Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «РАНТЬЕ» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором у сумі 63290,58 грн. (в т.ч. 51662,38 грн. основний борг, 3447,50 грн. прострочений борг, 7822,86 грн. прострочені відсотки, 357,84 грн. строкові відсотки). Позовні вимоги обґрунтовується посиланням на те, що в процесі цивільно правової реалізації укладеного між позивачем та відповідачем договору кредиту, зобовязання відповідача перед банківською установою зі сплати кредиту та інших нарахувань залишилися невиконаними, внаслідок чого відповідач заборгувала перед Банком станом на 31.12.2015 року суму за предметом позову. Представник позивача у судове засідання не зявився, натомість заявив клопотання про розгляд справи без його участі (а.с. 4). Належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи відповідач в судове засідання повторно не зявилася, заперечень проти позову не надала, тому, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне. Згідно з умовами укладеного 28.10.2014 року кредитного договору за №L01.188.32791 (надалі Договір, а.с. 12-14) між ПАТ «Ідея Банк», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Рантье» (договір факторингу, Витяг, а.с. 16, 19-21) (далі Банк) та [PERSON] (далі - Позичальник), Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 57454 грн., а Позичальник зобовязалася щомісячно здійснювати погашення частини кредиту та процентів згідно з Графіком погашення кредиту (додаток № 1 до кредитного договору а.с. 14-15), який є невід'ємною його частиною (п.п. 2.1 Договору). Банком належним чином сповіщено було відповідача про наявність заборгованості за кредитним договором від 28.10.2014 року №L01.188.32791, про що свідчить повідомлення (а.с. 11). Приймаючи до уваги вищевказані обставини справи суд виходить також із того, що договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (частина перша статті 626 Цивільного кодексу України). Визначення поняття зобовязання міститься у частині першій статті 509 Цивільного кодексу України. Відповідно до цієї норми зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 Цивільного кодексу України). У відповідності ст.ст. 610, 611, 612 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга ст. 1050 Цивільного кодексу України). Як свідчать подані по справі доказові матеріали, на момент ухвалення судового рішення по справі, зобовязання за Кредитним договором відповідачем не виконані. Заборгованість Позичальника станом на 31 грудня 2015 (розрахунок, довідки-розрахунки, а.с. 17, 22, 23) за предметом позову у сумі 63290,58 грн. (в т.ч. 51662,38 грн. основний борг, 3447,50 грн. прострочений борг, 7822,86 грн. прострочені відсотки, 357,84 грн. строкові відсотки) підтверджена належними доказами відповідно до вимог ст.ст. 57-60 Цивільного процесуального кодексу України, відповідачем не спростована, тому позовні вимоги щодо її стягнення підлягають задоволенню на підставі статей 1048, 1050, 1054 Цивільного кодексу України. Судові витрати по справі у сумі 1378,00 грн. підлягають віднесенню на відповідача відповідно до частини першої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України. На підставі наведеного,

Outcome: approved