення аморальних вчинків, таких як псування майна та висловлювання нецензурною лайкою у її сторону, свідком чого також стає дитина. Протягом тривалого часу, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сім'ї. 10.01.2014 року в ході чергової сварки відповідач кинув мобільний телефон позивачки, вивівши його із ладу та забрав у позивачки ключі від квартири, що змусило її зібрати свої особисті речі та разом із донькою переїхати проживати до орендованого нею помешкання, що за адресою: [ADDRESS], де проживають по даний час. Зазначає, що змушена сплачувати борги, які виникли з вини відповідача, так як останній не здатен забезпечувати сім'ю. Спільного господарства з відповідачем не веде, категорично не допускає можливості примирення із відповідачем, оскільки це суперечитиме її інтересам та інтересам дитини, яку вона самостійно опікує, виховує та матеріально забезпечує. Вказує, що матеріально забезпечена, має місце праці, з вільним графіком роботи, що дозволяє їй у вільний від роботи час піклуватись про дитину. Відповідач у свою чергу не має постійного місця праці, працює неофіційно, зловживає алкогольними напоями, нехтує сімейними цінностями. Попри все вище наведене, вказує, що не чинитиме відповідачу перешкод у спілкуванні з донькою та її вихованні. Також, не зважаючи на всі їхні негаразди та матеріальний стан, вважає, що відповідач зобов'язаний надавати грошову допомогу на утримання доньки. Відтак, просить розірвати укладений між нею та відповідачем шлюб, визначити місце проживання дитини, а саме: залишити її проживати разом із матір'ю, та стягувати з відповідача у її користь аліменти на утримання дитини у розмірі ? частки з усіх видів заробітку. Крім того, просить покласти на відповідача судові витрати. Позивачка у судове засідання не з»явилась, подала до суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, в разі неявки відповідача у судове засідання не заперечує проти заочного розгляду справи, позовні вимоги підтримує повністю, просить задовольнити. Представник Органу опіки та піклування ФРА ЛМР у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, якою просить позов задовольнити у повному обсязі, у випадку неявки у судове засідання відповідача не заперечує проти постановлення у справі заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, жодних заперечень на позов до суду не подав, а тому суд у відповідності до вимог ст.ст.169 ч.4, 224 ЦПК України, вважає, що справу слід розглядати у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач у своїй заяві не заперечила. Дослідивши зібрані по справі матеріали у їх сукупності, перевіривши їх доказами, з»ясувавши дійсні обставини справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, оскільки вони є людьми з різними характерами та поглядами на життя. В сім»ї часто виникали сварки та непорозуміння. З січня 2014 року сторони разом не проживають, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Позивачка повністю виключає можливість примирення з відповідачем. Тому, суд приходить до переконання, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, такі обставини суперечать інтересам сторін та можуть у подальшому суперечити інтересам дитини. Шлюб існує формально, а тому такий слід розірвати. Що стосується позовних вимог позивачки про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання малолітньої доньки, то такі підлягають до часткового задоволення, з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] [INFO]. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 статті 184 Сімейного кодексу України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Абзац 1 пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачає, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Аліменти на дитину присуджуються в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК ) і виплачуються щомісячно. При визначенні розміру аліментів згідно до ст. 182 СК України, суд враховує: стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення . У відповідності до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов»язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав і не звільняє їх від обов»язків щодо дитини. Ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього кодексу. Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER], малолітня [PERSON] станом на день розгляду справи у суді досягла 4-річного віку. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» установлено, що у 2014 році прожитковий мінімум на одну особу для дітей віком до 6 років становить: 1032 гривень. Жодних доказів які б вказували на непрацездатність відповідача, незадовільний стан його здоров'я, перебування на його утриманні інших осіб, судом не знайдено, за свої віком відповідач може працювати й отримувати передбачену законом мінімальну заробітну плату, розмір якої з 01.01.2014 року становить 1218,00 грн. Виходячи із вказаних сум повинен визначатись розмір аліментів, який підлягатиме стягненню з відповідача на користь позивачки, на утримання їхньої дитини. Крім того, судом встановлено, що вже протягом тривалого часу, позивачка самостійно займається утриманням та вихованням дитини, працює, має стабільний матеріальний дохід, належно виконує свої материнські обов'язки. У відповідності до положень ст.9 Конституції України та відповідно до п.6 Декларації про права дитини малолітнього дитину не слід, окрім випадків, коли є виняткові обставини, розлучати із матір»ю, а тому, суд приходить до переконаня, що малолітню [PERSON] [INFO], слід залишити проживати разом із матір'ю. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення. Укладений між сторонами шлюб слід розірвати, з відповідача в користь позивачки слід стягувати аліменти на утримання їхньої дитини у твердій грошовій сумі, щомісячно, починаючи із дня звернення позивачки до суду і до досягнення дитиною повноліття. Дитину, після розірвання шлюбу слід залишити проживати із матір'ю. Щодо позовної вимоги про стягнення витрат, які підлягатимуть стягненню при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС, то у задоволенні такої слід відмовити, оскільки згідно чинного процесуального законодавства, суд вповноважений проводити розподіл судових витрат, відповідно до ст. 88 ЦПК України. Заявлені у позові витрати до судових не відносяться. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача у користь позивачки підлягають стягненню понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial