Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Сторони та їх представники у судове засідання не з'явилися, надавши письмові заяви у яких позов підтримали та визнали у повному обсязі і просили справу розглянути без їхньої участі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належала квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 15 жовтня 1996 року державним нотаріусом Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори за реєстром №3-4292. Проте, як встановлено у судовому засіданні, право власності на квартиру у встановленому законом порядку за [PERSON] не зареєстровано. Вказана квартира має загальну площу - 37,6 кв.м, з яких житлова площа - 20,3 кв.м, а також складається з: кімнати, площею 20,3 кв.м; кухні, площею 8,1 кв.м; вбиральні (сполученої), площею 3,4 кв.м; коридору, площею 4,2 кв.м; вбудованої шафи, площею 0,9 кв.м; обладнаного балкону, площею 0,7 кв.м. Вартість квартири 91960 грн., що підтверджується звітом про оцінку майна: жилої однокімнатної квартири Новомосковського бюро експертної оцінки від 19 липня 2013 року. Як вбачається з матеріалів справи, згідно з довідкою Горьківської сільської ради Дніпропетровського району, Дніпропетровської області від 22 жовтня 2013 року, [ADDRESS] перенесена з території [ADDRESS] на територію [ADDRESS] в зв'язку зі зміною географічних меж м. Дніпропетровська. [INFO] року [PERSON] помер (свідоцтво про смерть серії [NUMBER]). Після його смерті відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS]. За свого життя, [PERSON] заповіт не залишав, таким чином, спадкоємцями першої черги за законом на спадкове майно [PERSON] в рівних частках, по 1/2 частці кожний, є позивачі [PERSON] (як дружина) та [PERSON] (як син). Відповідно роз'яснення, наданого у п.1 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами діючого ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1964 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Згідно зі ст. 525 ЦК Української РСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. На підставі ст. 529 ЦК Української РСР, чинної на час виникнення правовідносин, при спадкоємстві за законом дружина та діти померлого є спадкоємцями першої черги. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно із ст.549 Цивільного кодексу Української РСР, що була чинною на час виникнення правовідносин, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. На частину спадкового майна, що залишилось після смерті [PERSON], позивачам, як спадкоємцям першої черги за законом, вже були видані свідоцтва про право на спадщину за законом. Також встановлено, що у вересня 2013 року спадкоємці, звернулись до Петриківської державної нотаріальної контори із заявою про видачу їм Додаткового свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого [INFO] року [PERSON]. Однак, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Петриківської державної нотаріальної контори Могильної Л.Г. від 02 жовтня 2013 року позивачам було відмовлено в видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки право власності на спадкову квартиру за [PERSON] не зареєстроване та у свідоцтві про право на спадщину за законом від 15 жовтня 1996 року, виданого йому державним нотаріусом Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори, відсутня відмітка про реєстрацію права власності в КП «ДМБТІ». Таким чином, у зв'язку з тим, що [PERSON], отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом від 15 жовтня 1996 року у Другій дніпропетровській! державній нотаріальній конторі, за життя не зареєстрував за собою право власності на квартиру [ADDRESS], нотаріус не має можливості видати позивачам Додаткове свідоцтво про право на спадщину за законом. Згідно з абз. 4 п. 216 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 р. за N20/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус для видачі свідоцтва про право на спадщину вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з реєстру прав власності, а в місцевостях, де інвентаризація не проводилась, - довідку відповідного органу місцевого самоврядування. Оскільки в судовому засіданні встановлено факт наявності спадкових прав позивачів на вищезазначене спадкове майно, а їх позовні вимоги не суперечать чинному законодавству і не порушують прав третіх осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved