Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-23 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29.05.2013 року. [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя. Шлюбні стосунки сторони не підтримують більше шести років, спільне господарство не ведеться. Шлюб носить формальний характер, а тому позивач вважає за необхідне розірвати шлюб, так як подальше збереження сім`ї неможливе. Крім цього, позивач вказує, що шлюб між сторонами розірвано нелегітимним органом на окупованій території Автономної республіки Крим. Вирішення питання про розірвання шлюбу для позивача є необхідним, оскільки від іншого чоловіка вона народила доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що подальше спільне життя та збереження шлюбу з відповідачем буде суперечити її інтересам та є недоцільним. Враховуючи наведене, позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 29.05.2013 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сімферопольського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим, актовий запис № 172. Крім цього, позивач просить судові витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем. Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17.03.2021 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У строк встановлений судом, в тому числі повторно, відповідач відзив на пред`явлений позов не подав. Таким чином, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК ). Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку про те, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як встановлено з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 06.04.2021 року Дніпровським районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Одеса), сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.05.2013 року, актовий запис № 172. Відповідно до п. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до п. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч. 3 ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. З огляду на викладені правові норми, обставини по справі та позицію позивача щодо неможливості збереження сімейних стосунків, суд вважає, що збереження сім`ї в даному випадку буде нічим іншим, як примушуванням сторін до збереження шлюбних відносин. Як встановлено у судовому засіданні, сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, в сім`ї втрачена взаєморозуміння та спільні інтереси, шлюб існує лише формально й зберегти сім`ю не можливо. Зважаючи на дійсні причини розірвання шлюбу, зазначені позивачем, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача та інтересам неповнолітньої дитини. Таким чином суд, повно, всесторонньо та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку про те, що слід розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 29.05.2013 року Центральним районним у місті Сімферополі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 172. Судові витрати суд залишає за позивачем згідно вимог позовної заяви.

Outcome: approved