Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

Сторони по справі від шлюбу мають дитину: [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з травня 2018 року, син проживає разом із позивачкою та усі обовязки щодо утримання та виховання дитини вона виконує самостійно. Відповідач достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, добровільно про сплату аліментів сторонам домовитись не вдалось, а тому позивач змушена звернутись до суду з вимогами про стягнення з відповідача аліментів на утримання їх спільної дитини. Розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін на підставі ухвали Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09.10.2018 року. Ухвалою суду, яка направлена відповідачу в установленому порядку, факт отримання якої відповідачем стверджується відповідним поштовим повідомленням про вручення відправлення, останньому був наданий строк для\~ подання заяви із обґрунтованими запереченнями\~ проти розгляду справи\~ в порядку спрощеного позовного провадження, а також\~ строк для подання відзиву на позов. Відповідач\~ відзиву на позов,\~ заяви із\~ обґрунтованими\~ запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, чи\~ клопотанням про розгляд справи за участю сторін до суду не направив. За таких обставин суд вважає за можливе\~ розглянути справу за наявними\~ матеріалами справи. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. При цьому суд виходить з наступних підстав. Суд, вивчивши заяву позивачки, матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до повного задоволення з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження (серії 1-СР №222266 від 27.01.2016 року) батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Таким чином суд вважає доведеним, що відповідач є батьком дитини, а тому, відповідно до вимог чинного законодавства та міжнародних правових актів на нього покладається обовязок щодо належного їх утримання та матеріального забезпечення. Так, згідно із ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-ХІІ і набула чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Отже, кожній дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, який зобов`язані забезпечувати обоє батьків. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як вбачається із ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідач є працездатним, доказів щодо непрацездатності суду не надав, хоча мав для цього час, має постійне місце роботи, а тому може і зобовязаний надавати допомогу на утримання дитини, так як доказів про своє скрутне матеріальне становище суду теж не надав. За таких обставин суд вважає, що аліменти на утримання дитини підлягають стягненню з відповідача у частці від його доходу. Разом з тим, суд вважає, що розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, має бути співмірним із встановленим розміром прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також обов'язком обох батьків утримувати своїх дітей. Так визначений позивачкою\~розмір аліментів\~у розмірі\~1/4\~частини всіх доходів відповідача відповідає чинному законодавству та на думку суду буде достатнім та справедливим. На підставі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до повного задоволення. Суд також приходить до висновку про стягнення з відповідача відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України судових витрат. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі зазначеного та

Outcome: approved