Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

ТОВ «ОТП Факторинг Україна», яке є правонаступником ПАТ «ОТП Банк», звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Мотивований позов тим, що відповідно до укладеного 14.05.2008 року кредитного договору №МL-В02/046/2008 ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» надало відповідачу [PERSON] споживчий кредит у розмірі 250 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом на строк до 19.05.2021 року. В забезпечення виконання даного зобов'язання було укладено договір поруки із [PERSON] Відповідач [PERSON] використав кредитні кошти, але не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання і не погасив борг, тому станом на 22.09.2014 року заборгованість за кредитним договором від 14.05.2008 №МL-В02/046/2008 становить 310 323,79 долари США, що станом на 22.09.2014 року еквівалентно 4 168 931,00 грн. Дана заборгованість складається з: залишку заборгованості за кредитом - 265 261,70 доларів США, що на дату розрахунку еквівалентно 3563560,90 грн. та заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками відповідно до п.п.1.4 ч. 2 кредитного договору - 45 062,09 доларів США, що станом на дату розрахунку становить 605 370,11 грн. Пеня, що нарахована за порушення строку погашення кредиту складає 15 216 598,35 грн. В судове засідання представник позивача Марейчик Н.О. не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Зазначила, що позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідачі [PERSON] та [PERSON] повторно не з'явилась з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи були повідомлені рекомендованою кореспонденцією завчасно, позов не оспорили, заяви про відкладення розгляду справи суду не надали. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідачів та ухвалити відповідно до ст. 169 ч. 4, гл. 8 розд. 3 ЦПК України заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що за умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю №б/н від 10.12.2010 року ПАТ «ОТП Банк» відступив, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором від 14.05.2008 року №МL-В02/046/2008, укладеним між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] Відповідно до укладеного 14.05.2008 року кредитного договору №МL-В02/046/2008 ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» (новим кредитором по даному договору є ТОВ «ОТП Факторинг Україна») надало відповідачу [PERSON] споживчий кредит у розмірі 250 000 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом - 5,99% річних фіксований відсоток та плаваюча процентна ставка, строк повернення - 19.05.2021 року. Відповідач зобов'язувався належним чином використати та повернути кредитні кошти у строки, зазначені у договорі (п.6.1), а також сплатити відповідну плату за користування кредитом в порядку та на умовах, що визначені у договорі (п.п. 1.4, 1.5). Однак, умови договору відповідач не виконав, зокрема, порушив порядок та строки виплати відсотків за користування кредитними коштами, сплати пені та штрафу, що нараховані за прострочення виконання зобов'язань. Відповідачу направлялась вимога щодо погашення боргу, яка станом на день розгляду справи ним не виконана. Відповідно до п. 4.1.1 договору за порушення прийнятих на себе зобов`язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами у визначені договором строки, позичальник зобов`язався сплатити пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаних боргових зобов`язань за кожен день прострочки В забезпечення виконання даного зобов'язання 14.05.2008 року було укладено договір поруки із [PERSON], згідно з п.1.1, 1.2 якого поручитель зобов'язався відповідати за повне і своєчасне виконання боржником його боргових зобов'язань у повному обсязі, солідарно із боржником (а.с. 20). Отримання [PERSON] кредиту в сумі 250 000 доларів США підтверджено заявою про видачу готівки від 14.05.2008 року (а.с. 23). Банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором належним чином, надавши [PERSON] кредитні кошти, який, в порушення взятих на себе зобов'язань, суму боргу по кредиту не повернув. За таких обставин суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Забезпечення виконання зобов'язання у вигляді неустойки (пені) регулюється ст.ст. 549-552 ЦК України. Статтею 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до наданого розрахунку, який не був оспорений відповідачами, заборгованість перед позивачем за договором від 14.05.2008 року №МL-В02/046/2008 станом на 22.09.2014 року становить 310 323,79 долари США, що станом на 22.09.2014 року еквівалентно 4168931,00 грн. Дана заборгованість складається з: залишку заборгованості за кредитом - 265 261,70 доларів США, що на дату розрахунку еквівалентно 3 563 560,90 грн. та заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками відповідно до п.п.1.4 ч. 2 кредитного договору - 45 062,09 доларів США, що станом на дату розрахунку становить 605 370,11 грн. Пеня, що нарахована відповідно до п. 4.1.1 договору за порушення прийнятих на себе зобов`язань складає 15 216 598,35 грн. Суд вважає, що сума пені підлягає частковому стягненню з відповідача. Так, відповідно до ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який відповідатиме загальним засадам цивільного законодавства, в тому числі справедливості, добросовісності і розумності. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Загальна сума неустойки (пеня), заявлена позивачем, складає 15 216 598,35 грн., що значно перевищує суму заборгованості по кредиту. Враховуючи вищенаведені норми і те, що кредит був отриманий на споживчі цілі у іноземній валюті, враховуючи інші істотні обставини, зокрема, відсутність негативних наслідків для позивача, і загальні засади цивільного законодавства щодо розумності і справедливості, суд вважає можливим зменшити розмір неустойки до 10 000 грн., відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України. Тому за договором від 14.05.2008 року №МL-В02/046/2008 з відповідачів підлягає солідарному стягненню заборгованість за кредитом станом на 22.09.2014 року в сумі - 310 323,79 доларів США що становить еквівалент 4 168 931 грн. і складається з залишку заборгованості за кредитом - 265 261,70 доларів США, що на дату розрахунку еквівалентно 3 563 560,90 грн., заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками - 45 062,09 доларів США, що станом на дату розрахунку становить 605 370,11 грн. Пеня підлягає стягненню в сумі 10 000 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача понесені судові витрати - по 1827 грн. з кожного відповідача.

Outcome: approved