Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

ТОВ « АВТО ПРОСТО» в грудні 2014 року звернулося до суду з позовом до відповідачів про стягнення боргу. Позивач у своєму позові посилався на те, що 24 грудня 2009 року між позивачем та [PERSON] була укладена угода № 310064 та підписані Додатки 1,2, які є невід»ємними частинами Угоди з метою придбання автомобіля марки Chevrolet EPICA базової комплектності через систему надання послуг з придбання автомобілів [PERSON]. Угода укладена в рамках створеної позивачем в Україні системи надання послуг з придбання автомобілів [PERSON]. Дана система полягає у створенні групи покупців, які бажають придбати товар високої вартості(автомобіль) та через механізми, встановлені Угодою, забезпечують кожним учасником автомобіля шляхом сплати його вартості та вартості наданих послуг щомісячними внесками протягом декількох років. [PERSON] належним чином, виконуючи умови Угоди на асигнаційному акті від 28 квітня 2011 року отримав право на отримання автомобіля. , тобто в травні 2011 року він отримав автомобіль марки Chevrolet EPICA , 2010 року випуску та зареєстрував його на своє ім.»я. в Дніпропетровському відділ ВРЕВ УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області( свідоцтво про реєстрацію серії САЕ 749231 ДН АЕ 5099ЕМ). [PERSON] в свою чергу зобов»язався оплатити вартість автомобіля та вартість наданих послуг шляхом сплати 120 щомісячних Повних внесків. 17 травня 2011 року між ТОВ « АВТО ПРОСТО» як кредитором , [PERSON] та [PERSON] , як поручителями було укладено договір поруки, згідно умов якого поручителі зобовязалися відповідати за виконання позичальником усіх його зобовязань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Разом з тим, відповідачі свої зобовязання щодо повернення грошових коштів та сплати процентів не виконали, що призвело до виникнення заборгованості, розмір якої станом на липень 2014 року склав 114099 грн.20 коп. Позивач у своєму позові просив суд стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 114099 грн.20 коп. судові витрати. У своїй заяві до суду представник позивача просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, в задоволенні зустрічного прозову просив відмовити у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Надав письмові заперечення в яких просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог, вважає, що угода від 24.11.2009 рогку № 3100064 виконана в повному обсязі. [PERSON] [PERSON] позовні вимоги не визнали, в зустрічному позові просили суд визнати договір поруки від 17.05.2011 року припиненим на підставі пропущеного строку звернення за захистом своїх прав. На підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідачів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню, зустрічні позовні вимоги задовольнити за наступних підстав. Судом встановлено, що 24 грудня 2009 року ТОВ « АВТО ПРОСТО» та [PERSON] була укладена угода № 310064 та підписані Додатки 1,2, які є невід»ємними частинами Угоди з метою придбання автомобіля марки Chevrolet EPICA базової комплектності через систему надання послуг з придбання автомобілів [PERSON]. [PERSON] в травні 2011 року отримав автомобіль Chevrolet EPICA, 2010 року випуску, та зареєстрував його на своє ім.»я в Дніпропетровському відділі ВРЕВ УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області. 17 травня 2011 року між ТОВ « АВТО ПРОСТО» як кредитором , [PERSON] та [PERSON] , як поручителями було укладено договір поруки, згідно умов якого поручителі зобовязалися відповідати за виконання позичальником усіх його зобовязань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Відповідно до розрахунку позивача станом на липень 2014 року існує заборгованість позичальника за вказаним кредитним договором у розмірі 114099 грн. , яка складається з [PERSON] за період з грудня 2009 року по травень 2013 року було сплачено 82 внески в оплату послуг, 69.2214% вартості автомобіля (чисті внески) . Розмір боргу за Угодою складає 38 внесків в оплату послуг (120 82 = 38). 30,7786% вартості автомобіля ( чисті внески) ( 100 % - 69,2214% = 30,7786%). Таким чином заборгованість в грошовому еквіваленті складає внесків в оплату послуг ( 237180.00 грн х 0,38% + 20% ПДВ ) х 38 внесків = 41098.52 грн. По сплаті чистих внесків 237180.00 грн х 30,7786%) =73000.68 грн. А всього 41098.52 грн + 73000.68 грн = 114099.20 грн. Правилами ст.. ст.. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст.. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Суд вважає доведеним суму заборгованості за Угодою № 3100064 від 24.12.2009 року , які розраховуються позивачем , оскільки вони підтверджуються доказами у справі, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в межах заявлених позовних вимог. Відповідно до ст.. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності є підставою для відмови у позові. (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності, загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. ( ст.. 257ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Відповідно до вимог ст.. 259 ЦК України ч. 1 позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної давності починається з дня, коли особа дізналася, або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка йог порушила(ч. 1 ст. 261ЦК України). З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов»язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою. Так, за зобов»язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання ( ч.5 ст. 261ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов»язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору,як з певними моментами(фактами), які свідчать про порушення прав особи( ст..261ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. 17 травня 2011 року між ТОВ « АВТО ПРОСТО» як кредитором , [PERSON] та [PERSON] , як поручителями було укладено договір поруки, згідно умов якого поручителі зобовязалися відповідати за виконання позичальником усіх його зобовязань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Частиною 1статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов»язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. Відповідно зі статтею 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов»язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов»язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов»язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Згідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч. 1 статті 598 ЦК України зобов»язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно з частиною 4 статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку , встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов»язання не пред»явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов»язання не встановлений або встановлений моментом пред»явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред»явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладання договору поруки. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов»язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов»язань не може розглядатися як доказ установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. В пункті 24 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року « Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз»яснено, що при вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК України зобов»язання має бути виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов»язання , то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов»язань за цим договором строк пред»явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов»язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов»язання у повному обсязі або у зв»язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. Пред»явлення вимоги до поручителя є як направлення /вручення йому вимоги про погашення боргу(залежно від умов договору), так і пред»явлення до нього позову. При цьому в разі пред»явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов»язання. Суд встановив, і це підтверджується матеріалами справи,що вимоги позивача до поручителя відповідача [PERSON] [PERSON] про погашення заборгованості було пред»явлено 22 грудня 2014 року , тобто поза межами передбаченого законом шестимісячного строку, початок перебігу якого обчислювався у відповідності до договору поруки від 17 травня 2011 року де зазначено, зокрема, про зобов»язання повернення кредиту до 31.12.2022 року.( а.с. 12-13). Інших доказів своєчасного направлення письмової вимоги поручителю про погашення заборгованості матеріали справи не містять. Таким чином, договір поруки від 17 травня 2011 року укладений між позивачем та [PERSON] [PERSON] є припиненим і стягнення заборгованості з відповідачів в солідарному порядку виключається. Аналізуючи докази по справі суд приходить до висновку, що у позові до відповідача [PERSON] [PERSON]В як поручителів, слід відмовити з вищенаведених підстав, задовольнивши зустрічний позов. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме, підлягає стягненню з [PERSON] на користь ТОВ « АВТО ПРОСТО » заборгованість за Угодою № 310064 від 24.12.2009 року в розмірі 114099.20 грн , в іншій частині позовних вимог слід відмовити. Частиною 1 статті 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 1140.99грн., тому з відповідача [PERSON] на користь позивача також слід стягнути судові витрати, які ним було сплачено при поданні позову, а саме: судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: partial