Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

Сторони уклали шлюб, який 9 серпня 2008 року зареєстрували у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Носівського районного управління юстиції у Чернігівській області, про що було зроблено актовий запис за № 54. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . 20 травня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що внаслідок постійних сварок, які виникали між ним та відповідачем протягом багатьох років, сімейне життя стало нестерпним. Між ними (сторонами) немає почуття кохання, а також взаєморозуміння. З лютого 2020 року шлюбні стосунки фактично були припинені, а з червня 2020 року вони (сторони) припинили спільне проживання. [INFO] відповідач народила дитину від іншого чоловіка. Перебування у шлюбі з відповідачем суперечить його (позивача) інтересам, рішення щодо розірвання шлюбу він прийняв остаточно та змінювати його не буде. У судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити, справу розглянути без його участі. У судове засідання відповідач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає, просила їх задовольнити, розгляд справи проводити без її участі. Суд проводить підготовче засідання у відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнала позов. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Частинами 1 та 4 ст. 110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Чоловік, дружина мають право пред`явити позов про розірвання шлюбу до досягнення дитиною одного року, якщо батьківство щодо неї визнане іншою особою або за рішенням суду відомості про чоловіка як батька дитини виключено із актового запису про народження дитини. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] відповідач народила сина [PERSON] , батьком якого відповідно до свідоцтва про народження (а.с. 9) є [PERSON] . Таким чином, у даному випадку позивач має право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження їх шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач просила залишити їй прізвище, набуте у шлюбі. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у сумі 908 грн., що підтверджується квитанцією (а.с. 14). Ураховуючи те, що на час подачі відповідачем заяви про визнання позову розгляд справи по суті не розпочався, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а решту стягнути на його користь з відповідача.

Outcome: approved