Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

ТзОВ «Український промисловий банк» звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором розірвання договору та стягнення судових витрат по справі. 30 червня 2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», ПАТ «Дельта Банк» на Національним банком України укладено Договір про передачу Активів та Кредитних зобов'язань Укрпромбпнку на користь Дельта Банку, відповідно до якого ТОВ «Укрпромбанк» відступив, а ПАТ «Дельта Банк» набув права вимоги до боржників по кредитних договорах. Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 28.11.2011 року зупинено провадження по вищезазначені справі до набарання законної сили рішення Івано-Франківського міського суду у справі за позовом [PERSON] до ТОВ «Укрпромбанк», [PERSON], [PERSON], третя особа без самостійних вимог - [PERSON] про визнання іпотечного договору недійсним. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 27.05.2013 року визнано недійсним договір іпотеки від 01.10.2007 року, укладений між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON], [PERSON], [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом [PERSON], реєстровий №1-644. Рішенням колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області від 14.08.2013 року скасовано рішення Івано-Франківського міського суду від 27.05.2013 року та ухвалено нове рішення, відповідно до якого в позовних вимогах [PERSON] до ТОВ «Укрпромбанк», [PERSON], [PERSON], третя особа без самостійних вимог - [PERSON] про визнання іпотечного договору недійсним - відмовлено. 21.11.2013 року відповідно до ухвали Івано-Франківського міського суду відновлено провадження по справі позовом ПАТ «Дельта Банк» правонаступник ТОВ «Укрпромбанк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором розірвання договору та стягнення судових витрат по справі. Заявою від 31.05.2011 року позивач збільшив позовні вимоги, просив суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку 271 444 грн. 24 коп. заборгованості за кредитним договором №328/ФКВ-07 від 24.09.2007 року та судових витрат по справі. Відповідно до заяви ПАТ «Дельта Банк» від 31.05.2011 року ухвалою Івано-Франкіського міського суду від 06.02.2014 року залишено без розгляду позовну вимогу щодо розірвання кредитного договору №328/ФКВ-07 від 24.09.2007 року. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з мотивів викладених у позовній заяві та у заяві про збільшення позовних вимог, просив суд позов задовольнити в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] та представник відповідача в судовому засіданні позов не визнали, заперечили з приводу його задоволення. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON]Т.в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причину неявки суду не повідомили. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права банку на належне виконання умов кредитного договору забезпеченого порукою, внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення заборгованості за договором в солідарному порядку з боржника та поручителя. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. 24 вересня 2007 року між ТзОВ «Український промисловий банк» в особі Івано-Франківської філії та [PERSON] укладено кредитний договір №328/ФКВ-07 від 24 вересня 2007 року для споживчих потреб. Пунктом 1 зазначеного договору сума кредиту становить 30 000,00 Доларів США. (п.1.1), що строк кредитування 60 місяців (п.1.2.), дата повернення кредиту 20 вересня 2012 року (п.1.3.), процентна ставка за користування кредитом - 14% річних (п.1.5). П.п.1.11 Договору №328/ФКВ-07 від 24 вересня 2007 року передбачено, що позичальник зобов'язаний сплачувати платежі за цим Договром у розмірі, порядку та строки, встановлені цим договором та Графіком платежів щодо погашення суми Кредиту, процентів за користування ним, комісій Банку, сукупних послуг, які надаються Позичальнику у зв'язку із укладенням цього договору, а також інших фінансових зоюов'язань позичальника, які виникають у зв'язку з укладенням цього Договору, який є невід'ємною частиною цього договору. 01 жовтня 2007 року між ТзОВ «Український промисловий банк» в особі Івано-Франківської філії та [PERSON], [PERSON], [PERSON] був укладений Іпотечний договір №1-644, посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу [PERSON] (а.с. 27-28). Згідно умов даного договору виконання зобов'язання вищезазначеним кредитним договором забезпечується зазначеним Іпотечним договором. 30 червня 2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», ПАТ «Дельта Банк» на Національним банком України укладено Договір про передачу Активів та Кредитних зобов'язань Укрпромбпнку на користь Дельта Банку, відповідно до якого ТОВ «Укрпромбанк» відступив, а ПАТ «Дельта Банк» набув права вимоги до боржників по кредитних договорах. Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, відповідач [PERSON] належно їх не виконував, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором №328/ФКВ-07 від 24 вересня 2007 року (а.с.175). Таким чином, станом на 17.05.2011 року заборгованість [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] за кредитним договором №328/ФКВ-07 від 24 вересня 2007 року становить: 271 444 грн. 24 коп., яка складається з суми заборгованості по тілу кредиту 25 461,93 Доларів США, що згідно курсу НБУ складає 203 148 грн. 01 коп., сума заборгованості за відсотками - 8 560 Доларів США, що згідно курсу НБУ складає 68 296 грн. 20 коп. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов'язання, за змістом якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. Умовами п. 5.2 кредитного договору встановлено, що за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, позичальник зобов'язаний сплатити Банкові пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла в період прострочення за кожний день прострочення від суми простроченої заборгованості. П.5.3 вищезазначеного кредитного договору передбачено, що у випадку порушення Позичальником свої зобов'язань, передбачених цим договором, Банк має право вимагати від Позичальника, а позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 0,5 % за кожен випадок такого порушення. Договором іпотеки від 01.10.2007 року передбачено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] виступають майновими поручителями по зобов'язанням [PERSON] Відповідно до п.1.2. договору іпотеки від 01.10.2007 року предметом іпотеки є квартира з коморою в підвалі [ADDRESS], що знаходиться по [ADDRESS]. Вказана квартира площею 52,2 м.кв., комора в підвалі площею 1,8 м.кв. належить іпотекодавцям майновим поручителям [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності від 25.02.2003 року. Вартість предмету іпотеки відповідно до умов п.1.3 зазначеного Договору складає 202 000 грн. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 27.05.2013 року визнано недійсним договір іпотеки від 01.10.2007 року, укладений між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON], [PERSON], [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом [PERSON], реєстровий №1-644. Рішенням колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області від 14.08.2013 року скасовано рішення Івано-Франківського міського суду від 27.05.2013 року та ухвалено новее рішення, відповідно до якого ц позовних вимогах [PERSON] до ТОВ «Укрпромбанк», [PERSON], [PERSON], третя особа без самостійних вимог - [PERSON] про визнання іпотечного договору недійсним - відмовлено. Дане рішення набрало законної сили, обставини, що встановлені ним не підлягають доказуванню згідно положень ч.3 ст.61 ЦПК України. За змістом ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором відповідачами не представлено суду. У відповідності до ст. 35 Закону України «Про іпотеку» [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] надсилалися претензії із вимогою про добровільне повернення заборгованості по кредиту кредиту (а. с. 11-14), які ними залишені без задоволення. Згідно ст. 19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. У відповідності до ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Якщо предметом іпотеки є два або більше об'єкти нерухомого майна, стягнення звертається в обсязі, необхідному для повного задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно ч. 1 ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачів також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», ст.ст. 252, 526, 527 ч. 1, 530, 546 ч. 1, 548 ч. 1, 551 ч.3, 554, 559 ч.4, 611, 612, 1050 ч. 2, 1054 ч. 1, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88 ч. 2 ЦПК України,

Outcome: approved