Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. 08.10.2021 року [PERSON] звернулася до Малинського районного суду Житомирської області з позовною заявою про стягнення аліментів. Предметом позовних вимог є стягнення з [PERSON] , [INFO] , на свою користь щомісячно аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, починаючи з дня подання заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття; стягнення з [PERSON] , [INFO] , на своє утримання аліментів у розмірі 1/6 частки усіх видів його заробітку, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною трирічного віку, а саме по [INFO] . Підставою позовних вимог є те, що 04.04.2020 року Малинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. За час спільного проживання у сторін народилася дитина [PERSON] , [INFO] . Відповідач фінансово не допомагає [PERSON] , хоча є працездатним, працює водієм у 13 Державній пожежно-рятувальній частині м. Малина та отримує заробітну плату. Отже, добровільно про сплату аліментів позивачу з відповідачем домовитися не вдалося. Тому позивач змушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, 06.12.2021 року подала заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, не заперечила щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов разом з доказами до суду не подав, жодних заяв, клопотань від нього до суду не надходило. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважність причин такої неявки, в порядку, визначеному статтею 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд постановив провести розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Суд розглянув справу за відсутності учасників справи, які належним чином повідомлені про день і час слухання справи, що відповідає положенням ст. ст. 128, 223 ЦПК України, з урахуванням поданих клопотань про розгляд справи за відсутності сторони, що, в свою чергу, не порушує прав та обов`язків учасників судової справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, всі обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Встановлено, що 04.04.2020 року Малинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Від даного шлюбу у сторін є дитина [PERSON] , [INFO] , що вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.4). Відомості про те, що відповідач непрацездатний, фізично не здоровий або має на своєму утриманні інших осіб, у суду відсутні. Мотиви та застосовані норми права. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.1,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно положень статей 141, 180-182 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду №3 від 05.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків разом з яким проживає дитина. Враховуючи вищевикладене, оскільки дитина проживає разом із матір`ю, аліменти підлягають стягненню на її користь. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, враховуючи те, що [PERSON] є батьком малолітньої дитини, спільний обов`язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття, визначений ст. 180 СК України, з врахуванням принципу справедливості та розумності, вимог ст.183 СК України та з урахуванням потреб дитини, можливостей відповідача, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнувши з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення нею повноліття. Згідно ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Щодо позовної вимоги [PERSON] , яка стосується стягнення з відповідача аліментів на власне утримання до досягнення дитиною трирічного віку, суд зазначає наступне. Відповідно до частин 2, 4 статті 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. У позовній заяві зазначено, що відповідач є працездатною особою, отримує щомісячно заробітну плату і таким чином має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дружини. Будь-яких даних чи доказів на спростування цих відомостей судом не отримано. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дружини, суд враховує наявність обов`язку відповідача по утриманню дитини. Виходячи з загальних засад цивільного судочинства, якими є справедливість, добросовісність та розумність, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку у вигляді 1/6 частки від його заробітку (доходу) щомісячно. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат по справі у відповідності до ст.141 ЦПК України суд зазначає, що оскільки [PERSON] була звільнена від сплати судового збору при поданні позовної заяви до суду на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», то у такому разі з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved