Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулися в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, відповідно до договору № 01008925870 від 20.12.2007 року [PERSON] отримав кредит у ТОВ «ПростоФінанс» в розмірі 9499,00 грн. 18.05.2012 року між ТОВ «ПростоФінанс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до якого ТОВ «ПростоФінанс» відступило свої права грошових вимог до боржників, в тому числі до [PERSON] Оскільки відповідач [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконав та не надавав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а такожіншими витратами відповідно до умов договору, станом на 10.11.2013 року він має заборгованість - 11400,73 грн., яка складається з наступного: 9499,00 грн. - заборгованість за кредитом; 1,82 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 1899,91 грн. - неустойка (штраф) (фіксована частина). Тому позивач просив стягнути з відповідача заборгованість та судовий збір. В судове засідання представник позивача не з'явився, надіслав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, та пояснив, що взагалі кредиту не отримував і даним коштами не користувався, а підписи на кредитному договорі та інших документах, копії яких надані позивачем йому не належать. Та просив суд в разі надання позивачем оригіналів наданих ними письмових доказів призначити почеркознавчу експертизу. Суд, заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що позивач на підтвердження своїх позовних вимог посилається на договір № 01008925870 від 20.12.2007 року відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у ТОВ «ПростоФінанс» в розмірі 9499,00 грн. проте на неодноразові вимоги суду про надання для огляду в судовому засіданні оригіналу договору № 01008925870 від 20.12.2007 року укладеного між [PERSON] та ТОВ «ПростоФінанс», позивач ТОВ «Кредитні ініціативи» суду його не надав. Згідно із ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є:1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності;3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;4) інші юридичні факти. Частина 2 ст. 11 передбачає, що цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ч.ч. 1,2 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Частиною 1 ст. 206 ЦК України передбачено, що усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст. 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Згідно ч.1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Проте, всупереч вказаним нормам, позивачем ТОВ «Кредитні ініціативи» не було представлено жодних належних доказів на підтвердження того, що між між [PERSON] та ТОВ «ПростоФінанс» був укладений кредитний договір. Таким чином, позивач не довів факт укладення договору, на підставі якого був заявлений позов. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed