overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб в 2005 році . Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи, що сім'я розпалась, з січня 2015 року вони з відповідачем подружніх стосунків не підтримують. Шлюб у них перший. В шлюбі мають неповнолітню доньку [PERSON],[INFO], та доньку [PERSON], [INFO]., які проживають з позивачкою . В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася , надавши суду письмову заяву з проханням розглянути справу в її відсутність, підтримала позовні вимоги в повному обсязі, відповідач [PERSON]. також просить розглядати справу без його присутності, про що надав письмову заяву, проти позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясував, що подружжя тривалий час не підтримують шлюбні стосунки, подальше сімейне життя та співіснування разом вважають неможливим через відсутність взаєморозуміння, почуття поваги та кохання один до одного, шлюб між сторонами носить формальний характер, спору про місце проживання неповнолітніх доньок та спільне майно немає. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст.160 СК України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Таким чином, з урахуванням встановлених фактів, які викликані не випадковими причинами, а мають стійких характер і свідчать, що подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд вважає, що позовна заява підлягає до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб в 2007 році . Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи, що сім'я розпалась, сторони хоча й проживають разом - подружніх стосунків не підтримують, між ними постійно виникають конфлікти, які на думку позивачки , травмують психіку їх малолітньої доньки, збереження родини вважає неможливим . Шлюб у них перший. В шлюбі мають неповнолітню доньку [PERSON],[INFO], яка проживає з позивачкою . В судове засідання позивач [PERSON] надала письмову заяву з проханням розглянути справу в її відсутність, підтримала позовні вимоги в повному обсязі, відповідач [PERSON] також просить розглядати справу без його присутності, про що надав письмову заяву, проти позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясував, що подружжя тривалий час не підтримують шлюбні стосунки, подальше сімейне життя та співіснування разом вважають неможливим через відсутність взаєморозуміння, почуття поваги та кохання один до одного, шлюб між сторонами носить формальний характер, спору про місце проживання неповнолітньої доньки та спільне майно немає. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, з урахуванням встановлених фактів, які викликані не випадковими причинами, а мають стійких характер і свідчать, що подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд вважає, що позовна заява підлягає до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб в 2009 році . Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи, що сім'я розпалась. Позивачка дошлюбне прізвище не змінювала. В шлюбі неповнолітніх дітей не мають. З квітня 2014 року сторони живуть окремо один від одного, шлюбно-сімейні відносини між ними припинені. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надавши суду письмову заяву з проханням розглянути справу в її відсутність, підтримала позовні вимоги в повному обсязі, відповідач [PERSON] також надав суду письмову заяву де просить розглядати справу без його участі, позов визнає повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясував, що подружжя тривалий час не підтримують шлюбні стосунки, подальше сімейне життя та співіснування разом вважають неможливим через відсутність взаєморозуміння, почуття поваги та кохання один до одного, шлюб між сторонами носить формальний характер, спору про спільне майно немає. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, з урахуванням встановлених фактів, які викликані не випадковими причинами, а мають стійких характер і свідчать, що подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд вважає, що позовна заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб в 2009 році . Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи, що сімя розпалась. Шлюб у них перший. В шлюбі дітей не мають . Шлюб виявився невдалим, внаслідок різності і несумісності характерів та поглядів на життя між ними постійно стали виникати сварки, що призвело до втрати почуття любові та поваги . З 2014 року сторони живуть окремо один від одного, шлюбно-сімейні відносини між ними припинені, збереження сімї не можливе та суперечить їх інтересам. В звязку з тим, що відповідач зареєстрований на окупованій території - в АР Крим, на території України не має реєстрації, сам по телефону не заперечує проти розірвання шлюбу. В судове засідання позивач [PERSON] надала письмову заяву з проханням розглянути справу в її відсутність, підтримує позовні вимоги в повному обсязі, відповідач [PERSON] також надав суду письмову заяву , в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав повністю, не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 29 серпня 2009 року в Центральному відділі реєстрації шлюбів м.Києва з державним Центром розвитком сімї, актовий запис № 2231. Від шлюбу дітей не мають. Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили в 2014 році по причині втрати почуття поваги та любові один до одного, внаслідок наявності різних характерів, неприязних стосунків, які виникли в результаті різних поглядів на життя. Сторони проживають окремо. Питання щодо поділу майна на даний час відсутнє. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. На підставі встановлених фактів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб в 2010 році. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей. Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на ті обставини, що відповідач зловживає спиртними напоями, а тому на цьому ґрунті виникають сварки, непорозуміння. Через постійні суперечки, конфлікти спільне життя стало неможливим та нестерпним, в зв’язку з чим шлюбні стосунки припинені. Шлюб носить формальний характер і суперечить їх інтересам. Переконана, що примирення та подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі. Ухвалою суду від 22.10.2014 року сторонам надавався місячний строк для примирення. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, просить його задовольнити та пояснила, що відповідач продовжує зловживати спиртними напоями. На примирення більше не згідна, так як наданий місячний строк для примирення позитивних наслідків не дав. Біля двох місяців спільним подружнім життям не проживають. Відповідач в судове засідання не з’явився, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, причин неявки суд не повідомив. За таких обставин суд розглядає справу у відсутності відповідача з постановленням заочного рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України, про що не заперечила позивачка. Допитавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що сторони фактичним подружнім життям не проживають, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, на примирення не згідна, а наданий місячний строк для примирення позитивних наслідків не дав. Ці обставини свідчать про те, що сім’я сторін розпалась, підстав для збереження шлюбу немає, а тому його слід розірвати. Поряд з цим, відповідно до ст. 24 ч. 1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як передбачає ст. 55 ч. 1 СК України дружина та чоловік зобов’язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім’ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Крім того, відповідно до ст. 56 ч. 3 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини і примушення до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження не може мати місце, як передбачає ч. 4 цієї статті. За таких обставин суд не має права зобов’язати позивачку зберегти сім’ю, оскільки вона категорично наполягає на розірванні шлюбу, а тому суд глибоко переконаний, що шлюб слід розірвати. Судові витрати в справі, пов'язані зі сплатою судового збору на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки. Витрати на правову допомогу, відповідно ст.ст.84,88 ЦПК України, слід стягнути на користь позивачки з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб в 2010 році. Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на ті обставини, що відповідач зловживає спиртними напоями, не приділяє уваги сімї, вони є люди різних характерів, з різними поглядами на життя, відсутність взаєморозуміння, а тому на цьому ґрунті виникають сварки, непорозуміння. Через постійні суперечки, конфлікти спільне життя стало неможливим та нестерпним, в зв'язку з чим шлюбні стосунки припинені, на протязі майже року проживають окремо. Шлюб носить формальний характер і суперечить їх інтересам. Переконана, що примирення та подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, просить його задовольнити та пояснила, що відповідач продовжує зловживати спиртними напоями. На примирення не згідна. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, згідний шлюб розірвати. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що сторони фактичним подружнім життям не проживають, наполягають на розірванні шлюбу, на примирення не згідні. Ці обставини свідчать про те, що сім'я сторін розпалась, підстав для збереження шлюбу немає, а тому його слід розірвати. Поряд з цим, відповідно до ст. 24 ч. 1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як передбачає ст. 55 ч. 1 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Крім того, відповідно до ст. 56 ч. 3 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини і примушення до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження не може мати місце, як передбачає ч. 4 цієї статті. За таких обставин суд не має права зобов'язати позивачку зберегти сім'ю, оскільки сторони категорично настоюють на розірванні шлюбу, а тому суд глибоко переконаний, що шлюб слід розірвати. Судові витрати в справі, пов'язані зі сплатою судового збору, оскільки позивачка звільнена від їх сплати, на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України. Витрати на правову допомогу, відповідно ст.ст.84,88 ЦПК України, слід стягнути на користь позивачки з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб в 2012 році . Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи, що сімя розпалась, сторони тривалий час, а саме з осені 2013 року подружніх стосунків не підтримують, живуть окремо, кожний із них має свої, різко протилежні погляди на сімейні відносини та цінності, збереження родини вважає неможливим . Шлюб у них перший. В шлюбі мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з матірю. В судове засідання позивач [PERSON]. надав письмову заяву з проханням розглянути справу в його відсутність, підтримав позовні вимоги в повному обсязі, відповідач [PERSON] також просить розглядати справу без її присутності, про що надала письмову заяву, проти позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, зясував, що подружжя тривалий час не підтримують шлюбні стосунки, подальше сімейне життя та співіснування разом вважають неможливим через відсутність взаєморозуміння, почуття поваги та кохання один до одного, шлюб між сторонами носить формальний характер, спору про місце проживання неповнолітньої дитини та спільне майно немає. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, з урахуванням встановлених фактів, які викликані не випадковими причинами, а мають стійких характер і свідчать, що подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд вважає, що позовна заява підлягає до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб в 2012 році . Позивач [PERSON]. звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи, що сімя розпалась. Шлюб у них перший. В шлюбі мають неповнолітнього сина [PERSON], 18.04.2013року народження. Шлюб виявився невдалим, внаслідок різності і несумісності характерів та поглядів на життя між ними постійно стали виникати сварки, що призвело до втрати почуття любові та поваги . Впродовж останнього року сторони живуть окремо один від одного, шлюбно-сімейні відносини між ними припинені, дитина проживає з матірю. В судове засідання позивач [PERSON] надала письмову заяву з проханням розглянути справу в її відсутність, підтримує позовні вимоги в повному обсязі, відповідач [PERSON] також надав суду письмову заяву , в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги візнав повністю, не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 08 вересня 2012 року в Омельницькій сільській раді Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис № 04. Від шлюбу сторони мають сина- Вільчинського [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили з червня 2015 року по причині втрати почуття поваги та любові один до одного, внаслідок наявності різних характерів, неприязних стосунків, які виникли в результаті різних поглядів на життя. Сторони проживають окремо. Питання щодо поділу майна на даний час відсутнє. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошенаКонституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. На підставі встановлених фактів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача. Місце проживання дитини сторін: сина- Вільчинського [PERSON], [INFO], необхідно визначити з матір'ю [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб в 2012 році . Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи, що сімя розпалась. Шлюб у них перший. В шлюбі мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюб виявився невдалим, внаслідок різності і несумісності характерів та поглядів на життя між ними постійно стали виникати сварки, що призвело до втрати почуття любові та поваги . Впродовж останніх півроку сторони живуть окремо один від одного, шлюбно-сімейні відносини між ними припинені, дитина проживає з матірю. В судове засідання представник позивач [PERSON] надав письмову заяву з проханням розглянути справу в їх відсутність, підтримує позовні вимоги, крім вимоги стягнути з відповідача понесені позивачкою судові витрати . Від даної вимоги відмовляється, в іншому просить позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] також надав суду письмову заяву , в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав повністю, не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 6 листопада 2012 року в Білецьківській сільській раді Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис № 09. Від шлюбу сторони мають доньку- Кормилець [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили на початку 2016 року по причині втрати почуття поваги та любові один до одного, внаслідок наявності різних характерів, неприязних стосунків, які виникли в результаті різних поглядів на життя. Сторони проживають окремо. Питання щодо поділу майна на даний час відсутнє. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. На підставі встановлених фактів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача. Згідно ст. 113 СК України прізвище [PERSON] необхідно змінити на - Кухаренко.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб в 2014 році . Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи, що сімя розпалась. Шлюб у них перший. В шлюбі мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. З грудня 2014 року сторони живуть окремо один від одного, шлюбно-сімейні відносини між ними припинені, дитина проживає з матірю. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надавши суду письмову заяву з проханням розглянути справу в її відсутність, підтримала позовні вимоги в повному обсязі, про заочного рішення не заперечує, відповідач [PERSON] на виклик суду не зявився, про слухання справи неодноразово повідомлявся, про що маються поштові повідомлення. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, зясував, що подружжя тривалий час не підтримують шлюбні стосунки, подальше сімейне життя та співіснування разом вважають неможливим через відсутність взаєморозуміння, почуття поваги та кохання один до одного, шлюб між сторонами носить формальний характер, спору про місце проживання дитини та спільне майно немає. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, з урахуванням встановлених фактів, які викликані не випадковими причинами, а мають стійких характер і свідчать, що подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд вважає, що позовна заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved