Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» звернулося до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON] про стягнення заборгованості, вказавши в заяві, що 22.05.2008 року ВАТ «Сведбанк» (правонаступник ПАТ «Сведбанк») та [PERSON] уклали кредитний договір № 0711/0508/45-017. Відповідно до умов кредитного договору, банк зобовязується надати позичальникові кредит у сумі 80000,00 доларів США, а [PERSON] зобовязується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. В забезпечення виконання зобовязань позичальника, що випливають з основного договору, відповідно до ст. 553 ЦК України, 22.05.2008 року ВАТ «Сведбанк» (правонаступник ПАТ «Сведбанк») та [PERSON] уклали договір поруки № 0711/0508/45-017-Р-1. Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши [PERSON] кредит у сумі 80000,00 доларів США. В свою чергу, [PERSON] неналежно виконує взяті на себе зобовязання, чим грубо порушує істотні умови кредитного договору, в результаті чого, станом на 01.08.2014 року, має заборгованість у сумі 1855187,21 грн., яка складається з: · 78937,74 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 944354,29 грн. за кредитом; · 56303,35 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 673572,74 грн. по відсотках; · 19832,37 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 237260,18 грн. пеня. У добровільному порядку заборгованість відповідачем на цей час не погашена. У судове засідання представник позивача не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно. До суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач та третя особа у судове засідання не з'явилися з невідомих суду причин, про час і місце слухання справи були повідомлені належним чином, у встановленому законом порядку, письмових заперечень суду щодо позову не надали. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи, відповідно до ст. 224 ЦПК України, за відсутності відповідача. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.05.2008 року ВАТ «Сведбанк» (правонаступник ПАТ «Сведбанк») та [PERSON] уклали кредитний договір № 0711/0508/45-017. Відповідно до умов кредитного договору, банк зобовязується надати позичальникові кредит у сумі 80000,00 доларів США, а [PERSON] зобовязується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши [PERSON] кредит у сумі 80000,00 доларів США. Однак, всупереч умовам кредитного договору, [PERSON] неналежно виконує взяті на себе зобовязання, чим грубо порушує істотні умови кредитного договору, в результаті чого, станом на 01.08.2014 року, має заборгованість у сумі 1855187,21 грн. В забезпечення виконання зобовязань позичальника, що випливають з основного договору, відповідно до ст. 553 ЦК України, 22.05.2008 року ВАТ «Сведбанк» (правонаступник ПАТ «Сведбанк») та [PERSON] уклали договір поруки № 0711/0508/45-017-Р-1. Відповідно до умов договору поруки [PERSON], як поручитель, поручається за виконання [PERSON] обовязків, що виникли на підставі основного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруки, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до умов договору поруки, боржник та відповідач відповідають перед позивачем за порушення обовязків за договором, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і боржник. Відповідно до ст. 543 ЦК України, позичальник і поручитель несуть солідарну відповідальність за невиконання зобовязань за договором, а тому позивач має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників (позичальника та поручителя) разом, так і будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобовязаними доти, доки їхній обовязок не буде виконаний у повному обсязі. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного Кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини. У відповідності зі ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Стаття 526 ЦК України зазначає, що зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 1049 ЦК України зазначає, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилися, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст. 1048 ЦК України. 28.11.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», який в свою чергу виступає правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Сведбанк» та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» укладено договір факторингу. Відповідно до п.п. 2.1, 2.2 договору, банк відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить банку на підставі документації. З моменту відступлення банком фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для фактора та вважаються наданими фактору. Разом з правами вимогу до фактора переходять всі повязані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих або несплачених боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обовязкових платежів. Крім того, 28.11.2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу. Відповідно до п.п. 2.1, 2.2 договору, ТОВ «ФК «Вектор Плюс» відступає ТОВ «Кредитні ініціативи» свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить клієнту на підставі документації. З моменту відступлення клієнтом фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для фактора та вважаються наданими фактору. Разом з правами вимогу до фактора переходять всі повязані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих або несплачених боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обовязкових платежів. Відповідно до ст. 512 ЦК України «кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги)», згідно з ст. 514 вказаного кодексу, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Таким чином, внаслідок укладення вказаних договорів відбулася зміна кредитора, а саме: ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором від 22.05.2008 року № 0711/0508/45-017 позичальником, згідно якого є [PERSON]. Отже, на підставі вищевикладеного, з [PERSON] (як поручителя) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 1855187,21 грн., а також, згідно ст. 88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 3654,00 грн.

Outcome: approved