Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

ТОВ «ВЕНДОР-ФІНАНС» звернулося в суд з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по договору про надання фінансового кредиту №ЖТ01-00133 ДК від 14.07.2017 року у розмірі 18002,02 грн. При цьому посилається на те, що 14.07.2017 року між ТОВ «ВЕНДОР-ФІНАНС» та відповідачем було укладено кредитний договір, за яким остання отримала кредит у розмірі 10000 грн. Умови договору відповідач не виконувала належним чином, щомісячно кредит не погашала, таким чином утворилась заборгованість в сумі 18002,02 грн., станом на 03.03.2021 року. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 06.04.2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не надала. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 14.07.2017 року між ТОВ «ВЕНДОР-ФІНАНС» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту №ЖТ01-00133 ДК, за яким остання отримала кредит у розмірі 10000 грн. зі сплатою процентів за його користування у розмірі 17% за кожні 30 днів користування (204% річних) за строком повернення коштів до 02.10.2019 року. Умови кредитного договору відповідач не виконувала належним чином, щомісячно кредит не погашала, таким чином утворилась заборгованість в сумі 18002,02 грн., станом на 03.03.2021 року та складається із заборгованості: по тілу кредиту - 4789,77 грн.; по процентам - 13062,25 грн.; по штрафним санкціям - 150,00 грн. Однією із засад цивільного судочинства є свобода договору (ст.3 ЦК), яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України). Згідно із ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України). Статтями 1049, 1050, 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то й права і обов`язки виникають у кожного контрагента. Таким чином факт існування кредитних відносин між сторонами підтверджується кредитним договором (який є чинним). Оскільки сторони досягли домовленості згідно з положеннями чинного на момент укладання кредитного договору ЦК України та уклали цей договір, у якому передбачені певні умови, то вони підлягають виконанню. Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобов`язання перед відповідачем виконав в повному обсязі, надавши кредит, а остання неналежним чином виконувала свої зобов`язання за кредитним договором, допустивши заборгованість. Таким чином, невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань порушує право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані у кредит. Відповідно до статей 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов`язання має виконуватись відповідно до умов договору та вимог закону. Оскільки позивачем надано достатні та належні докази на підтвердження істотного порушення відповідачем умов кредитного договору та існування заборгованості, а також враховуючи позицію відповідача, яка не оспорила ні суму позову, ні правильність проведеного позивачем розрахунку, ні підстав, з яких позов заявлений, суд задовольняє заявлений позов у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судові витрати суд стягує з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved