Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Нова Нива» в особі представника Ружанського Л.В. звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «Богуслав Керамік», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] , в якій просить визнати недійсним договір поворотної фінансової допомоги від 26 лютого 2013 року, укладений між [PERSON] та ТОВ «Нова Нива». Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 26 лютого 2013 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Нова Нива», в особі директора [PERSON] було складено договір поворотної фінансової допомоги, відповідно до умов якого сума поворотної фінансової допомоги становить 446300,00 грн., що за курсом НБУ на дату підписання даного договору еквівалентно 55 836,35 доларів США, та на момент підписання даного договору отримана позивачем як позичальником від відповідача [PERSON] , як позикодавця. Згідно умов укладеного договору поворотної фінансової допомоги сторони обумовили, що ТОВ «Нова Нива» зобов`язано повернути [PERSON] всі отримані за даним договором кошти в строк, визначений п. 4.1. договору, а саме по 26 лютого 2015 року включно. З метою забезпечення виконання грошового зобов`язання позивача за договором поворотної фінансової допомоги від 26.02.2013 року, між [PERSON] , ТОВ «Нова Нива» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Богуслав Керамік» в особі директора [PERSON] 26 лютого 2013 року було складено договір поруки. Згідно п. 1.1 Договору поруки, ТОВ «Богуслав Керамік» зобов`язалось відповідати перед [PERSON] за виконання ТОВ «Нова Нива» своїх зобов`язань, що випливають з договору поворотної фінансової допомоги від 26 лютого 2013 року. У випадку невиконання або неналежного виконання основного зобов`язання, ТОВ «Богуслав Керамік» і ТОВ «Нова Нива» відповідають перед [PERSON] як солідарні боржники. 01 березня 2013 року між [PERSON] та третьою особою [PERSON] було укладено договір про відступлення права вимоги, у відповідності до п. 2 якого [PERSON] набула права вимагати від ТОВ «Богуслав Керамік» і ТОВ «Нова Нива» належного та реального виконання наступних обов`язків ТОВ «Нова Нива» за договором поворотної фінансової допомоги від 26.02.2013 року: сплати основної суми боргу, розрахованої відповідно до умов договору позики, відсотків за користування основною сумою, інфляційного збільшення суми боргу, відсотків річних, неустойки, тощо. На підставі зазначених вище договорів (договору поворотної фінансової допомоги від 26.02.2013 року, договору поруки від 26.02.2013 року та договору про відступлення права вимоги від 01.03.2013 року), третя особа [PERSON] звернулась до суду із позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Богуслав Керамік» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Нива» заборгованості за договором поворотної фінансової допомоги від 26.02.2013 року. Рішенням Городищенського районного суду Черкаської області від 28 жовтня 2015 року у справі № 691/1008/15-ц, позовні вимоги [PERSON] задоволено частково. Стягнуто солідарно з ТОВ «Нова Нива» та ТОВ «Богуслав Керамік» на користь [PERSON] заборгованість за договором поворотної фінансової допомоги від 26.02.2013 року, а саме: 1 675 648,86 грн. - сума основного боргу; 638 123,81 грн. - проценти річних від простроченої суми; 474 208,63 грн. - сума інфляційного збільшення боргу; 377 205,31 грн. - пеня за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання: 1 675 648,86 грн. - штраф за прострочення повернення фінансової допомоги, що разом складає 4 840 835,47 грн. Представником позивача [PERSON] по цивільній справі № 691/1108/15ц виступав [PERSON] . Під час розгляду апеляційної скарги по справі № 691/1008/15-ц в суді апеляційної інстанції за клопотанням представника ТОВ «Нова Нива» та ТОВ «Богуслав Керамік» згідно ухвали колегії суддів від 22.12.2015 року по даній справі була призначена і проведена експертиза давності документа, а саме договорів поворотної фінансової допомоги від 26.02.2013 року та договору поруки від 26.02.2013 року. Відповідно до висновку експерта Київської незалежної судово-експертної установи від 28 березня 2016 року № 1673, дата складання договорів поворотної фінансової допомоги від 26 лютого 2013 року та договору поруки від 26 лютого 2013 року не відповідає зазначеним в договорах датам. Підписи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на договорі поворотної фінансової допомоги від 26 лютого 2013 року та договорі поруки від 26 лютого 2013 року виконано в період часу не раніше березня 2015 року. Встановивши усі ці обставини за апеляційною скаргою по справі № 691/1008/15-ц, Апеляційний суд Черкаської області своїм рішенням від 20 травня 2016 року, справа №22ц/793/76/16, скасував рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 28 жовтня 2015 року та повністю відмовив у задоволенні позову [PERSON] про стягнення з ТОВ «Нова Нива» та ТОВ «Богуслав Керамік» заборгованості за договором поворотної фінансової допомоги від 26.02.2013 року. З матеріалів справи № 691/1008/15-ц вбачається, що як на доказ передачі позикодавцем [PERSON] позичальнику Товариству з обмеженою відповідальністю «Богуслав Керамік» за Договором поворотної фінансової допомоги від 26.02.2013 року грошових коштів в загальній сумі 446 300 гривень, [PERSON] долучив до матеріалів справи копії Договору поворотної фінансової допомоги від 26.02.2013 року, Договору поруки від 26.02.2013 року, Договору про відступлення права вимоги від 01.03.2013 року та Прибуткові касові ордери ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» згідно з якими, в якості фінансової допомоги у період часу з 27.07.2010 року по 28.07.2011 року були внесені на рахунок № [NUMBER] , що належить ТОВ «Нова Нива» наступні грошові кошти: 200 грн. + 61000 грн. - 27.07.2010 року; 6000 грн. -28.07.2010 року; 300 грн. - 30.03.2011 року; 800 грн. - 31.03.2011 року; 338000 грн. - 05.04.2011 року та незазначені в п. 1.2. договору 30 000 грн. - 20.05.2011 року та 10 000 грн. - 09.08.2011 року. ТОВ «Нова Нива» засновано 08 листопада 2002 року. Відповідно до Статуту ТОВ «Нова Нива» в новій редакції від 2009 року, що зареєстрований 21.06.2010 року, засновниками Товариства стали: - [PERSON] , адреса засновника: [ADDRESS] , розмір внеску до статутного фонду (грн.): 1650.00; - [PERSON] , адреса засновника: [ADDRESS] , розмір внеску до статутного фонду (грн.): 4950.00; - [PERSON] , адреса засновника: [ADDRESS] , розмір внеску до статутного фонду (грн.): 4950,00. [PERSON] , адреса засновника: [ADDRESS] , розмір внеску до статутного фонду (грн.): 4950.00. Пунктом 11.1. ст.1 Статуту Товариства зазначено, що виконавчим директором товариства, що здійснює управління його поточною діяльністю, є директор. За час своєї діяльності директорами Товариства були: [PERSON] згідно наказу ТОВ «Нова Нива» від 30.10.2008 року №7 з 01.11.2008 року по 31.12.2010 року. [PERSON] згідно протоколу зборів учасників ТОВ «Нова Нива» від 30.12.2010 року №12 та наказу по ТОВ «Нова Нива» від 31.12.2010 року №11 з 31.12.2010 року по 26.03.2012 року. [PERSON] згідно протоколу зборів учасників ТОВ «Нова Нива» від 23.03.2012 року №21 з 26.03.2012 року по 17.04.2015 року. [PERSON] згідно протоколу зборів учасників ТОВ «Нова Нива» від 17.04.2015 року №21 з 17.04.2015 року. У зв`язку із необхідністю збільшення розміру обігу грошових коштів для здійснення господарської діяльності, Товариством неодноразово залучалася поворотна фінансова допомога як від інших юридичних осіб, так і від самих засновників Товариства. Так, у період часу з 27.07.2010 року по 28.07.2011 року, Товариством була отримана поворотна фінансова допомога від засновників ТОВ «Нова Нива» в сумі 446 300, 00 грн. Дані грошові кошти вносилися Товариством через свого співзасновника [PERSON] , що підтверджується Прибутковими касовими ордерами про надання фінансової допомоги Товариством «Нова Нива» в особі [PERSON] . Товариству «Нова Нива» у період з 27.07.2010 року по 28.07.2011 року в сумі 446 300,00 грн. Відповідно до протоколу зборів учасників ТОВ «Нова Нива» від 23.03.2012 року № 17 з 26.03.2012 року призначений на посаду директора ТОВ «Нова Нива» [PERSON] . Призначений на посаду директора [PERSON] у період часу не раніше березня 2015 року нібито склав та видав завідомо неправдиві документи: договір поворотної фінансової допомоги від 26.02.2013 року; договір поруки від 26.02.2013 року; договір про відступлення права вимоги від 01.03.2013 року. Висновком експерта № 1673 від 28.03.2016 року за результатами проведення фізико - хімічної експертизи матеріалів документів в цивільній справі № 22-ц/793/2948/2015 за позовом [PERSON] до ТОВ «Богуслав Керамік» та ТОВ «Нова Нива» про стягнення грошових коштів відповідно до договору поворотної фінансової допомоги від 26.02.2013 року встановлено, що час складання оспорюваних Договору поворотної фінансової допомоги від 26.02.2013 року, Договору поруки від 26.02.2913 року та Договору про відступлення права вимоги від 01 березня 2013 року в період не раніше березня 2015 року. Відповідно до висновку судового експерта № 20/03/17 від 20.03.2017 року, за результатами проведення судово-економічної експертизи встановити чи надавався дозвіл на укладання договору поворотної фінансової допомоги від 23.02.2013 року директору ТОВ «Нова Нива» [PERSON] на отримання фінансової допомоги від [PERSON] у період часу з 27.07.2010 року по 28.07.2011 року не видається за можливе в зв`язку з тим, що на дослідження не надано протокол зборів учасників ТОВ «Нова Нива» щодо надання дозволу на укладення цього договору. Директор ТОВ «Нова Нива» [PERSON] на час внесення фінансової допомоги ТОВ «Нова Нива» в особі [PERSON] не був директором ТОВ «Нова Нива», а отже не був суб`єктом договірних відносин. Встановити чи мав повноваження на укладання договору поворотної фінансової допомоги від 23.02.2013 року директор ТОВ «Нова Нива» [PERSON] від [PERSON] у період часу з 27.07.2010 року по 28.07.2011 року не видається за можливе. Згідно із вимогами ст. 97 ЦК України, управління товариством здійснюють його органи. Органами управлінні товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом. Згідно ч. 1 статті 98 Цивільного кодексу України, загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі із тих, що передані загальними зборами до компетенції виконавчого органу. Як вбачається із Статуту ТОВ «Нова Нива» вищим органом управління товариством є загальні збори учасників. Згідно п.п. 14 п. 10.3 Статуту товариства «Нова Нива», «до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства віднесено встановлення розміру, форми і порядку внесення учасниками додаткових вкладів.» Відповідно до пояснень співзасновників ТОВ «Нова Нива» [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , жодних повноважень на укладання договору поворотної фінансової допомоги від 26.02.2013 року, договору поруки від 26 лютого 2013 року та договору про відступлення прав вимоги від 01 березня 2013 року не надавалося, зборів співзасновників ТОВ «Нова Нива» з даного питання не проводилося. Відповідно до пояснень співзасновників ТОВ «Богуслав Керамік» [PERSON] та [PERSON] , жодних повноважень на укладання договору поруки від 26 лютого 2013 року не надавалося, зборів співзасновників ТОВ «Богуслав Керамік» з даного питання не проводилося. За наведених обставин позивач вважає, що укладаючи спірні договори поворотної фінансової допомоги від 26.02.2013 року та поруки від 26.02.2013 року, представники сторін (директора ТОB «Нова Нива» та ТОВ «Богуслав Керамік») знали про явну невигідність підписання даних договорів для Товариств, які вони представляють та їх співзасновників. Згідно з ч. 3 ст. 92 ЦК України, орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. Тобто представник, вчиняючи правочин, не виражає власну волю, а його завдання полягає в тому, щоб донести до контрагента волю особи, яку він представляє. Наявність наміру у сторони (сторін) договору означає, що вона (вони), виходячи з обставин справи, усвідомлювали або повинні були усвідомлювати неправомірність угоди і протиріччя її мети інтересам позивача і передбачали або бажали настання невигідних для довірителя наслідків, але вигідних для відповідача [PERSON] . Таким чином, вище зазначені договори, а саме Договір поворотної фінансової допомоги від 26.02.2013 року, укладений між [PERSON] та ТОВ «Нова Нива» та Договір поруки від 26.02.2013 року мають ознаки правочину, який вчинено внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною. Намір юридичної особи визначається як намір тієї особи, що підписала договір від імені юридичної особи, маючи на те належні повноваження. Пленум ВСУ в п. 19 Постанови «Про судову практику розгляду справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 року № 9 роз`яснив, що правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним. Статтею 22 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику розгляду справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 року № 9 встановлено, що для визнання правочину недійсним на підставі статті 232 ЦК, необхідним є встановлення умислу в діях представника: представник усвідомлює, що вчиняє правочин всупереч інтересам довірителя та бажає (або свідомо допускає) їх настання, а також наявність домовленості представника однієї сторони з іншою стороною і виникнення через це несприятливих наслідків для довірителя. При цьому не має значення, чи одержав учасник такої домовленості яку-небудь вигоду від здійснення правочину, чи правочин був вчинений з метою завдання шкоди довірителю. Відповідно до ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Статтею 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). У відповідності до ч. 1 ст. 232 ЦК України правочин, який вчинено внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, визнається судом недійсним. Підстава для визнання правочину недійсним, передбачена у ч. 1 ст. 232 ЦК України, стосується лише тих правочинів, які вчиняються особою не самостійно, а через представника. При цьому представник діє не в інтересах особи, яку представляє, а з метою завдати шкоди тій особі, в інтересах якої виступає. Тому з урахуванням наведеного позивач просить задовольнити позов та визнати недійсним договір поворотної фінансової допомоги від 26 лютого 2013 року, укладений між [PERSON] та ТОВ «Нова Нива». В судовому засіданні представник позивача Ружанський Л.В. в своєму вступному слові та додаткових поясненнях позов підтримав в повному обсязі, посилаючись на вищевказані факти та докази. Зокрема, представник позивача звернув увагу на те, що стороною позивача обставини недійсності Договору поворотної фінансової допомоги від 26.02.2013 року доведені в повному обсязі висновками експертів, документами та показами свідків. Так, відповідно до висновку експерта Київської незалежної судово-експертної установи від 28 березня 2016 року № 1673, дата складання Договору поворотної фінансової допомоги від 26.02.2013 року та Договору поруки від 26.02.2013 року не відповідає зазначеним в договорах датам. Підписи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на договорі поворотної фінансової допомоги від 26 лютого 2013 року та договорі поруки від 26 лютого 2013 року виконано в період часу не раніше березня 2015 року. Висновок експерта Київської незалежної судово-експертної установи від 28 березня 2016 року № 1673 не оскаржувався та відповідно до рішення Апеляційного суду Черкаської області по справі №22ц/793/76/16, [PERSON] сплатила грошові кошти в сумі 25 600,60 грн. на користь ТОВ «Нова Нива», що підтверджується Платіжним дорученням № 607 від 22.08.2016 року (долучено до матеріалів справи). Також встановлено факт, що колишній директор ТОВ «Богуслав Керамік» [PERSON] звільнився з посади директора ТОВ «Богуслав Керамік» 07.01.2015 року, що підтверджується трудовою книжкою [PERSON] та його показами в судовому засіданні про те, що він особисто зробив запис у трудовій книжці про своє звільнення. Окрім того, з відділу Державної виконавчої служби Богуславського РУЮ Київської області витребувані завірені копії документів, а саме: - Акт державного виконавця від 25.02.2015 року, що посвідчений підписом [PERSON] , як директора ТОВ «Богуслав Керамік» та посвідчений печаткою ТОВ «Богуслав Керамік». - Акт опису та арешту майна від 18.02.2015 року про стягнення з ТОВ «Богуслав Керамік» боргів, який посвідчений від імені керівника ТОВ «Богуслав Керамік» [PERSON] - Лист на ім`я начальника відділу ДВС Богуславського РУЮ від 16.03.2015 року за №16/03/15 за підписом [PERSON] , як директора ТОВ «Богуслав Керамік» та посвідчений печаткою ТОВ «Богуслав Керамік». Даними документами підтверджується, що [PERSON] після свого звільнення з посади директора ТОВ «Богуслав Керамік» мав доступ до печатки ТОВ «Богуслав Керамік» та свідомо підробляв документи. Також представник позивача вказує на те, що висновком експерта Київської незалежної судово-експертної установи О.П. Кривошеїної № 2738 від 08.02.2019 року встановлено, що підписи від імені директора ТОВ «Нова Нива» [PERSON] , зображення яких містяться в графах «Позичальник» електрофотокопії Договора поворотної фінансової допомоги від 26.02.2013 року та Договора поруки від 26.02.2013 року, та в графі «Боржник» електрофотокопії Договора про відступлення права вимоги від 01.03.2013 року виконані однією особою, а всі інші документи, що в оригіналах надані на дослідження підписані іншими особами. На підтвердження даного факту до матеріалів справи долучені Платіжне доручення №1227 від 21.10.2014 року, Платіжне доручення № 1228 від 21.10.2014 року та Платіжне доручення №1224 від 30.09.2014 року, де підпис директора ТОВ «Нова Нива» [PERSON] посвідчений банком та який суттєво відрізняється від підписів [PERSON] на електрофотокопії Договора поворотної фінансової допомоги від 26.02.2013 року та Договору поруки від 26.02.2013 року, та в графі «Боржник» електрофотокопії Договору про відступлення права вимоги від 01.03.2013 року. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в своєму вступному слові та додаткових поясненнях позов не визнав. В своїх запереченнях він вказав на те, що його довіритель [PERSON] у період часу з 27.07.2010 року по 28.07.2011 року вніс на рахунок ТОВ «Нова Нива» в якості поворотної фінансової допомоги грошові кошти на загальну суму 446300 грн, що за курсом НБУ на дату підписання договору поворотної фінансової допомоги станом на 26.02.2013 року еквівалентно 55836,35 дол. США. Даний факт підтверджується прибутковими касовими ордерами ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», які були прийняті до уваги Городищенським районним судом Черкаської області при задоволенні позову [PERSON] про стягнення заборгованості, яке було залишено в силі судом касаційної інстанції. На переконання представника відповідача сторона позивача не довела належними та допустимими доказами наявність підстави для визнання правочину недійсним, передбаченої у ч. 1 ст. 232 ЦК України, а з урахуванням показань осіб, які підписували договір поворотної фінансової допомоги та договір поруки, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] між ними не існувало будь-яких домовленостей, які б впливали на дійсне волевиявлення сторін при укладенні договору. Заслухавши вступне слово сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 26 лютого 2013 року між позикодавцем [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Нова Нива» в особі директора [PERSON] .В. (позичальник) був укладений договір поворотної фінансової допомоги, за умовами якого позикодавець передає у власність позичальнику грошові кошти у розмірі, передбаченому договором, а позичальник зобов`язується повернути їх позикодавцю в обумовлений договором строк та порядку. Згідно з п. 2.1 договору сума поворотної фінансової допомоги за договором становить 446300 грн., що за курсом НБУ на дату підписання даного договору еквівалентно 55 836,35 доларів США, та на момент підписання даного договору отримана позичальником від позикодавця. Згідно з п. п. 1.1-1.3, 2.1 зазначеного договору сторони домовились, що його предметом є внесені [PERSON] грошові кошти в якості поворотної фінансової допомоги у період 2010-2011 років на загальну суму 446 300 грн, що за курсом НБУ на дату підписання даного договору еквівалентно 55836,35 дол. США, та на момент підписання даного договору, отримані позичальником від позикодавця. У цей же день, 26 лютого 2013 року між [PERSON] , ТОВ «Нова Нива» та ТОВ «Богуслав Керамік» як поручителем було укладено договір поруки, за умовами якого поручитель прийняв на себе обов`язок відповідати перед позикодавцем за виконання позичальником своїх зобов`язань, що випливають з договору поворотної фінансової допомоги від 26 лютого 2013 року. 01 березня 2013 року між [PERSON] , [PERSON] та ТОВ «Нова Нива» був укладений договір про відступлення права вимоги, за яким [PERSON] відступив у порядку та на умовах, визначених цим договором та цивільним законодавством України, [PERSON] права вимоги за договором поворотної фінансової допомоги від 26 лютого 2013 року. Питання стягнення заборгованості за договором поворотної фінансової допомоги було предметом судового розгляду за позовом [PERSON] до ТОВ «Нова Нива» та ТОВ «Богуслав Керамік». Так, рішенням Городищенського районного суду Черкаської області від 28 жовтня 2015 року у справі № 691/1008/15-ц, позовні вимоги [PERSON] задоволено частково та стягнуто солідарно з ТОВ «Нова Нива» та ТОВ «Богуслав Керамік» на користь [PERSON] заборгованість за договором поворотної фінансової допомоги від 26.02.2013 року, а саме: 1 675 648,86 грн. - сума основного боргу; 638 123,81 грн. - проценти річних від простроченої суми; 474 208,63 грн. - сума інфляційного збільшення боргу; 377 205,31 грн. - пеня за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання: 1 675 648,86 грн. - штраф за прострочення повернення фінансової допомоги, що разом складає 4 840 835,47 грн. За апеляційною скаргою відповідача по справі № 691/1008/15-ц, Апеляційний суд Черкаської області своїм рішенням від 20 травня 2016 року, справа №22ц/793/76/16, скасував рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 28 жовтня 2015 року та повністю відмовив у задоволенні позову [PERSON] про стягнення з ТОВ «Нова Нива» та ТОВ «Богуслав Керамік» заборгованості за договором поворотної фінансової допомоги від 26.02.2013 року. Під час розгляду апеляційної скарги по справі № 691/1008/15-ц в суді апеляційної інстанції за клопотанням представника ТОВ «Нова Нива» та ТОВ «Богуслав Керамік» згідно ухвали колегії суддів від 22.12.2015 року по даній справі була призначена і проведена експертиза давності документа, а саме договорів поворотної фінансової допомоги від 26.02.2013 року та договору поруки від 26.02.2013 року. Відповідно до висновку експерта Київської незалежної судово-експертної установи від 28 березня 2016 року № 1673, дата складання договорів поворотної фінансової допомоги від 26 лютого 2013 року та договору поруки від 26 лютого 2013 року не відповідає зазначеним в договорах датам. Підписи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на договорі поворотної фінансової допомоги від 26 лютого 2013 року та договорі поруки від 26 лютого 2013 року виконано в період часу не раніше березня 2015 року. За касаційною скаргою [PERSON] та [PERSON] колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 23 листопада 2016 року задовольнила касаційну скаргу, рішення апеляційного суду Черкаської області від 20 травня 2016 року скасувала, а рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 28 жовтня 2015 року залишила в силі. Згідно судових рішень першої та касаційної інстанції встановлено факт, що відповідно до копій виписок ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» ( ПАТ «ВіЕйБі Банк») за особовим рахунком ТОВ «Нова Нива» та доданих до них копій квитанцій [PERSON] в якості поворотної фінансової допомоги вніс на рахунок № [NUMBER] ТОВ «Нова Нива» наступні грошові кошти: 200 грн + 61 000 грн - 27 липня 2010 року; 6 тис. грн - 28 липня 2010 року; 300 грн - 30 березня 2011 року; 800 грн - 31 березня 2011 року; 338 тис. грн - 05 квітня 2011 року. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 82 ЦПК України). Тому суд приймає до уваги той факт, що внесені [PERSON] грошові кошти в якості поворотної фінансової допомоги у період 2010-2011 років на загальну суму 446300 грн, що за курсом НБУ на дату підписання даного договору еквівалентно 55836,35 дол. США, на момент підписання договору поворотної фінансової допомоги, отримані позичальником від позикодавця. Таким чином існування заборгованості ТОВ «Нова Нива» перед [PERSON] на час підписання договору поворотної фінансової допомоги станом на 26.02.2013 року свідчить про те, що сторони при підписанні договору діяли добросовісно у відповідності до вимог закону, так як згідно п. 14.1.257 ст. 14 Податкового кодексу України поворотна фінансова допомога підлягає обов`язковому поверненню. Оскільки рішення апеляційного суду Черкаської області від 20 травня 2016 року скасоване судом касаційної інстанції, то посилання на обставини, які були встановлені вказаним рішенням є недопустимим. В тому числі, суд не може посилатись на висновок експерта Київської незалежної судово-експертної установи від 28 березня 2016 року № 1673, який був отриманий згідно ухвали суду апеляційної інстанції про призначення експертизи. Згідно із ч. 1 і ч. 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 76, 82 ЦПК. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст.78ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України). Статтею 83 ЦПК України встановлено, що сторони та інші у часники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Згідно ст. 102 ЦПК України: 1. Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. 2. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. 3. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. 4. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи. 6. У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством. 7. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків. З урахуванням положень ст.ст. 83, 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи та поданий безпосередньо до суду. Згідно ч. 1 ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Позивач ТОВ «Нова Нива» є учасником справи №358/472/18, провадження по якій відкрито 10.04.2018 року. Стороною позивача подані до суду копії висновків експертів, які отримані в межах судового розгляду інших справ, тому такі висновки експертів є недопустимими доказами в даній справі, оскільки не були підготовлені на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Крім того, під час судового розгляду справи представником позивача надано висновок експерта Київської незалежної судово-експертної установи О.П. Кривошеїної № 2738 від 08.02.2019 року, яким встановлено, що підписи від імені директора ТОВ «Нова Нива» [PERSON] , зображення яких містяться в графах «Позичальник» електрофотокопії Договору поворотної фінансової допомоги від 26.02.2013 року та Договору поруки від 26.02.2013 року, та в графі «Боржник» електрофотокопії Договору про відступлення права вимоги від 01.03.2013 року виконані однією особою, а всі інші документи, що в оригіналах надані на дослідження підписані іншими особами. Сторона позивача вказує на те, що на підтвердження даного факту до матеріалів справи долучені Платіжне доручення №1227 від 21.10.2014 року, Платіжне доручення № 1228 від 21.10.2014 року та Платіжне доручення №1224 від 30.09.2014 року, де підпис директора ТОВ «Нова Нива» [PERSON] посвідчений банком та який суттєво відрізняється від підписів [PERSON] на електрофотокопії Договору поворотної фінансової допомоги від 26.02.2013 року та Договору поруки від 26.02.2013 року, та в графі «Боржник» електрофотокопії Договору про відступлення права вимоги від 01.03.2013 року. Згідно п.1.1 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 26.12.2012 № 1950/5), об`єктом почеркознавчої експертизи є почерковий матеріал, в якому відображені ознаки почерку певної особи у тому обсязі, в якому їх можна виявити для вирішення поставлених завдань. Для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів. \Пункт 1.1 глави 1 розділу I в редакції Наказу Міністерства юстиції № 83/5 від 10.01.2019\ Згідно п. 1.4 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5) під час проведення експертиз (експертних досліджень) з метою виконання певного експертного завдання експертами застосовуються відповідні методи дослідження, методики проведення судових експертиз, а також нормативно-правові акти та нормативні документи (міжнародні, національні та галузеві стандарти, технічні умови, правила, норми, положення, інструкції, рекомендації, переліки, настановчі документи Держспоживстандарту України), а також чинні республіканські стандарти колишньої УРСР та державні класифікатори, галузеві стандарти та технічні умови колишнього СРСР, науково-технічна, довідкова література, програмні продукти тощо. Оскільки для проведення почеркознавчої експертизи експерту були надані електрофотокопія Договору поворотної фінансової допомоги від 26.02.2013 року, електрофотокопія Договору поруки від 26.02.2013 року та електрофотокопія Договору про відступлення права вимоги від 01.03.2013 року, а не оригінали цих договорів, як це передбачено Науково-методичними рекомендаціями з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, то висновок експерта Київської незалежної судово-експертної установи О.П. Кривошеїної № 2738 від 08.02.2019 року, не може бути допустим доказом в даній справі. Вирішуючи питання про застосування норм матеріального права у виниклих правовідносинах, суд враховує наступне. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до п. 14.1.257 ст. 14 Податкового кодексу України, поворотна фінансова допомога це сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування відсотків або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення. Проаналізувавши зміст договору, права та обов`язки за договором, умови надання та повернення грошових коштів, суд приходить до висновку, що за своєю правовою природою між сторонами був укладений договір позики. За змістом ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п`ятою та шостою статті 203 цьогоКодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин).У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). За приписами ст.ст. 203,204 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У відповідності до ч. 1 ст. 232 ЦК України правочин, який вчинено внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, визнається судом недійсним. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду Українт «Про судову практику розгляду справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 року № 9, для визнання правочину недійсним на підставі статті 232 ЦК України необхідним є встановлення умислу в діях представника: представник усвідомлює, що вчиняє правочин всупереч інтересам довірителя та бажає (або свідомо допускає) їх настання, а також наявність домовленості представника однієї сторони з іншою стороною і виникнення через це несприятливих наслідків для довірителя. При цьому не має значення, чи одержав учасник такої домовленості яку-небудь вигоду від здійснення правочину, чи правочин був вчинений з метою завдання шкоди довірителю. В судовому засіданні встановлено, що договір поворотної фінансової допомоги від 26 лютого 2013 року між позикодавцем [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Нова Нива» був підписаний позикодавцем [PERSON] та представником ТОВ «Нова Нива» Саєнком В.В., про що в судовому засіданні підтвердили [PERSON] та [PERSON] . Також [PERSON] в судовому засіданні заперечив факт наявності зловмисної домовленості між ним як представником ТОВ «Нова Нива» і [PERSON] та зазначив, що договір підписав свідомо без будь-якого впливу. Щодо підписання договору поруки з метою забезпечення виконання грошового зобов`язання ТОВ «Нова Нива» за договором поворотної фінансової допомоги від 26.02.2013 року, який був укладений між [PERSON] , ТОВ «Нова Нива» в особі директора [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Богуслав Керамік» в особі директора [PERSON] , то допитані в якості свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтвердили факт підписання даного договору та заперечували наявність зловмисної домовленості між ними. Також в судовому засіданні встановлено, що сторони при підписанні договору поворотної фінансової допомоги діяли добросовісно у відповідності до вимог закону, так як згідно п. 14.1.257 ст. 14 Податкового кодексу України поворотна фінансова допомога підлягає обов`язковому поверненню. Оскільки, стороною позивача не доведено наявність умислу в діях представника ТОВ «Нова Нива» [PERSON] а саме в тому, що він вчиняв правочин всупереч інтересам довірителя та бажав чи свідомо допускав настання несприятливих наслідків для довірителя, а також не доведено наявність домовленості представника однієї сторони з іншою стороною і виникнення через це несприятливих наслідків для довірителя, то суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Відповідно до ст.141 ЦПК України у зв`язку з відмовою у задоволенні позову не підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати. З урахуванням викладеного та

Outcome: dismissed