Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Орлан-Транс-Груп» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики в розмірі 9078,78 гривень та судових витрат. В обґрунтування позову представник товариства в позовній заяві вказав, що 15.08.2013 року [PERSON], був прийнятий на роботу у Львівську філію ТОВ «Орлан-Транс-Груп» на посаду водія. 10.04.2014 року між ним та товариством було укладено договір позики № 7, за яким відповідачу передано 12000,00 гривень, які він зобов'язувався повернути до 09.04.2015 року. У випадку звільнення з роботи [PERSON] зобов'язався достроково поверну позивачу всю суму позики не пізніше, ніж у день звільнення. Станом на 05.06.2014 року відповідач відповідно до прибуткового касовою ордера № 295 від 30.04.2014 року повернув 2190,00 гривень, в рахунок погашення заборгованості по договору позики з заробітної плати, а саме утримано: за квітень 2014 року - 664,22 гривні, за травень 2014 року - 67,00 гривень. Відповідно до наказу Львівської філії ТОВ «Орлан-Транс-Груп» № 67-кф від 05.06.2014 року, [PERSON] було звільнено з займаної посади за прогул згідно п.4 ст.40 КЗпП України. Таким чином на час подання позову до суду неповернутою залишається сума в розмірі 9078,78 гривень. Відповідач в судове засідання не з'явився. В заяві, адресованій суду, просив справу розглянути за його відсутності. Суму заборгованості та розмір судових витрат визнає повністю вказавши в наданій суду заяві, що не має змоги погасити заборгованість одразу. Просить суд винести рішення за його відсутності без технічної фіксації судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України суд у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позику в строк та у порядку встановленому абзацом 2 ст.1049 ЦК України. Як вбачається з наданих позивачем документів 15 серпня 2013 року згідно наказу № 94-кф [PERSON] був прийнятий на роботу в колону автомобільну № 2 водієм автотранспортних засобів для перевезення вантажів у міжміському, міжобласному та міжнародному сполученні (а.с.5). 10 квітня 2014 року між ТОВ «Орлан-Транс-Груп» в особі генерального директора Байди В.А. та [PERSON] укладено договір позики (надалі - Договір) (а.с.7). Згідно умов Договору відповідачу було надано позику у розмірі 12000 гривень, строком на 1 рік, з обов'язковим щомісячним погашенням суми позики. У разі звільнення позичальника (в даному випадку [PERSON].) з роботи у ЛФ ТОВ «Орлан-Транс-Груп» до настання строку повернення позики, позичальник не залежно від причин (підстав) звільнення зобов'язується достроково повернути всю суму позики не пізніше, ніж у день звільнення (п.5 Договору). 5 червня 2014 року згідно наказу № 67-кф [PERSON] був звільнений з роботи 12.05.2014 року за прогул без поважних причин, згідно п.4 ст.40 КЗпП України (а.с.6). Таким чином судом встановлено, що на день розгляду цивільної справи заборгованість, що утворилася в наслідок невиконання умов договору позики відповідачем не погашена і складає 9078,78 гривень. У відповідності до статті 88 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved