Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

ТОВ «Сакська водна компанія» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про визнання укладеним договір про надання комунальних послуг по вивозу побутових відходів на умовах, передбачених типовим договором, що містить відповідний обов'язок, та про стягнення судових витрат у справі, мотивуючи свої вимоги тим, що ТОВ «Сакська водна компанія» є виконавцем по наданню даних комунальних послуг мешканцям с. Вересаєве Сакського р-ну АР Крим, на території якого проживає відповідачка у власному будинку. Але відповідачка ухиляється від укладення зазначеного договору, чим порушує вимоги ст.ст. 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та права ТОВ «Сакська водна компанія». У судове засідання представник позивача не з'явився, повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи був повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила. Враховуючи неявку сторін, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 Цивільного процесуального кодексу України. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Свобода договору, закріплена у ст.ст. 6, 627 ЦК України, яка полягає у тому що сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визнанні умов договору, не є безмежною. У разі якщо актом цивільного законодавства передбачена обов'язковість положень цього акту для сторін договору, сторони не вправі відступити від їх положень (ч. 3 ст. 6 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюється на договірних засадах. Відповідно до вимог п. 1, п. 3 Правил надання послуг з вивезення побутових відходів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1070 від 10 грудня 2008 року, ці Правила визначають механізм надання суб'єктами господарювання незалежно від форми їх власності послуг з вивезення побутових відходів у містах, селищах і селах (далі - послуги). Власники або балансоутримувачі житлових будинків, земельних ділянок укладають договори з особою, яка визначена виконавцем послуг з вивезення побутових відходів, та забезпечують роздільне збирання побутових відходів. Договір про надання послуг укладається відповідно до типового договору, наведеного у додатку 1. Згідно з ч. 2 ст. 11, ч. 2 ст. 509 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають з договорів та інших правочинів. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За змістом ч. 3 ст. 6, ч. 1 ст. 630 ЦК України, ст.ст. 19-21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил надання послуг з вивезення побутових відходів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1070 від 10 грудня 2008 року, умови примірного договору, що набули юридично обов'язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов'язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд. З зазначеного виходить, що укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов'язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає примірному договору. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам ч. 3 ст. 6, ст.ст. 627, 630 ЦК України та ст.ст. 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». У разі такої відмови відповідно до положень ст.ст. 3, 6, 12-15, 20, 630, 640, 642, 643 ЦК України виконавець послуг вправі звернутися до суду за захистом свого права, яке підлягає захисту на підставі п. 1 ч. 2 ст. 6 ЦК України шляхом визнання договору укладеним на умовах, передбачених нормативним актом, що містить відповідний обов'язок. Така ж правова позиція зі спірного питання була висловлена Верховним Судом України в постанові від 10.10.2012р. у справі № 6-110цс12, яка є обов'язковою для всіх судів України відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України. З матеріалів справи, судом встановлено, що ТОВ «Сакська водна компанія» є виконавцем комунальних послуг із збирання та вивезення твердих побутових відходів на підставі рішення виконкому Вересаєвської сільради Сакського р-ну АР Крим від 17.06.2011р. № 30, які надаються мешканцям с. Вересаєво до теперішнього часу. У зв'язку з цим позивач направляв відповідачці типовий договір про надання комунальних послуг з пропозицією його укласти, який містить в собі всі істотні умови типового договору про надання послуг по вивозу побутових відходів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1070 від 10 грудня 2008 року. Цей договір відповідачка отримала по пошті 29.11.2013р., але в односторонньому порядку ухилилася від його підписання. На підставі зазначеного вище суд дійшов висновку, що зазначеними діями, які суперечать вимогам зазначених Законів, відповідачка порушує права ТОВ «Сакська водна компанія» як виконавця комунальних послуг із збирання та вивезення твердих побутових відходів. На підставі ст.ст. 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 3, 6, 12-15, 20, 630, 640, 642, 643 ЦК України,

Outcome: approved