Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-17 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агромир» (надалі - ТОВ «Агромир» звернулося до суду з позовом, в якому з урахуванням зміни предмету позову від 10.06.2020 року, пред`явленого до [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Феликс» (надалі ТОВ «Агро Феликс»), просить: -визнати недійсним договір оренди землі № АФ-3/01 від 01.06.2017 року, укладений між [PERSON] та ТОВ «Агро-Феликс» щодо оренди земельної ділянки площею 5,72 га, кадастровий номер 1223286000:01:027:0390, яка розташована на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, зареєстрованого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Рудкевич Євгеном Володимировичем, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ( з відкриттям розділу), індексний номер 35675068 від 14.06.2017 року, номер запису про інше речове право 20910118. В обґрунтування позову ТОВ «Агромир» зазначає, що 20 листопад 2007 між ТОВ «Агромир» та [PERSON] був укладений договір оренди зазначеної вище земельної ділянки, яка розташована на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Договір зареєстровано Новомосковському районної відділенні ДРФ «Центр ДЗК» 18.01.2010 року за реєстраційним номером 04-10-126-00009, а в подальшому між сторонами було укладено Доповнення до Договору Оренди земельної ділянки № 70, яким внесено зміни др. Деяких положень Договору Оренди, в тому числі визнано строк дії договору оренди до 20.11.2022 року. Позивач користувався означеною вище земельною ділянкою. Договір оренди був своєчасно зареєстрований у Новомосковському державному земельному кадастровому центрі. Договір оренди на момент звернення позивача до суду не розірваний, не був достроково припинений чи визнаний судом недійсним, державна реєстрація договору оренди не скасовувалася, тому позивач наполягає на тому, що саме ТОВ «Агромир» є належним орендарем належної [PERSON] на праві власності земельної ділянки. ТОВ «Агромир» зазначає, що продовжує орендні відносини з відповідачем [PERSON] , сплачує їй орендну плату, використовує земельну ділянку за цільовим призначенням. Проте, у 16 жовтня 2017 року позивачеві з інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо зазначеної вище земельної ділянки, стало відомо про те, що без його відома, зазначену земельну ділянку передано в оренду іншому підприємству, а саме ТОВ Агро Феликс». Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Рудкевич Є.В., визначений позивачем третьою особою, прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 35675068 від 14.06.2017 року, номер запису про інше речове право 20910118. Позивач наполягає на тому, що на одну і ту ж земельну ділянку два суб`єкти господарювання набули право оренди, однак повторна реєстрація права оренди земельної ділянки за ТОВ «Агро-Феликс» виникла через недодержання державним реєстратором - приватним нотаріусом Рудкевичем Є.В. вимог ч.3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, що діяла на момент вчинення реєстраційної дії) врожай. У відзиві на заяву про зміну предмету позову відповідач - ТОВ «Агро Феликс» вважав не можливим прийняття такої заяви, з підстав, визначених у ч.4 ст. 49 ЦПК України. Також представник відповідача наполягав на тому, що при здійсненні державної реєстрації права оренди на земельну ділянку, що належить [PERSON] , за ТОВ «Агро-Феликс» були дотримані всі вимоги діючого законодавства, ними не порушено вимог ст. ст. 203, 215 ЦК України, як і не було порушень вимог Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (т.2, а.с. 124-126). В судове засідання представник позивача Ямковий В.Ф. не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав. Представник відповідача - ТОВ «Агро Феликс» позов не визнав, з підстав, викладених у відзиві на позов. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином, причина неявки суду не відома. Представник третьої особи - ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області в судовому засіданні наполягала на тому, що установ, інтереси якої вона представляє, не порушувала прав позивача при укладенні оспорюваного договору оренди землі. Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Рудкевич Є.В. також надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2017 року, відкрите провадження в адміністративній справі (т.1 а.с. 2). Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2017 року, адміністративний позов задоволено повністю (т.1, а.с. 122-136). Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2018 року, постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.12.2017 року, - залишено без змін (т.1, а.с. 179-181). Ухвалою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 11 липня 2019 року, справу передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду. Ухвалою Верховного Суду від 20 листопада 2019 року, справу повернуто до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду для розгляду. Постановою Верховного Суду від 27 лютого 2020 року, постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2017 року та постанову Дніпропетровського апеляційного суду від 11 грудня 2017 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2018 року скасовано. Провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агромир» до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Рудкевич Євгена Володимировича, треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро Феликс», [PERSON] , Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання протиправним, скасування рішення про державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки закрито. Роз`яснено, що спір може бути розглянуто, зокрема, за правилами цивільного судочинства (т.2 а.с. 10-17). Ухвалою Верховного Суду від 24 квітня 2020 року, справу передано до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області (т.2, а.с. 32-33). Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 травня 2020 року, справу передано на розгляд судді Сорокі О.В. Ухвалою суду від 15 травня 2020 року, прийнято справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 15.06.2020 року відмовлено позивачеві у задоволенні заяви про забезпечення позову (т.2 а.с. 77-80). Ухвалою суду від 04 лютого 2021 року прийнято до розгляду заяву про уточнення позовних вимог (т.2, а.с. 103-104) За результатами підготовчого судового засідання ухвалою суду від 13 липня 2021 року справу призначено до судового розгляду (т.2, а.с.135-137 ). Суд, заслухавши сторони, оцінивши подані докази, з точки зору належності та допустимості, а у свій сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено фактичні обставини справи. 20 листопада 2007 року між [PERSON] та ТОВ «Агромир» був укладений договір № 70 оренди земельної ділянки площею 5,780 га (кадастровий номер 1223286000:01:027:0390), яка розташована на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області та належить відповідачеві [PERSON] на праві приватної власності, згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії ДП № 036829 від 26.05.2009 року (т.1, а.с. 11-15). Договір оренди земельної ділянки був зареєстрований Новомосковським районним відділом Дніпропетровської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що в книзі записів реєстрації договорів оренди земельних ділянок було вчинено запис від 18 січня 2010 року за № 04-10-126-00009 (т.1, а.с. 11-12). Згідно з п. 3.1. договору оренди землі від 20.11.2007 року, договір оренди між позивачем та [PERSON] був укладений терміном на 15 років строком до 20.11.2022 року. На виконання п. 6.1.1. договору оренди землі від 20.11.2007 року між позивачем та [PERSON] був підписаний акт приймання-передачі земельної ділянки, за яким остання передала ТОВ «Агромир» земельну ділянку в оренду (т.1, а.с. 16). Позивачем доведено, відповідачами не спростовано, що з моменту передачі земельної ділянки ТОВ «Агромир», саме це підприємство використовує її за цільовим призначенням. Зазначений вище договір оренди землі не був достроково розірваним чи визнаним судом недійсним. Державна реєстрація цього правочину не скасовувалася, позивач продовжує орендні відносини відповідачем [PERSON] , сплачує їй орендну плату в порядку визначеному договором оренди землі, про що свідчать відомості про наявність у ТОВ «Агромир» земельних ділянок (т.1, а.с. 114-116), податковий розрахунок сум доходу, нарахованого на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (т.1, а.с. 11-112), видатковий касовий ордер про отримання [PERSON] орендної плати за 2017 рік (т.1, а.с. 117). Зазначені вище письмові докази доводять суду, що на момент звернення позивача до суду з адміністративним позовом, а в подальшому з цивільним позовом, договір оренди земельної ділянки, укладений між позивачем та відповідачем [PERSON] , є чинним, не скасованим судом, не розірваний сторонами. Суду подано інформаційну довідку № 100398884 від 16.10.2017 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна - земельної ділянки кадастровий номер 1223286000:01:027:0390, у відповідності до якої в Єдиному Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, державним реєстратором, приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Рудкевичем Є.В. була проведена державна реєстрація договору оренди землі № АФ-3/01 від 01.06.2017 року щодо оренди земельної ділянки площею 5,780 га (кадастровий номер 1223286000:01:027:0390), яка розташована на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, укладеного між ТОВ «Агро Феликс» та [PERSON] , про що на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 35675068 від 14.06.2017 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про інше речове право № 20910118. Таким чином, державна реєстрація договору оренди земельної ділянки між ТОВ «Агро Феликс» та [PERSON] була проведена до закінчення дії договору оренди тієї самої земельної ділянки, укладеного між ТОВ «Агромир» та [PERSON] . З наданих до суду доказів вбачається спір щодо права оренди земельної ділянки з кадастровим номером 1223286000:02:034:0252, яка на праві власності належить [PERSON] . До правовідносин, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне застосувати наступні норми матеріального права, а саме. Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-IV (в редакції, чинній станом на 12.06.2017 року), державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Частина 1 ст. 3 цього ж Закону встановлює загальні засади державної реєстрації прав, зокрема, за загальними засадами державної реєстрації прав є: 1) гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; 2) обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав; 3) публічність державної реєстрації прав; 4) внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом; 5) відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав. У частині 3 вищевказаної статті встановлено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Судом встановлено, що на момент державної реєстрації речових прав на земельну ділянку за ТОВ «Агро Феликс», згідно з укладеним договором оренди № АФ-3/01 від 01.06.2017 року, право оренди на земельну ділянку, кадастровий номер 1223286000:01:027:0390, вже було зареєстроване за ТОВ «Агромир», про що у реєстрі міститься запис від 18 січня 2010 року за № 04-10-126-00009. Відповідно до п. п. 1 4 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній станом на 12.06.2017 року), державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: - відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; - відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; - відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; - наявність обтяжень прав на нерухоме майно; - наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; 2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; 3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником. Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов`язані безоплатно протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту надати державному реєстратору запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі. Державна реєстрація речових прав здійснюється в порядку, визначеному у ч. 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній станом на 12.06.2017 року), а саме: державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви. Суд бере до уваги посилання позивача на лист Державної реєстраційної служби України № 2951/05-15-13 від 06.08.2013 року «Щодо запобігання випадків подвійної реєстрації прав оренди на земельну ділянку за різними набувачами», яким роз`яснено, що з метою недопущення одночасного існування державної реєстрації декількох прав оренди на одну земельну ділянку, у випадку проведення державної реєстрації права оренди на земельну ділянку, сформовану в результаті виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), державному реєстратору слід запитувати інформацію про наявність або відсутність зареєстрованих договорів у органів, що здійснювали таку реєстрацію до 01.01.2013 року, зокрема виконавчих комітетів сільської, селищної, міської ради за місцем розташування земельної частки (паю). Згідно ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній станом на 12.06.2017 року) передбачено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; 5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; 11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній станом на 12.06.2017 року), державний реєстратор під час проведення державної реєстрації речових прав на земельні ділянки має безпосередній доступ та користується відомостями Державного земельного кадастру у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Для посадових осіб органу, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, інформація з Державного реєстру прав у зв`язку із здійсненням ними повноважень, визначених законом, надається в електронній формі шляхом безпосереднього доступу до Державного реєстру прав відповідно до частини третьої статті 32 цього Закону. У відповідності до вимог ст.ст. 13, 14, 16, 19 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом. Строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. Відповідно до вимог ст.ст. 17, 18 цього ж Закону, що діяли станом на 18.01.2010 року (час реєстрації договору оренди означеної земельної ділянки між [PERSON] та ТОВ «Агромир») - передача об`єкта оренди орендарю здійснюється орендодавцем у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом приймання передачі. Договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Відповідно до вимог ст.ст. 124, 125 ЗК України, що діяла станом на 18.01.2010 року, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Статтею 31 ЗУ «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Статтею 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Норми цієї статті, що діють на сьогодні передбачають, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті. Детальний аналіз поданих доказів, доводить суду, що договір оренди земельної ділянки кадастровий номер площею 5,72 га, кадастровий номер 1223286000:01:027:0390, яка розташована на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, з доповненнями укладений між [PERSON] та ТОВ «Агромир» строком до 20.11.2022 року, яка зареєстрована в Новомосковському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії центру Державного земельного кадастру, про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі 18.01.2010 року вчинено запис за реєстраційним номером 04-10-126-00009, - не припинено та не розірвано на момент укладення оспорюваного договору оренди цієї ж земельної ділянки між [PERSON] та ТОВ «Агро Феликс» станом на 12.06.2017 року. Відповідно до вимог ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до вимог ст.ст. 203, 215 ЦК України - зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України. Судом встановлено, що договір оренди земельної ділянки загальною площею 5,72 га, кадастровий номер 1223286000:01:027:0390, яка розташована на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, що був укладений між [PERSON] та ТОВ Агромир» строком до 20 листопада 2022 року, не припинено та не розірвано, а тому на момент укладення оспорюваного договору оренди цієї ж земельної ділянки, тобто станом на 12.06.2017 року, жодних правових підстав для укладення оспорюваного договору оренди між [PERSON] та ТОВ «Агро Феликс», не було. Аналізуючи викладене, суд приходить до переконання, що укладений між відповідачами договір оренди землі є недійсним. Судом встановлено, що означена земельна ділянка вже перебувала в оренді ТОВ «Агромир», що свідчить про порушення прав позивача на оренду земельною ділянкою. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд, на підставі ст.141 ЦПК України, покладає судові витрати на відповідачів.

Outcome: approved