Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-18 00:00:00

ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 14 844,62 грн. та судовий збір в розмірі 1 726,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 26.07.2018 року між ним та відповідачем було укладено Договір № 273093337 (далі - Договір) на суму 9 250,00 грн. зі сплатою процентів строком на 30 календарних днів шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Позичальника (банківська картка № [NUMBER] ). Відповідно до п. п. 1.1., 1.4. Договору, відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 0,69 % від суми кредиту за кожний день користування. 16.08.2018 року строк платежу за Договором закінчився, однак, відповідач не виконав свої зобов`язання за укладеним Договором - не повернув кредит та не сплатив проценти, у зв`язку з чим, станом на 15.11.2018 року у відповідача утворилась заборгованість за договором кредиту та склала: сума кредиту - 9 250,00 грн., проценти за користування кредитом - 1 169,62 грн., пеня - 4 440,00 грн. Загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 14 844,62 грн. Ухвалою суду від 25.02.2019 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою суду від 10.06.2020 року відкрито провадження у справ, розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання. Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце засідання повідомлялися належним чином, у встановленому законом порядку. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. У разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України). Правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався, заяв з процесуальних питань від відповідача до суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За наявності сукупності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. На підставі п. 1 ст. 1049 ЦК України Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до положень ст. 5, 15 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Суб`єкти електронного документообігу, які здійснюють його на договірних засадах, самостійно визначають режим доступу до електронних документів, що містять конфіденційну інформацію, встановлюють для них систему (способи) захисту. Судом встановлено, що 26.07.2018 р. між сторонами укладено договір № 273093337 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, на підставі якого відповідачем був отриманий кредит шляхом перерахування на його банківський рахунок № [NUMBER] , грошових коштів у розмірі 9 250,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,69 % від суми кредиту за кожний день користування, строком на 30 календарних днів. Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (далі - Правила) визначають порядок і умови надання товариством грошових коштів у кредит. Правила розміщені на сайті позивача: moneyveo.ua у загальному доступі для ознайомлення всіх зацікавлених осіб і є публічною офертою товариства до укладання договору. Згідно пункту 4.1 договору, невід`ємною частиною цього договору є «Правила надання грошових коштів у кредит товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога». Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті позичальника: moneyveo.ua. Відповідно до умов розділу 3 Правил відповідач акцептував оферту, здійснивши дії спрямовані на укладання договору про надання кредиту і настання юридичних прав та обов`язків, заповнивши заявку на сайті позивача добровільно та з розумінням настання юридичних прав та обов`язків, зазначив інформацію щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої бажав отримати кредит. Таким чином, між сторонами було укладено договір приєднання відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України. Вказаним договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Виконання позивачем (кредитором) обов`язку щодо надання грошових коштів у розмірі 9 250,00 грн. відповідачеві (позичальнику) підтверджується платіжним дорученням № 4829 від 26.07.2018 року. Відповідач не надав належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження повернення кредиту у визначений договором строк та сплати відсотків за користування кредитом. Також матеріали справи не містять доказів того, що відповідач не користувався кредитними коштами. За приписами частин 1, 2 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, відповідаючи перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з розрахунком заборгованості, наданим позивачем, станом на 26.07.2018 року сума непогашеного відповідачем кредиту становить 9 250,00 грн., процентів за користування кредитом 1 169,62 грн. Крім того, за порушення відповідачем зобов`язань позивач також нарахував пеню, яка станом на 26.07.2018 року становить 4 440,00 грн. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в розмірі 9 250,00 грн. та процентів за користування кредитом в розмірі 1 169,62 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. При цьому, щодо позовних вимог про стягнення з відповідача пені в розмірі 4 440,00 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Суд може прийняти рішення про зменшення розміру неустойки як за обґрунтованим клопотанням сторони, так і з власної ініціативи. Жодних відомостей щодо розміру завданих відповідачем збитків позивачеві та їхнього співвідношення із нарахованою позивачем сумою неустойки суду не надано і матеріали справи не містять, як і не зазначено відповідачем інших обставин, що мають істотне значення для справи і можуть бути підставою для зменшення розміру неустойки. Проте, вирішуючи питання про можливість зменшення розміру неустойки, суд вважає, що необхідно, перш за все, враховувати, що неустойка не повинна перетворюватися в джерело збагачення, оскільки в цьому випадку вона втрачає свою стимулюючу функцію. Так, законодавець не наводить переліку «інших обставин», які мають істотне значення. Це питання вирішується із врахуванням конкретної ситуації. Такими обставинами можуть бути: відповідність порушення розміру неустойки; традиційний розмір неустойки, який зустрічається в практиці ділового обігу; співвідношення розміру неустойки із сумою основного зобов`язання; наявність збитків і їх розмір; негативні наслідки, які настали або можуть настати для кредитора у зв`язку з неналежним виконанням боржником зобов`язання; форма і ступінь вини боржника; ступінь виконання зобов`язання боржником перед кредитором і контрагентами перед боржником; ділова репутація боржника, ступінь поширеності такого порушення в діловому обігу; рівень інфляції протягом часу, коли зобов`язання повинно було бути виконано, і до його фактичного виконання чи до моменту прийняття судового рішення; середня банківська ставка за користування кредитом тощо. Застосоване у нормі ч. 3 ст. 551 ЦК України поняття «значно» є оціночними і має конкретизуватися судом у кожному конкретному випадку. При цьому слід враховувати, що правила норми ч. 3 ст. 551 ЦК України направлені на запобігання збагаченню кредитора за рахунок боржника, недопущення заінтересованості кредитора у порушенні боржником своїх зобов`язань. Суд враховує ступінь невиконання боржником своїх зобов`язань, однак вважає суму неустойки завищеною і такою, що з урахуванням принципів розумності та справедливості, повинна бути зменшена судом. Серед обставин, які в розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК України, є підставою для зменшення судом розміру нарахованої відповідачу неустойки суд виділяє поширеність в діловому обігу неповернення і несвоєчасного повернення боржником позичених коштів, а також неспівмірність неустойки розміру основного боргу, у зв`язку з чим, приходить до висновку про необхідність зменшення належної до стягнення з відповідача на користь позивача пені до розміру в сумі 100,00 грн. Отже, загальний розмір належного до стягнення з відповідача на користь позивача боргу за договором кредиту № 273093337 від 26.07.2018 року складає суму основного боргу в розмірі 9 250,00 грн., проценти кредитом в розмірі 1 169,62 грн. та пеня, зменшена судом до розміру 100,00 грн., а всього з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 10 519,62 грн. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору в розмірі 1 249,00 грн.

Outcome: partial