Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

ТОВ «Росвен Інвест Україна» звернулось до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за Договором кредиту № 500240942 від 17.11.2011 року, укладеного між ПАТ «Альфа Банк» та відповідачем, в сумі 18427,48 грн., а також судові витрати. Представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у встановленому порядку (згідно\~ст. 74 ЦПК України), поважних причин щодо своєї неявки суду не представив. Заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надавав, про поважність причин неявки суду не повідомив. Суд, у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ухвалив слухати справу у його відсутність, згідно ч. 4\~ст. 169 ЦПК України, у порядку ст.ст. 224-225 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч.2\~ст. 197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно ч. 1\~ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [PERSON], звернулась до ПАТ «Альфа Банк» з заявою «на отримання кредиту», та надав всі необхідні для отримання кредиту документи. ПАТ «Альфа Банк» розглянувши заяву Відповідача, та надані до неї документи, прийняв позитивне рішення про надання кредиту. Як результат, між ПАТ «Альфа Банк» та Відповідачем було укладено Договір кредиту № 500240942 від 17.11.2011 року. Згідно з умовами Договору кредиту № 500240942 від 17.11.2011 року, ПАТ «Альфа Банк» надав Відповідачу кредит на принципах поворотності, платності, строковості, у вигляді відновлювальної кредитної лінії у сумі 14990 грн., з кінцевим строком погашення до 18.11.2013 року. Відповідач виконував взяті на себе зобовязання з істотним порушенням умов Договору кредиту, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості за Договором кредиту № 500240942 від 17.11.2011 року. Згідно з п. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. В наслідок істотних порушень Відповідачем зобовязань за Договором кредиту, ПАТ «Альфа Банк» визнав строк повного повернення кредиту таким що настав, та розпочав процедуру досудового врегулювання проблемної заборгованості, здійснюючі телефонні дзвінки, письмові повідомлення про необхідність сплати простроченої заборгованості. Але вимоги ПАТ «Альфа Банк», щодо погашення простроченої заборгованості за Договором кредиту № 500240942 від 17.11.2011 року, ПАТ «Альфа Банк», Відповідачем були проігноровані, а прострочена заборгованість не сплачена. 23.12.2013 року між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу № 2013-1, відповідно до умов якого ПАТ «Альфа Банк» відступив на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна», своє право вимоги заборгованості за Договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 500240942 від 17.11.2011 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Альфа Банк», прострочена заборгованість за яким станом на 23.12.2013 року складала 18427,48 грн., у тому числі: - прострочена заборгованість по тілу кредиту 9300,84 грн.; - прострочені відсотки за користування кредитом 1053,01 грн.; - прострочена комісія - 2673,63 грн.; - пеня - 5400 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) та ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до договору факторингу № 2013-1 від 23.12.2013 року, укладеного між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна», ТОВ «Росвен Інвест Україна» набув статус Нового кредитора за Договором кредиту № 500240942 від 17.11.2011, укладеного між ПАТ «Альфа Банк» та [PERSON] Згідно з ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, та ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Станом на 23.12.2013 року прострочена заборгованість за Договором кредиту № 500240942 від 17.11.2011 року, складала: 18427,48 грн. Таким чином, не сплачена заборгованість за Договором кредиту № 500240942 від 17.11.2011 року, станом на дату складання даної позовної заяви, складає: 18427,48 грн. З метою вирішення питання, щодо сплати Відповідачем простроченої заборгованості за Договором кредиту № 500240942 від 17.11.2011 року, Позивач неодноразово телефонував та надсилав повідомлення з проханням здійснити оплату заборгованості, а також надіслав Відповідачу «ВИМОГУ про погашення простроченої заборгованості». Відповідач всі звернення проігнорував, ВИМОГУ не задовольнив, погашення простроченої заборгованості не здійснив, чим грубо порушив права Позивача Відповідно до ч.1\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до\~ст.. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч.3\~ст.213 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З наведеного вище, суд вважає позов законним, обґрунтованим та таким, що задоволенню. Згідно\~ст.88 ЦПК України\~з відповідача також підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved