Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

ТОВ «ОПТ Факторінг Україна» звернувся до суду з позовом до відповідача, в обґрунтування якого послався на те, що між ПАТ «ОТБ Банк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER] від 09.07.2013 року, відповідно до якого відповідач отримав споживчий кредит у розмірі 81950,00 гривень, стоком на 60 міс. з процентною ставкою у розмірі 18,0% річних, з кінцевим терміном погашення 09.07.2018 року. На підставі того, що [PERSON] порушив умови кредитного договору і не виконує свої зобовязання по кредитному договору, у нього станом на 18.08.2015 року існує прострочена заборгованість в розмірі 104054,19 гривень, яку він у добровільному порядку не сплачує, тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача не зявився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутність, в якій також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON], в судове засідання не зявився, надавши заяву про перенесення судового засідання, в подальші судові засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Заперечень на позов до суду не надходило. В порядку ч.2 ст.197 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Розглянувши позовну заяву, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Згідно договору факторингу №22/12/14/1-1 від 22.12.2014 позовна заява подається ТОВ «ОТП Факторинг Україна», якому перейшло право грошової вимоги, що належить ПАТ «ОТП Банк» та який став кредитором за кредитними договорами, укладеними між ПАТ «ОТП Банк» і боржниками, в розмірі Портфеля заборгованості. Судом установлено, що 09.07.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір про надання споживчого кредиту №2004593455, за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 81950,00 грн., з яких: на споживчі цілі 75\~000,00 грн., на придбання послуг у Продавця 1 6750,00 грн., на придбання послуг у Продавця 2 200,00 грн. на строк 60 місяців, з процентною ставкою 18,00 % річних з кінцевим терміном погашення 09.07.2018 року. Відповідачем були порушені строки сплати щомісячних платежів за кредитним договором, у звязку з чим у нього виникла заборгованість, яка згідно з наданим розрахунком станом на 18.08.2015 становить 104054,19 грн., з яких: залишок заборгованості за кредитом 77594,62 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом 13704,45; сума комісії за РО 12755,12 грн. Згідно п.1.5.4. кредитного договору в разі порушення позичальником строків або суми сплати будь-якого з щомісячних платежів, банк має право вимагати дострокового виконання зобовязань по кредитному договору. 05.01.2015 року позивач відповідно до положень кредитного договору направив на адресу відповідача повідомлення за вих.№200218595 про дострокове повернення кредиту, однак на сьогоднішній день цю вимогу відповідач не виконав. Згідно з п.1.5.5. кредитного договору якщо банк на основі умов даного договору вимагає повернення споживчого кредиту, таке повернення здійснюється позичальником протягом тридцяти календарних днів з дати одержання вимоги. Згідно\~ст.526 ЦК України\~зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Договір є обовязковим для виконання сторонами, що передбачено\~ст.629 ЦК України. Ч.1\~ст.1054 ЦК України\~встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Ч.2 даної статті передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Ч.1\~ст.1049 ЦК України\~визначено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Отже, згідно ч.2\~ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. Ч.1\~ст.530 ЦК України\~передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Таким чином, оцінюючи надані позивачем докази в їх сукупності, виходячи з встановленого в судовому засіданні неналежного виконання відповідачем зобовязань по кредитному договору, суд прийшов до висновку, що предявлені позовні вимоги ґрунтуються на законі та договірних відносинах між сторонами, які прописані в кредитному договорі № [NUMBER] від 21.11.2013 року і підлягають задоволенню. Згідно частини 3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved