Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. З урахування уточнених вимог посилається на те, що 10.04.2008 року між ВАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 1367-С, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 130000,00 доларів США до 07.04.2023 року під 12 % річних. В якості забезпечення зобовязань між ВАТ «ВТБ Банк» та [PERSON]І, [PERSON] та [PERSON] укладено договір іпотеки № 1367-С від 10.04.2008 року, відповідно до якого банку в іпотеку передано майно, а саме житловий будинок та земельну ділянку, що знаходяться за адресою м. Мукачево, вул. Північна, 72, та належать на праві приватної власності відповідачам. Також вказують на те, що 24.12.2012 року між ПАТ ВТБ «Банк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» був укладений договір відступлення права вимоги № 241212ів, за яким відбулось відступлення права вимоги в тому числі і за кредитним договором № 1367-С від 10.04.2008 року. В подальшому 27.12.2012 року між ПАТ ВТБ «Банк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» був укладений договір відступлення права вимоги за іпотечним договором № 1367-С від 10.04.2008 року. Також 17.02.2014 року між ТОВ «Кредекс Фінанс» та ТзОВ «Фінансова компанія та «Довіра та гарантія» був укладений договір відступлення права вимоги, за яким відбулось відступлення права вимоги в тому числі із за кредитним договором №1367-С від 10.04.2008 року. 07.03.2014 року між ТОВ «Кредекс Фінанс» та ТзОВ «Фінансова компанія та «Довіра та гарантія» був укладений договір відступлення права вимоги за іпотечним договором № 1367-С від 10.04.2008 року. Зазначає, що банк свої зобвязання виконав в повному обсязі, однак [PERSON] перестав сплачувати платежі відповідно до кредитного договору, чим порушив умови кредитного договору. У звязку з цим позивач звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме на житловий будинок та земельну ділянку, що знаходяться за адресою м. Мукачево, вул. Північна, 72. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], та третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилися за невідомих причин. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в задоволенні позову просив відмовити. При цьому до заяви долучив рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.11.2014 року та ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.03.2015 року. Дослідивши та перевіривши наявні у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст. 215 ЦПК України, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3-4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України. Судом встановлено, що 10.04.2008 року між ВАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 1367-С, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 130000,00 доларів США до 07.04.2023 року під 12 % річних. В якості забезпечення зобовязань між ВАТ «ВТБ Банк» та [PERSON]І, [PERSON] та [PERSON] укладено договір іпотеки № 1367-С від 10.04.2008 року, відповідно до якого банку в іпотеку передано майно, а саме житловий будинок та земельну ділянку, що знаходяться за адресою м. Мукачево, вул. Північна, 72, та належать на праві приватної власності відповідачам. Крім того як вбачається з матеріалів справи, 24.12.2012 року між ПАТ ВТБ «Банк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» був укладений договір відступлення права вимоги № 241212ів, за яким відбулось відступлення права вимоги в тому числі і за кредитним договором № 1367-С від 10.04.2008 року. 27.12.2012 року між ПАТ ВТБ «Банк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» був укладений договір відступлення права вимоги за іпотечним договором № 1367-С від 10.04.2008 року. 17.02.2014 року між ТОВ «Кредекс Фінанс» та ТзОВ «Фінансова компанія та «Довіра та гарантія» був укладений договір відступлення права вимоги, за яким відбулось відступлення права вимоги в тому числі із за кредитним договором № 1367-С від 10.04.2008 року. 07.03.2014 року між ТОВ «Кредекс Фінанс» та ТзОВ «Фінансова компанія та «Довіра та гарантія» був укладений договір відступлення права вимоги за іпотечним договором № 1367-С від 10.04.2008 року. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог Закону. Згідно з ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно з ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Частиною 1 ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностроння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. 3гідно з ч. 1 ст. 33 3акону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Статтею 589 ЦК України передбачено, що в разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у звязку із предявленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека це вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Обґрунтовуючи заявлений позов, позивач вказує на те, що між ВАТ «ВТБ Банк» та [PERSON]І, [PERSON] та [PERSON] був укладений договір іпотеки № 1367-С від 10.04.2008 року, відповідно до умов якого банку в іпотеку передано майно, а саме житловий будинок та земельну ділянку, що знаходяться за адресою м. Мукачево, вул. Північна, 72. Як визначено у ст. 3 Закону України «Про іпотеку», іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Взаємні права і обовязки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону. Одночасно у ст. 17 Закону України «Про іпотеку» визначено підстави припинення іпотеки. Так, іпотека припиняється зокрема у разі визнання іпотечного договору недійсним. У звязку з цим судом встановлено наступне. Відповідно до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.11.2014 року, яке набуло законної сили, визнано недійсним іпотечний договір, укладений 10.04.2008 року між ВАТ ВТБ Банк та [PERSON]І, [PERSON] та [PERSON], який посвідчений приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований за № 1686, та відповідно до умов якого банку в іпотеку передано майно, а саме житловий будинок та земельну ділянку, що знаходяться за адресою м. Мукачево, вул. Північна, 72. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, не підлягають доказуванню обставини, встановлені рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.11.2014 року. Як зазначено в ст. 204 ЦК України, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. При цьому згідно з ст. 236 ЦК України, нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правочином права та обовязки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється. Враховуючи вище наведене оцінюючи допустимість, достовірність доказів окремо, а також достатність і взаємозвязок доказів у їх сукупності, а також те, що іпотечний договір, укладений 10.04.2008 року між ВАТ ВТБ Банк та [PERSON]І, [PERSON] та [PERSON], визнаний судом недійсним, а відтак право у позивача на звернення стягнення на предмет іпотеки в силу визнаного судом договору іпотеки недійсним відсутнє, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача необґрунтовані у звязку з чим в задоволені позову слід відмовити.

Outcome: dismissed