Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , який зареєстрований 10 квітня 2010 року у Белеївській сільській раді Долинського району Івано-Франківської області, неповнолітню [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з нею, прізвище після розірвання шлюбу їй не змінювати. Свої вимоги\~мотивує тим,\~що 10\~квітня 2010 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Белеївській\~сільській раді\~Долинського району\~Івано-Франківської\~області. Від даного шлюбу у них народилася [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, тому що у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки. У сім`ї часто відбувалися конфлікти та непорозуміння, які поступово призвели до припинення сімейних відносин. Можливості зберегти сім`ю немає, тому просить не надавати строк на примирення. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Додатково пояснила, що її чоловік зловживає спиртними напоями, застосовує до неї силу, дитиною не цікавиться. Вона втомилася жити у постійній напрузі та конфліктах. Він їздить на кордон, коли повертається, то влаштовує скандали, які вона змушена терпіти. Вона неодноразово намагалася зберегти сім`ю, але це безрезультатно, вона безсила перед такою поведінкою чоловіка. Після чергового скандалу, він із с. Белеїв, місця їх спільного проживання, повернувся проживати у м. Долина, у квартиру його мами, звідки поїхав за кордон. Ще за час його перебування на Україні він отримав повістку до суду, після чого почав їй телефонувати, переслідувати. Знову ж таки під час їхнього спілкування він перебував у стані алкогольного сп`яніння. Ніяких висновків не зробив. Їй страшно перебувати у такому шлюбі. Такі події відбуваються вже протягом 4 років. Не заперечила проти заочного розгляду справи. Просила судові витрати залишити за нею і з відповідача не стягувати. Представник позивачки - адвокат Кобилинець Т.В. підтримала прозицію своєї довірительки, просила позов задовольнити повністю. Не заперечила проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, хоча був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, про що свідчать розписки (а.с. 11, 21). Відзиву на позов та будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань суду не подавав. Спір між сторонами не вирішений. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 03.08.2021 відкрито провадження у даній справі та призначено провести підготовче судове засідання за участю сторін. 09 вересня 2021 року від позивачки поступила заява, в якій вона позов підтримала, просила його задовольнити, підготовче судове засідання проводити за її відсутності. 09 вересня 2021 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Відповідач відзиву, будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань, жодних доказів на спростування обґрунтувань позивачки суду не надав. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також те, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про місце, день і час судового засідання, клопотань про відкладення судового засідання, як і заперечень проти позову, на адресу суду не направляв, в силу положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за доцільне здійснити судовий розгляд за його відсутності. Протокольною ухвалою суду від 27.10.2021 постановлено провести заочний розгляд даної справи. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: сторони по справі з 10 квітня 2010 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований виконкомом Белеївськї сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис № 3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 10.04.2010 (а.с. 2). Як вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30.05.2011, за час шлюбу у сторін народилася [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 2 (а.с. 3). Відповідно до акта обстеження № 29 від 01.09.2021, [PERSON] проживає разом з дочкою [PERSON] , 2011 року народження, у [ADDRESS] у будинку своєї баби [PERSON] , але зареєстрована у [ADDRESS] (а.с. 24). Як пояснила позивачка, відповідач часто виїжджає за кордон, дитина проживає разом з нею у будинку її бабусі. Між сторонами виникають постійні конфлікти та суперечки, які призвели до припинення подружніх відносин. Між сторонами виник спір з приводу розірвання шлюбу, який вони, враховуючи наявність малолітньої дитини, не можуть розірвати в позасудовому порядку. Оцінка суду: беручи до уваги пояснення позивачки, дослідивши докази, які надані на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. У судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи позивачки про те, що між сторонами виникають конфлікти та скандали, які негативно впливають як на психологічний стан самої позивачки, так і на стан їхньої неповнолітньої дочки, що привело до припинення сімейних відносин. Позивачка не бажає зберегти сім`ю, наполягає на розірванні шлюбу, вважає примирення за умов, які склалися, неможливим, відповідач заперечень з даного приводу чи будь-яких інших заяв та клопотань не заявляв, тому відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Позивачка просить також після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] їй не змінювати, що, відповідно до ст. 113 СК України, є її правом після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Виходячи з\~цього,\~суд вважає\~за необхідне\~позов задовольнити,\~шлюб між\~сторонами розірвати, малолітню дитину залишити проживати з матір`ю, якій прізвище чоловіка після розірвання шлюбу залишити без змін. Розподіл судових витрат: питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України. При цьому враховує, що до судових витрат, які позивачка понесла у зв`язку з розглядом справи, остання відносить оплату судового збору у розмірі 908 грн, що підтверджується відповідною квитанцією (а.с 6), та просить такий з відповідача не стягувати. На підставі\~ викладеного,\~ ст.\~ 24, \~56, \~104, \~105,\~ 110,\~ 112,\~ 113,\~ 114\~ СК України,

Outcome: approved