Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

ТОВ «Служба миттєвого кредитування» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] посилаючись на те, що 25.08.2015 р. [PERSON] уклав з ТОВ «Служба миттєвого кредитування» кредитний договір № 150825-122207 та отримав кредит в розмірі 1200,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 336,00 грн., що разом складає 1536,00 грн., у строк до 07.09.2015 року. Проте в порушення договірних умов відповідач станом на 06.02.2017 р. не виконує свої зобов'язання щодо повернення отриманих грошових коштів в розмірі 1200,00 грн., а також сплати процентів за користування кредитом. З урахування викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «Служби миттєвого кредитування» 13968,00 грн., в тому числі 1200,00 грн. - основного боргу, 336,00 грн. - проценти за договором, 12432,00 грн. - пеня за договором та сплачений судовий збір у сумі 1600,00 грн. Представник позивача, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. З наявної в матеріалах справи заяви представника позивача вбачається, що останній просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 25.08.2015 р., відповідач [PERSON] уклав кредитний договір № 150825-122207 з позивачем ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та отримав кредит від Позивача в розмірі 1200,00 грн., що вбачається із Заяви-Анкети для отримання кредиту та Умов надання та обслуговування кредитів. Відповідно до п.2.2 Умов надання та обслуговування кредитів, кредит надається клієнту на власні потреби клієнта, не пов'язані з підприємницькою діяльністю на строк, зазначений в заяві, шляхом видачі готівкових грошових коштів з каси Товариства, та вважається наданим в момент підписання Клієнтом видаткового касового ордеру та шляхом перерахування на картковий рахунок за розпорядженням клієнта, що підтверджується у заяві анкеті клієнта. Як вбачається з видаткового касового ордеру від 25 серпня 2015 року, відповідач [PERSON], на виконання кредитного договору № 150825-122207 від 25.08.2015 р., одержав 1200,00 грн.. Згідно ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього кодексу. Відповідно до умов, викладених в Заяві - анкеті, відповідач зобов'язався повернути отримані грошові кошти в розмірі 1200,00 грн., а також сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 336,00 грн., що разом складає 1536,00 грн., у строк до 07.09.2015 року і при виникненні заборгованості зобов'язався сплатити неустойку у розмірі 2% у порядку, що передбачений розділом 4 Умов. Згідно п.4.2 Умов, у разі несвоєчасного повернення клієнтом обумовленої суми кредиту та нарахованої плати за користування кредитом до клієнта застосовується штрафні санкції. Відповідно до п.4.3, 4.4 Умов, за порушення строків повернення кредиту [PERSON] зобов'язався сплатити ТОВ «Служба миттєвого кредитування» неустойку у вигляді пені у відсотках від суми кредиту, у розмірі, що вказана в заяві анкеті за кожен день простроченого або неналежного платежу за кредитним договором. При виникненні заборгованості [PERSON] зобов'язався сплатити Товариству пеню у розмірі 2,64 % від суми заборгованості, починаючи з першого дня заборгованості, на п'ятнадцятий день заборгованості зобов'язався сплатити Товариству пеню у розмірі 4,02%, на тринадцятий день заборгованості зобов'язався сплачувати Товариству пеню у розмірі 6,67%. Згідно п.4.5 [PERSON] погодився з тим, що при порушенні терміну сплати процентів за користування кредитом його заборгованість за кредитом збільшується на неоплачену суму. Подальше нарахування відсотків штрафних санкцій розраховується з урахуванням збільшеної суми заборгованості за кредитом. Як встановлено судом, свій обов'язок згідно кредитного договору Товариство виконало у повному обсязі, а відповідач свої зобов'язання по кредитному договору виконує неналежним чином і станом на станом на 06.02.2017 року заборгованість за кредитним договором склала 13968,00 грн., в тому числі 1200,00 грн. - основного боргу, 336,00 грн. - проценти за договором, 12432,00 грн. - пеня за договором. Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Враховуючи викладене, а також те, що як встановлено судом, відповідач свої зобов'язання за кредитним договором виконує неналежним чином, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по основному боргу в сумі 1200,00 грн. та в частині стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 336,00 грн. є законними і обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Що стосується позовних вимог в частині стягнення пені, нарахованої за невиконання зобов'язань по кредитному договору в сумі 12432,00 коп., то суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Оскільки, як встановлено судом, розмір нарахованої пені за невиконання умов кредитного договору значно перевищує розмір збитків, що спричинені позивачу внаслідок невиконання відповідачем [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, то суд приходить до висновку про наявність підстав для зменшення розміру пені, що підлягає стягненню, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню в розмірі 1536,00 грн., тобто у розмірі збитків, що спричинені відповідачу внаслідок невиконання зобов'язань за кредитним договором. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому враховуючи те, що позов підлягає частковому задоволенню з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати.

Outcome: partial