overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі із 19 травня 2010 року. Від даного шлюбу мають двоє дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Позивачка просить суд розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи тим, що відповідач не рахується з її думкою та влаштовує життя на свій розсуд, між ними немає ні поваги , ні взаєморозуміння та згоди у вирішенні спільних проблем, відповідач зловживає спиртними напоями, проживають окремо, тому вона переконалася, що шлюб носить суто формальний характер, сім'я фактично розпалася і не може бути збережена. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши та оцінивши зібрані докази у справі, суд встановив такі обставини : Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 травня 2010 року (свідоцтво про одруження [NUMBER], видане 19.05.2010 року Старопетликівською сільською радою Бучацького району Тернопільської області, актовий запис № 04). Між подружжям склалися неприязні відносини, сторони втратили почуття поваги один до одного, тривалий час не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. З врахуванням встановлених судом обставин, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі із 19 червня 2007 року. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивачка просить суд розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи тим, що відповідач не рахується з її думкою та влаштовує життя на свій розсуд, між ними немає ні поваги , ні взаєморозуміння та згоди у вирішенні спільних проблем, більше п'яти років року проживають окремо, тому вона переконалася, що шлюб носить суто формальний характер, сім'я фактично розпалася і не може бути збережена.Крім того, просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини, мотивуючи тим, що відповідач жодної допомоги на утримання дитини не надає та зовсім не цікавиться їх вихованням, а одній їй важко утримувати дитину, обов`язок утримувати своїх неповнолітніх дітей лежить на обох із батьків. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши та оцінивши зібрані докази у справі, суд встановив такі обставини : Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 червня 2007 року (свідоцтво про одруження [NUMBER], видане 09.10.2013 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бучацького районного управління юстиції у Тернопільській облаті, актовий запис № 45). В шлюбі в них народилася донька [PERSON], [INFO], батьком якої записаний відповідач. Дитина перебуває на утриманні позивачки. Відповідач допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.181 цього кодексу способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Між сторонами відсутня домовленість про утримання дитини та сплату аліментів, що стало підставою для звернення позивачкою до суду. Враховуючи те, що між подружжям склалися неприязні відносини, сторони втратили почуття поваги один до одного, тривалий час не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення , приймаючи до уваги, що дитина постійно проживає з матір'ю, а відповідач не виконує обов'язку утримувати дитину, суд прийшов до переконання, що в частині стягнення аліментів позов підлягає до часткового задоволення.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі із 23 травня 2012 року. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивачка просить суд розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи тим, що відповідач не рахується з її думкою та влаштовує життя на свій розсуд, між ними немає ні поваги , ні взаєморозуміння та згоди у вирішенні спільних проблем, тому вона переконалася, що шлюб носить суто формальний характер, сім'я фактично розпалася і не може бути збережена. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши та оцінивши зібрані докази у справі, суд встановив такі обставини : Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 травня 2012 року (свідоцтво про одруження [NUMBER], видане 23.12.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сарненського районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 61). Між подружжям склалися неприязні відносини, сторони втратили почуття поваги один до одного, тривалий час не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. З врахуванням встановлених судом обставин, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі із 24 квітня 2007 року. Від даного шлюбу мають троє неповнолітніх дітей - сини [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. Позивачка просить суд розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи тим, що сімейне життя з відповідачем не складається, між ними постійно виникають сварки, не має взаєморозуміння та згоди у вирішенні спільних проблем, відповідач зловживає спиртними напоями, влаштовує життя на власний розсуд, вихованням та утриманням дітей не займається, шлюб носить суто формальний характер, сім'я фактично розпалася і не може бути збережена. Термін на примирення не потрібен. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоч належно повідомлявся про дату, місце та час розгляду справи в суді, і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, тому суд вважає за можливе вирішити справу згідно ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, за наявності у справі достатніх матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши та оцінивши зібрані докази у справі, суд встановив такі обставини : Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 квітня 2007 року (свідоцтво про шлюб, серія [NUMBER], видане 24.04.2007 року Трибухівською сільською радою Бучацького району Тернопільської області, актовий запис № 13). В шлюбі народилася троє дітей - сини [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. Між подружжям склалися неприязні відносини, сторони втратили почуття поваги один до одного, тривалий час не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. З врахуванням встановлених судом обставин, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі із 25 квітня 2012 року. Від даного шлюбу дітей не мають. Позивачка просить суд розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи тим, що відповідач не рахується з її думкою та влаштовує життя на свій розсуд, між ними немає ні поваги , ні взаєморозуміння та згоди у вирішенні спільних проблем, тому вона переконалася, що шлюб носить суто формальний характер, сім'я фактично розпалася і не може бути збережена. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши та оцінивши зібрані докази у справі, суд встановив такі обставини : Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 квітня 2012 року (свідоцтво про одруження [NUMBER], видане 29.05.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бучацького районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 28). Між подружжям склалися неприязні відносини, сторони втратили почуття поваги один до одного, тривалий час не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. З врахуванням встановлених судом обставин, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі із 29 серпня 2002 року. Від даного шлюбу мають двоє дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Позивачка просить суд розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи тим, що відповідач не рахується з її думкою та влаштовує життя на свій розсуд, між ними немає ні поваги , ні взаєморозуміння та згоди у вирішенні спільних проблем, проживають окремо, тому вона переконалася, що шлюб носить суто формальний характер, сім'я фактично розпалася і не може бути збережена. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши та оцінивши зібрані докази у справі, суд встановив такі обставини : Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 серпня 2002 року (свідоцтво про одруження [NUMBER], видане 29.08.2002 року Цвітівською сільською радою Бучацького району Тернопільської області, актовий запис № 03). Між подружжям склалися неприязні відносини, сторони втратили почуття поваги один до одного, тривалий час не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. З врахуванням встановлених судом обставин, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-28 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, починаючи з 01.09.2018 року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . 01.06.2021 року позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу вказуючи на те, що через постійні непорозуміння в сім`ї вони припинили подружні стосунки, не підтримують їх з осені 2020 року та не мають наміру відновлювати. Вважає, що подальше збереження сім`ї неможливе, тому просить розірвати шлюб. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, але надала заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності та задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але надав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності та задовольнити позовні вимоги. У визначений судом строк відзиву на позов не подав. В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами необхідно розірвати, оскільки їх сім`я розпалася, зберегти її неможливо, збереження сім`ї і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, починаючи з 01 жовтня 2011 року. Мають двоє спільних неповнолітніх дітей доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. У грудні 2017 року позивачка звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу вказуючи на те, що через постійні сварки та непорозуміння в сім»ї, вони припинили подружні стосунки, не підтримують їх з березня 2017 року та не мають наміру відновлювати. Вважає, що подальше збереження сім»ї неможливе, тому просить розірвати шлюб. В підготовче судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, але надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Кеда» . Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з«явився, але у своїй заяві просить суд розглядати справу без його участі. Позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. На примирення не згоден. В зв»язку з неявкою в підготовче судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України. Враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі, суд вважає за необхідне ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Згідно п. 24 ППВСУ від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» «У разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з»ясування досліджених інших обставин справи». Відповідно до ч.4 ст 206 ЦПК у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами необхідно розірвати, оскільки їх сімя розпалася, зберегти її неможливо, збереження сімї і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін. Враховуючи положення статті 113 СК України, відповідно до якої особа, яка змінила прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після його розірвання надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, а також прохання позивачки, останній слід залишити прізвище «Кеда». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, починаючи з 02.09.2017 року. Від шлюбу мають дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . 02.09.2019 року позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу вказуючи на те, що внаслідок постійних непорозумінь та сварок в сім`ї, вони припинили подружні стосунки, не підтримуючть їх з вересня 2018 року, та не мають наміру відновлювати. Вважає, що подальше збереження сім`ї неможливе, тому просить розірвати шлюб, залишивши їй прізвище « [PERSON] ». В підготовче засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, але надала заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності та задовольнити позовні вимоги. На примирення не згодна. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з«явився, але у своїй заяві просить суд розглядати справу без його участі. Позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. На примирення не згоден. У визначений судом строк надав відзив на позовну заяву. В зв`язку з неявкою в підготовче засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі, суд вважає за необхідне ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно п. 24 ППВСУ від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» «У разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування досліджених інших обставин справи». Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами необхідно розірвати, оскільки їх сім`я розпалася, зберегти її неможливо, збереження сім`ї і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін. Враховуючи положення статті 113 СК України, відповідно до якої особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після його розірвання надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, а також прохання позивачки, останній слід залишити прізвище « [PERSON] ». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, починаючи з 03.06.2006 року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину: доньку - [PERSON] , [INFO] . 16.09.2020 року позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу вказуючи на те, що через постійні непорозуміння в сім`ї вони припинили подружні стосунки, не підтримують їх з 2019 року та не мають наміру відновлювати. Вважає, що подальше збереження сім`ї неможливе, тому просить розірвати шлюб, залишивши їй прізвище « [PERSON] ». В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, але у своїй заяві просить розглядати справу за її відсутності та задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але надав заяву про рогляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами необхідно розірвати, оскільки їх сім`я розпалася, зберегти її неможливо, збереження сім`ї і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін. Враховуючи положення статті 113 СК України, відповідно до якої особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після його розірвання надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, а також прохання позивачки, останній слід залишити прізвище « [PERSON] ». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-07 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, починаючи з 03.09.2010 року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину: сина - [PERSON] , [INFO] . 09.06.2020 року позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу вказуючи на те, що через постійні непорозуміння в сім`ї вони припинили подружні стосунки, не підтримують їх протягом трьох останніх років роки та не мають наміру відновлювати. Вважає, що подальше збереження сім`ї неможливе, тому просить розірвати шлюб, залишивши їй прізвище « [PERSON] ». В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, але у своїй заяві просить розглядати справу за її відсутності та задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але надав заяву про рогляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами необхідно розірвати, оскільки їх сім`я розпалася, зберегти її неможливо, збереження сім`ї і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін. Враховуючи положення статті 113 СК України, відповідно до якої особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після його розірвання надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, а також прохання позивачки, останній слід залишити прізвище « [PERSON] ». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, починаючи з 03.11.2007 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. У вересні 2018 року позивачка звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу вказуючи на те, що через подружню зраду з боку чоловіка вони вже півтора року спільно не проживають. Також внаслідок різних поглядів на життя, постійного нехтування відповідачем сімейних цінностей та неможливості знайти спільних рішень у вирішенні сімейних проблем вони вирішили припинити сімейні стосунки і не мають наміру їх відновлювати. Вважає, що подальше збереження сім»ї неможливе, тому просить розірвати шлюб. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, але надала заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності та задовольнити позовні вимоги. На примирення не згодна. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON] » . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з«явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений завчасно, відповідно до положень п.2 ч.7 ст 128 ЦПК України та п. 11 ст. 128 ЦПК України. В зв»язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами необхідно розірвати, оскільки їх сім'я розпалася, зберегти її неможливо, збереження сім'ї і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін. Враховуючи положення статті 113 СК України, відповідно до якої особа, яка змінила прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після його розірвання надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, а також прохання позивачки, останній слід залишити прізвище «[PERSON]». На підставі викладеного,

Outcome: approved