Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» 12.05.2015 року звернулося до суду з позовом, в якому прохає стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором № 03005890894 від 30.04.2008 року в сумі 55663 грн. 01 коп. та понесені судові витрати в розмірі 556 грн. 63 коп. Мотивувало тим, що останній не виконує зобов»язання по договору, внаслідок чого станом на 10.03.2015 року утворилася заборгованість в сумі 55663 грн. 01 коп., з якої 36960 грн. 02 коп. прострочена заборгованість за кредитом, 15599 грн. 42 коп. - заборгованість по відсотках, 1619 грн. 09 коп. заборгованість за комісією, 1484 грн. 48 коп. штрафи. Названий кредитний договір було укладено між відповідачем та ТОВ «Простофінанс». ТОВ «Кредитні ініціативи» на підставі договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 18.05.2012 року, укладеного між ним та ТОВ «Простофінанс», отримало право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, які укладалися ними з ТОВ «Простофінанс», в тому числі, і право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 03005890894 від 30.04.2008 року. У судове засідання представник позивача не з»явився. Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. В заяві на адресу суду прохав розглянути справу без його участі, вказав, що позов підтримує, згоден на ухвалення заочного рішення у справі в разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явився. Згідно ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. За письмовою згодою позивача справа вирішена на підставі наданих письмових доказів. Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступне. 30.04.2008 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ПростоФінанс», як кредитодавцем, та фізичною особою [PERSON] було укладено кредитний договір № 03005890894, відповідно до якого останній отримав кредит у сумі 39485грн. на строк до 10.05.2013 року з цільовим призначенням: для оплати придбання автотранспортного засобу марки FUAH0008 VAZ Autotechnology, модель 21043, реєстраційний номер [NUMBER] у ТОВ «Компанія «АВТО ЛТД» За умовами пунктів 2.1. - 2.3. договору за користування кредитними коштами позичальник мав сплачувати проценти за ставкою 12.5% річних від непогашеної суми кредиту, разову комісію за надання кредиту в розмірі 1.5% від початкової суми кредиту та щомісячну комісію за управління кредитом в розмірі 0.1 % від початкового кредиту. Відповідно до п.2.5 договору [PERSON] зобов»язався сплачувати заборгованість по кредитному договору (суму кредиту, проценти, комісії) шляхом здійснення щомісячних платежів відповідно до Графіку платежів, який є Додатком № 1 до кредитного договору і його невід»ємною частиною. Згідно Графіку відповідач мав здійснити всього 60 платежі, з яких перший 6.10.2008 року в сумі 1520 грн. 10 коп., решту - в сумі 927 грн. 82 коп. щомісячно, останній платіж 05.10.2013 року. П.7.1, п. 7.2 договору була передбачена відповідальність позичальника у виді штрафу в розмірі 20% від повної суми щомісячного платежу за невиконання або неналежне виконання грошових зобов»язань щодо сплати щомісячних платежів. Кредитодавець ТОВ «ПростоФінанс», свої зобов»язання по договору виконав. [PERSON] свої зобов»язання порушив : платежі проводив не в повному обсязі, з порушенням графіку. Станом на 10.03.2015 року, згідно розрахунку наданого позивачем і перевіреного судом, він має прострочену заборгованість за кредитом 36960,02 грн., по відсотках 15599,42 грн., за комісією 1619,09 грн., по штрафах 1484,48 грн.. Загальна сума заборгованості складає 55960 грн. 02 коп. 18.05.2012 року між ТОВ «ПростоФінанс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» зобовязувалось передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ПростоФінанс», а ТОВ «ПростоФінанс» - відступити ТОВ «Кредитні Ініціативи» свої права грошових вимог до боржників за Кредитними договорами, перелік яких міститься в Додатку №1 до названого договору відступлення. Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «ПростоФінанс» відступило право грошової вимоги за кредитним Договором № 03005890894 від 30.04.2008 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи». Сторони свої зобовязання по договору купівлі-продажу виконали: ТОВ «Кредитні Ініціативи» передало грошові кошти, а ТОВ «ПростоФінанс», як первинний кредитор, відступило свої права грошової вимоги до боржників за Кредитними Договорами, перелік як міститься в Додатку №1 до Договору. Відповідно до ч.1 ст.1077 Цивільного Кодексу України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь - який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта пер фактором. Згідно ст.1078 Цивільного Кодексу України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. За приписом ст.1080 Цивільного Кодексу України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов'язань або відповідальності перед боржником у зв'язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. За ст.1084 Цивільного Кодексу України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. Відповідно до ст.514 Цивільного Кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.516 Цивільного Кодексу України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. З огляду на викладене, суд зробив висновок, що позивач, якому первісний кредитор відступив право своєї грошової вимоги до позичальника [PERSON], має право на стягнення заборгованих останнім сум. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства та у встановлені договором строки. Ст. 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. За ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання. За ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч.1 ст. 546, ст. 549 ЦК виконання зобов»язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов»язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов»язання (п.3 ч.1 ст. 611 ЦК). Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов»язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Згідно правового висновку Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року, зробленого по результатах розгляду на спільному засіданні судових палат у цивільних та господарських справах справи № 6-116 цс 13, перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами), починається стосовно окремої частини від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність в таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. За ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється у три роки. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно ч.3 ст. 268 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідач заяву до суду про застосування позовної давності не надав. Встановивши, що відповідач, як позичальник, не виконав зобовязань за кредитним договором і, як наслідок, допустив заборгованість по кредиту, врахувавши вищеназвані норми закону та умови договору, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач документально підтвердив, що сплатив судовий збір у сумі 556 грн. 63 коп., вказана сума підлягає стягненню з відповідача на його користь.

Outcome: approved