Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

ТОВ «Благо - інвест» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу, вказуючи, що 01 вересня 2009 року між ними було укладено договір № 008393, згідно якого позивач здійснює певні дії, спрямовані на придбання товару для відповідача. 07 червня 2010 року між сторонами було укладено Додаток №3 до договору № 008393, де сторони підтвердили, що відповідач отримав дозвіл на суму 15 000,00 гривень, яку він отримав 17.06.2010 року. 07 червня 2010 року між ТОВ «Благо - інвест» та [PERSON] було укладено договір позики № 597/10 з додатком № 1, відповідно до якого позивач надав відповідачу грошові кошти у тимчасове користування на умовах повернення в сумі 15 000,00 гривень з графіком погашення до 15.05.2015 року. Однак відповідач належним чином зобов'язання не виконав, чим порушив умови договору позики. В зв'язку з викладеним, позивач просить суд стягнути з відповідача суму боргу за договором позики. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про час. місце та дату судового засідання був сповіщений, надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечував. [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час, місце та дату судового засідання сповіщалася, про причину своєї неявки суд не сповістила. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з'явився, у порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що 07 червня 2010 року між ТОВ «Благо - інвест» та [PERSON] було укладено договір позики № 597/10, згідно умов якого позикодавець передає позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах повернення в сумі 15 000,00 гривень. Відповідно до п.1.2 договору, позика надається на придбання будівельних матеріалів та ведення поточного ремонту. Згідно з п. 3.1 договору, позика повертається рівними частками у безготівковому порядку платіжним порученням, шляхом переказу грошових на поточний рахунок позикодавця, згідно графіку погашення основної заборгованості,з кінцевим терміном повернення заборгованості по позиці до 15 травня 2015 року. За період з 25.09.2009 року по 25.05.2010 року, відповідачем було сплачено чистих внесків на загальну суму 5500,00 гривень, що підтверджується матеріалами справи. Однак відповідачем було порушено п.6.1. договору, згідно якого, у випадку порушення своїх зобов'язань сторони несуть відповідальність визначену цим договором та чинним законодавством України. Порушенням зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язань. Станом на грудень 2013 року заборгованість відповідача перед позивачем виникла в сумі 9500,00 гривень. Відповідно до ст.525 ЦК України, не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язання, крім випадків, передбачених законом або договором. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Згідно зі ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Як вбачається з матеріалів справи, 12 березня 2013 року між ТОВ «Благо - інвест» та ПП «Житомирська міська юридична консультація» було укладено договір про надання юридичних послуг, відповідно до якого ТОВ «Благо - інвест» сплатило за правову допомогу в даній справі 380 гривень. Згідно з ст. 84 ЦПК України, витрати пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця і галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Згідно ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved