Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Український лізинговий Фонд» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 02 грудня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український лізинговий фонд» (надалі за текстом - Позивач або Лізингодавець) та [PERSON] (надалі за текстом - Відповідач або Лізингоотримувач) в рамках укладеного 02.12.2015 року Генерального договору фінансового лізингу №4105 (далі - Генеральний договір), був укладений договір фінансового лізингу №4105-01/12/15-Н (надалі - Договір). Згідно п.1.1. Генерального договору Лізингодавець (Позивач) на підставі договору купівлі-продажу (поставки) зобов'язався придбати у свою власність і передати на умовах фінансового лізингу, у тимчасове володіння та користування за плату майно (далі - предмет лізингу), найменування, технічний опис, модель, рік випуску, ціна одиниці, кількість і загальна вартість якого визначаються в Специфікації (Додаток №2 до Договору), а Лізингоодержувач (Відповідач) зобов'язався прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі на умовах цього Договору. Свої зобов'язання Позивач своєчасно, належним чином та в повному обсязі виконав, зокрема, придбав предмет лізингу, а саме автомобіль марки CITROEN С 4 Cactus, 2015 року випуску, шасі № [NUMBER], двигун № [NUMBER], реєстраційний № [NUMBER] та передав його у користування Відповідачу на підставі Акту приймання-передачі від 15.12.2015 року. Відповідно до статті 2 Генерального Договору, Відповідач повинен сплачувати лізингові платежі, які складаються з авансового платежу та поточних лізингових платежів, що включають суму, яка відшкодовує частину вартості Предмета лізингу та винагороду (комісію) Лізингодавця, в порядку, строки та у розмірі згідно Графіком внесення лізингових платежів (Додаток № 1 до Договору фінансового лізингу). Відповідач оплатив авансовий платіж та сплачував наступні лізингові платежі, але в подальшому, в травні 2016 року не повністю оплатив лізинговий платіж та перестав здійснювати наступні лізингові платежі згідно графіку, чим порушив умови договору щодо своєчасної сплати лізингових платежів згідно договору. Відповідно до ст. 5 ГПКУ, з метою врегулювання спору в досудовому порядку Позивачем, на адресу Відповідача було направлено рекомендованим листом лист-вимогу за вих. №2514-УПК від 10.07.2016 р. щодо сплати заборгованості (копія додається). 19.07.2016р. на підставі п. 7.2. Генерального Договору, Позивач тимчасово вилучив у Відповідача предмет лізингу на підставі Акту тимчасового вилучення майна від 19.07.2016 р.. Незважаючи на спроби Позивача врегулювати спір в досудовому порядку, Відповідачем було проігноровано всі спроби Позивача та не задоволено його законних вимог. Пункти 3 та 4 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про фінансовий лізинг» встановлюють, що Лізингодавець має право відмовитись від договору лізингу у випадках, передбачених Договором фінансового лізингу або законодавством та вимагати розірвання Договору та повернення предмета лізингу у передбачених законом та договором випадках. Також право на дострокову відмову (розірвання) Лізингодавцем (Позивачем) від Договору передбачено в пунктах 1 і 2 ст. 611, 615 та ч. 2 ст. 598 ЦК України. Умовами пункту 11.2.1. Генерального договору, передбачено, що Лізингодавець (Позивач) має право достроково, в односторонньому порядку відмовитись (розірвати) від Договору та вилучити Предмет лізингу у випадку, коли Лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж (частково або повністю) та/або інший платіж, передбачений Договором, та прострочення оплати становить більше 30 (тридцяти) днів з дня настання строку платежу, встановленого графіком платежів. Пунктом 11.4. Генерального договору передбачено, що якщо протягом 20 календарних днів з дати направлення Лізингоодержувачу листа-вимоги щодо сплати заборгованості, Лізингоодержувач не усуне порушення, Лізингодавець направляє на юридичну адресу Лізингоодержувача цінний лист з описом вкладення або вручає нарочно повідомлення про відмову від Договору (його розірвання) і повернення Предмета лізингу із зазначенням терміну та місця його передачі Лізингодавцю. При цьому у разі відмови Лізингоодержувача від передачі (повернення) Предмета лізингу Лізингодавцю, Лізингодавець має право самостійно вилучити Предмет лізингу з місця зберігання / знаходження або ремонту без будь-яких дозволів Лізингоодержувача (у тому числі, але не виключно, у беззаперечному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса або відповідного рішення суду) з покладанням на Лізингоодержувача понесених витрат Таким чином,

Outcome: approved