Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

ТОВ «Вердикт Капітал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути заборгованості за договором кредиту в сумі 39585,56 грн., з яких: 7000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 1327 грн. - заборгованості за відсотками на дату відступлення прав вимоги, 24258,56 грн. - заборгованість за відсотками з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості, 7000 грн. - пеня. Позовні вимоги мотивовано тим, що 22.08.2019 між ТОВ «ФК «Дінеро» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Дінеро» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» належне йому право вимоги до [PERSON] коштів, отриманих на підставі кредитного договору №AG7113274 від 23.02.2019, за умовами якого відповідач взяв на себе зобов`язання, зокрема, забезпечити повернення одержаного кредиту та сплату відсотків. Однак договірні зобов`язання ним не виконано в повному обсязі, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в сумі 39585,56 грн. Саме цю суму позивач просить стягнути з відповідача та судові витрати. Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 23.04.2021 відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Представник відповідача надала до суду відзив, у якому просить відмовити у задоволенні позову. Свої заперечення обґрунтовує тим, що позивач не підтвердив доказами факт підписання [PERSON] договору електронним підписом, а також фактичного отримання нею кредитних коштів. Посилається на ЗУ «Про електронну комерцію» та правову позицію Верховного Суду, яка викладена у постанові від 07.10.2020 у справі №127/33824/19. Також зазначив , що рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 26.04.2021 у справі №133/3457/20 визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 18709 грн. Представник позивача надав до суду відповідь на відзив, у якому просить позовні вимоги задовольнити. Зазначає, що відповідачем було успішно пройдено процес верифікації клієнта на сайті ТОВ «ФК «Дінеро», що підтверджується долученою до матеріалів справи інформацією щодо авторизації клієнта [PERSON] . Крім того, без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету кредитний договір не був би укладеним, а тому вважає, що укладення договору у запропоновані формі відповідало внутрішній волі відповідача. Вважає, що надані до суду докази є належними, допустимими та достатніми для вирішення справи по суті. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з таких підстав. Звертаючись до суду з позовом позивач зазначив, що 23.02.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» та [PERSON] був укладений договір кредитної лінії №AG7113274 та засвідчений електронним підписом. Відповідно до умов зазначеного вище договору кредитної лінії №AG7113274 ліміт кредитної лінії 7000 грн., сума кредиту 5000 грн., відсоткова ставка в день 0,65%, реальна річна відсоткова ставка 234 %, термін повного погашення кредиту до 25.03.2019. Згідно з додатковою угодою №АМ0230300 до спеціальних умов даного договору від 27.02.2019: ліміт кредитної лінії 7000 грн., сума кредиту 2000 грн., відсоткова ставка в день 0,68%, реальна річна відсоткова ставка 243,69 %, термін повного погашення кредиту до 24.04.2019. 22.08.2019 між ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №22-08/19, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Дінеро» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» належне йому право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором. Позивачем у якості доказу на підтвердження своїх вимог у позові наведено розрахунок заборгованості, згідно якого за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 39585,56 грн., що станом на 14.01.2021 складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 7000 грн., заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги у розмірі 1327 грн., заборгованість за відсотками з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості у розмірі 24258,56 грн. та пені у розмірі 7000 грн. Згідно з ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Разом з тим, п.п.6, 7 ч.1 ст.3 ЗУ «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Згідно з ч.1 ст.10 ЗУ «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Відповідно до ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір, крім визначених Цивільним кодексом України істотних умов для відповідного виду договору, може містити інформацію про: технологію (порядок) укладення договору; порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору; можливість та порядок внесення змін до умов договору; спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); порядок обміну електронними повідомленнями та інформацією між сторонами під час виконання ними своїх зобов`язань; технічні засоби ідентифікації сторони; порядок внесення змін до помилково відправленого прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); посилання на умови, що включаються до договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до іншого електронного документа і порядок доступу до такого документа; спосіб зберігання та пред`явлення електронних документів, повідомлень, іншої інформації в електронній формі та умови доступу до них; умови виготовлення та отримання паперових копій електронних документів; можливість вибору мови, що використовується під час укладення та виконання договору; інші відомості. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною та вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію»; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Відповідно до ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів. Згідно з ч.8 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Частинами 1, 2 ст.5 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» визначено, що електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Згідно з ч.2 ст.6 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відповідно до ч.1 ст.7 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до ЗУ «Про електронні довірчі послуги». Однак сам кредитний договір №AG7113274 від 23.02.2019 позивач не надав. У якості доказів позивачем до суду надано лише загальні умови договору кредитної лінії (а.с.15-22), паспорт споживчого кредиту, спеціальні умови договору позики №AG7113274 від 23.02.2019 (а.с.11), додаткову угоду №AM0230300 від 27.02.2019 до спеціальних умов договору кредиту №AG7113274 (а.с.12-14), в яких в кінці документа міститься напис: «електронний підпис» в графі «позичальник» і в графі «позикодавець», проте ідентифікуючих даних вони не містять. Окрім того, доказів того, що відповідач на сайті товариства здійснював електронне підтвердження шляхом введення динамічного паролю, який повинен був би відправленим на його номер телефону, відсутні. Також позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів стосовно видачі кредиту в сумі 7000 грн., його погашення, якщо таке відбувалося (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, виписки по рахунку та інше), не надано належного розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором, з якого вбачалося б, яким саме чином та за який період обчислені кожна зі складових зазначеної загальної суми заборгованості. Враховуючи зазначене вище, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту отримання [PERSON] від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» кредитних коштів у розмірі 7000 грн. Крім іншого, у позовній заяві позивач посилається на те, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Дінеро» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» 22.08.2019 укладено договір відступлення прав вимоги №22-08/19 (а.с.24-35). Відповідно до п.1 зазначеного вище договору кредитор Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Дінеро» передає (відступає) новому кредиторові Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрах боржників, укладеними між кредитором і боржниками (портфель заборгованості). Внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором. Новий кредитор заміняє кредитора у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказані у реєстрах боржників, та набуває прав грошових вимог кредитора за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами. Згідно з п.п.6.2, 6.2.1, 6.2.2 п.6 договору відступлення прав вимоги оформлення відступлення права вимоги відбувається в наступному порядку. Сторони підписують додаткову угоду до договору, в якій фіксується належна до сплати новим кредитором грошових коштів за конкретним реєстром боржників (додаток №1) шляхом укладання додаткових угод, сторони погоджують суми, що підлягають сплаті за кожним реєстром прав вимоги (окрема додаткова угоду до кожного реєстру прав вимоги). Протягом строку, визначеного у додатковій угоді до договору, новий кредитор здійснює на користь кредитора оплату суми, вказаної у додатковій угоді до договору. Сторони підписують акт прийому-передачі реєстру боржників (додаток №2) та кредитор передає новому кредитору в електронному вигляді реєстр боржників (додаток №1-1) тільки після зарахування коштів від нового кредитора на свій розрахунковий рахунок. За цим договором кредитор передає, а новий кредитор приймає права вимоги в розмірі портфеля заборгованості. Для підтвердження дійсності прав вимоги, що відступаються, кредитор надає новому кредиторові документацію в порядку передбаченому цим договором. Згідно з п.п. 6.2.3 п.6 договору відступлення прав вимоги права вимоги переходять до нового кредитора з моменту підписання акту прийому-передачі реєстру боржників (додаток №2). Стягнення заборгованості боржників новий кредитор проводить з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників (додаток №2). Разом з тим, позивачем надана лише додаткова угода №1 до договору про відступлення права вимоги №22-08-19 від 22.08.2019, витяг до договору та реєстр боржників від 22.08.2019 до договору відступлення прав вимоги №22-08/19 від 22.08.2019 (додаток №1) (а.с.34-36, 70-74). Однак суду не надано доказів того, що ТОВ «Фінансова Компанія «Дінеро» відступила своє право грошової вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» за договором позики №AG7113274 від 23.02.2019, який укладений з [PERSON] , оскільки матеріали справи не містять акта прийому-передачі реєстру боржників, який є додатком №2 до договору про відступлення права вимоги №22-08-19 від 22.08.2019. Згідно з ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Отже, позивачем не надано доказів на підтвердження тих обставин, що [PERSON] отримала кредит в розмірі 7000 грн. від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» шляхом підписання кредитного договору в електронній формі та засвідчення його електронним цифровим підписом, наявності за відповідачем заборгованості, а також факту виникнення права вимоги у ТОВ «Вердикт Капітал», а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed