Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

Сторони із 30 березня 2006 року по 07 липня 2015 року перебували у зареєстрованому шлюбі і мають двох спільних малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Оскільки відповідач добровільно не приймає участі в утриманні їх спільних дітей, позивач заявила до суду вимогу про стягнення з [PERSON] на її користь на утримання дітей 1/3 частини його заробітку, але не менше встановленого законом мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду до досягнення дітьми повноліття. Позивач у судовому засіданні позовну вимогу підтримала та пояснила, що на підставі рішення Мурованокуриловецького районного суду від 25 червня 2015 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. У шлюбі в них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З 31 березня 2015 року вона припинила подружні стосунки з відповідачем і з тих пір проживає окремо від нього. Відповідач не виконує свій батьківський обовязок по утриманню їх спільних дітей, не надає матеріальної допомоги. Їй відомо, що невелику матеріальну допомогу відповідач може надавати регулярно, проте на даний час обмежується лише обіцянками. Відповідач позов визнав та заявив, що в даний час він має доходи лише з утримання корови, не заперечив, щоб з нього стягували аліменти на утримання дітей у мінімальному розмірі, визначеному чинним законодавством. Розглянувши справу в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення у заявленому об`ємі. Поясненнями сторін у судовому засіданні, свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 3) та рішенням Мурованокуриловецького районного суду від 25 червня 2015 року (а.с. 4) стверджується, що із 30 березня 2006 року по 07 липня 2015 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Свідоцтвами про народження (а.с. 5, 6) доводиться, що сторони мають двох спільних малолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] та дочку - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Довідками Петриманської сільської ради № 251, 252 від 04 червня 2015 року (а.с. 7,9) стверджується, що до складу сімї [PERSON] входять, в тому числі, син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], а також стверджуються пояснення сторін про те, що діти проживають разом з позивачем і знаходяться на її утриманні. Сам відповідач є працездатною особою, про що ствердив у судовому засіданні, інших утриманців, крім спільних з позивачем дітей на території сільської ради не має (а.с. 8). Відповідно до статті третьої Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. З урахуванням викладених вище обставин, положень ч. 2 ст. 182 СК України про мінімальний розмір аліментів, суд вважає, що розумним і таким, що відповідає інтересам обох сторін та дітей буде визначення розміру аліментів як 1/3 частини від його заробітку щомісячно. Відповідно до положень ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір від сплати державного мита звільняються позивачі за позовами про стягнення аліментів. Частиною 3 ст. 88 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином судовий збір має бути стягнений з відповідача у розмірі, передбаченому підпунктом 1.2 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Позивач звернулася до суду з цим 14 липня 2015 року.

Outcome: approved