Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту від 23 лютого 2013 року № 2002770753, за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 19 686 гривень 00 копійок на споживчі цілі з кінцевим терміном повернення 23 лютого 2016 року. Відповідач [PERSON] свої обов'язки за вказаним договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 23 071 гривня 08 копійок, яку разом із судовими витратами позивач просить стягнути на свою користь. Представник позивача подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце судового засідання повідомлялася своєчасно та належним чином, в тому числі, через засоби масової інформації, про що свідчать відповідні матеріали справи. Причини своєї неявки суду не повідомила, із заявами та/або клопотаннями про розгляд справи без її участі до суду не зверталася. Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно з ч. 9 ст. 74 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Таким чином суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач та його представник не заперечують проти заочного розгляду справи, а від відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд встановив наступне. 23 лютого 2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] шляхом підписання відповідачем договору, ознайомлення з умовами надання кредиту та графіком платежів, умовами надання банківських послуг та тарифами банку, був укладений договір № 2002770753, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 19 686 гривень 00 копійок на споживчі цілі з кінцевим терміном повернення 23 лютого 2016 року (а.с. 5-8). Між позивачем ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» 18 грудня 2013 року було укладено договір факторингу, згідно з яким до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем (а.с. 12-16). Згідно з детальним розрахунком заборгованості, відповідач [PERSON] станом на 05 червня 2014 року порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість у розмірі 23 071 гривня 08 копійок (а.с. 11). Відповідач належним чином не виконала взяті на себе зобов'язання по кредитному договору, порушила графік платежів та не в повному обсязі здійснювала розрахунки, що призвело до виникнення заборгованості. Згідно зі ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з положеннями ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, оцінивши зібрані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та законні, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі, а саме підлягає стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 23 лютого 2013 року № 2002770753, а саме: заборгованість за кредитом - 19 686 гривень 00 копійок, заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 1 гривня 59 копійок, заборгованість по комісії за РО - 3 383 гривні 49 копійок, а всього - 23 071 гривню 08 копійок. У відповідності до положень ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору - 243 гривні 60 копійок (а.с. 27). На підставі викладеного,

Outcome: approved