Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (надалі-ТзОВ «ОТП Факторинг Україна»), яке виступає правонаступником закритого акціонерного товариства «ОТП Банк», звернулося в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 17.07.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №ML-А03/116/2008, відповідно до якого, відповідачу був наданий кредит в сумі 59377,00 доларів США строком до 11.07.2016 року зі сплатою 5,49 % річних та FIDR (де FIDR це відсоткова ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті тотожній валюті кредиту, що розміщенні у банку на строк 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору). З метою забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору, між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки №SR- А03/116/2008/1 від 17.07.2008 року. Проте, позичальник взяті на себе зобовязання за кредитним договором не виконав, внаслідок чого, станом на 11.12.2015 року за ним рахується заборгованість в розмірі 796838,56 грн., з яких: 29868,35 доларів США, що еквівалентно в національній валюті по курсу НБУ 697724,65 грн. залишок заборгованості за кредитом; 99149,21 грн. пеня за невиконання умов кредитного договору. Просить стягнути з відповідачів солідарно 796838,56 грн. кредитної заборгованості та судові витрати по справі. Відповідачі в судове засідання не зявились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, проте подав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі за наявними матеріалами справи. Просив суд позов задовольнити. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 17.07.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №ML-А03/116/2008, відповідно до якого, відповідачу був наданий кредит в сумі 59377,00 доларів США строком до 11.07.2016 року зі сплатою 5,49 % річних та FIDR (де FIDR це відсоткова ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті тотожній валюті кредиту, що розміщенні у банку на строк 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору) (а.с. 6-9).\~ В п. 1.5.1 частини 2 кредитного договору передбачено, що повернення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у графіку платежів, шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок (а.с. 7). Ст. 526 ЦК України, передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В п. 1 ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до п.1.5.1.1. договору нараховані в порядку передбаченому договором проценти сплачуються позичальником одночасно з погашенням відповідної частини кредиту та в строк передбачений в графіку платежів (а.с. 7). Згідно п. 1.9.1 договору банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому у випадку невиконання позичальником своїх боргових зобовязань (а.с. 8). П. 4.1.1. договору передбачено, що за порушення прийнятих на себе зобовязань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами у визначені цим договором строки, позичальник зобовязаний сплатити банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаного зобовязання за кожний день прострочки (а.с. 9). З метою забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору, між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки №SR- А03/116/2008/1 від 17.07.2008 року (а.с. 14).\~\~ Відповідно до ч. 2 ст.554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. П. 1.2. договору поруки передбачено, що поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники, що означає, що кредитор може звернутись з вимогою про виконання боргових зобовязань як до боржника, так і до поручителя, чи до обох одночасно (а.с. 14). Ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Проте, відповідачі взяті на себе зобовязання належним чином не виконали. Станом на 11.12.2015 року за ним рахується заборгованість в розмірі 796838,56 грн., з яких: 29868,35 доларів США, що еквівалентно в національній валюті по курсу НБУ 697724,65 грн. залишок заборгованості за кредитом; 99149,21 грн. пеня за невиконання умов кредитного договору, що стверджується розрахунком заборгованості (а.с. 5). Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором в сумі 796838,56 грн.\~\~ Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає до задоволення вимоги позивача про відшкодування відповідачами понесених судових витрат.

Outcome: approved