Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 листопада 2013 року і мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вважаючи, що фактично шлюб існує формально і не бажаючи підтримувати подружні стосунки, позивач з позовом про розірвання шлюбу та вимогою про визначення місця проживання малолітнього сина з нею 01 серпня 2017 року звернулася до суду. У судовому засідання позивач позов підтримала та суду пояснила, що 08 листопада 2013 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб. [INFO] у них народився син, [PERSON]. З квітня 2016 року вони з відповідачем проживають окремо. З тих пір відповідач приїздив до неї забрати її з родильного дому, на хрестини дитини, а також в судове засідання щодо стягнення аліментів. Впродовж існування шлюбу відповідач нехтував сімейними цінностями, з його ініціативи між ними постійно виникали сварки і непорозуміння, що впливали на її психічний стан і спричиняли душевні страждання. Крім того, відповідач іноді припускався до аморальних вчинків та, будучи у нетверезому стані, допускав словесні образи, принижував її. Вважає, що відповідач не розуміє і не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у їх сім'ї, не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу, піклуватися про побудову сімейних відносин. Протягом тривалого часу відповідач самоусунувся від необхідності матеріально забезпечити свою сім'ю. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено і за її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, через втрату почуття любові і поваги один до одного. Просила розірвати шлюб. В ході судового розгляду позивач зменшила позовну вимогу, відмовившись від вимог про визначення місця проживання малолітнього сина та про розподіл витрат по реєстрації розірвання шлюбу. В цій частині провадження у справі закрито (а.с. 33). Відповідач по справі [PERSON] у судові засідання, призначені на 08 та 21 серпня 2017 року, не з'явився. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Позивач зазначив адресу проживання відповідача м. Шепетівка Хмельницької області (а.с. 2). Така ж адреса відповідача стверджується інформаціями, викладеними у довідці відділу державної виконавчої служби Шепетівського МРУЮ (а.с. 12), звіті про здійснені відрахування ГУНП в Хмельницькій області (а.с. 13), а також у рішенні Мурованокуриловецького районного суду від 17 листопада 2016 року (а.с. 10-11). Про судове засідання на 21 серпня 2017 року відповідач належним чином був повідомлений особисто телофонограмою (а.с. 26-27), однак в суд не з'явився, не подав заяву про розгляд справи за його відсутності чи про відкладення розгляду справи. Таким чином, відповідач, будучи двічі належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судові засідання не з'явився і не повідомив про причину своєї неявки. Судом на підставі ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України ухвалено провести заочний розгляд справи. Розглянувши справу в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити. Із свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 6) слідує, що сторони з 08 листопада 2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, а свідоцтвом про народження доводиться, що вони мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Збереження шлюбу за відсутності згоди одного з подружжя вже є таким, що буде суперечити його інтересам виходячи з положень ч. 1 ст. 24 СК України. Позивач у позовній заяві та судовому засіданні обґрунтувала свою вимогу про розірвання шлюбу. На підставі викладеного, суд вважає, що цей шлюб вичерпав своє значення для сторін, він не відповідає принципам, встановленим законом і суспільством для такого союзу, а тому його необхідно розірвати.

Outcome: approved