Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Смарт Фінексперт» (далі Товариство) звернувся до суду з зазначеним позовом та просив стягнути з відповідача суму боргу за договором кредиту в розмірі 1\~872,02 грн. В обґрунтування вимог представник позивача посилався на те, що 02.03.2014 року між ТОВ «Прайм Інвест Україна», правонаступником якого є Товариство (згідно договору факторингу), та [PERSON], було укладено кредитний договір, відповідно до якого, остання отримала кредит в сумі 400 грн. Строк повернення кредиту встановлено до 15.01.2015 року. З часу отримання кредиту боржник належним чином не виконувала грошове зобовязання в наслідок чого виникла заборгованість. Таким чином, представник позивача посилаючись на умови договору, просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом, відсотки та штрафні санкції та розглянути справу за його відсутності (а.с. 44). Відповідачка в судове засідання не зявилася, надала письмові заперечення, клопотання про розгляд справи за її відсутності (а.с. 48). Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що 02.03.2014 року між ТОВ «Прайм Інвест Україна», правонаступником є Товариство (а.с. 27), та [PERSON], було укладено кредитний договір № ПУ-00314001123, відповідно до якого, відповідачка отримала кредит в сумі 400,00 грн. Строк повернення кредиту встановлено до 15.01.2015 року, (а.с. 5). З часу отримання кредиту [PERSON], належним чином не виконувала грошове зобовязання в наслідок чого виникла заборгованість. Відповідачка попереджалася про неприпустимість порушення грошового зобовязання. Станом на 20.08.2015 року заборгованість за кредитним договором складає 1\~872,02 грн., який складається: тіло кредиту 186,04 грн., відсотки за користування 59,52 грн., штраф за прострочення платежів 289,66 грн., пеня за прострочення платежів 1\~336,80 грн., що підтверджується розрахунком (а.с. 20). До відношень встановлених по кредитному договору застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України (ст. ст. 1046-1053), якщо інше не встановлене цим параграфом та не випливає з положень кредитного договору. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок Позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, Позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. В силу ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Разом із тим, цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення (Правова позиція в Постанові ВСУ № 6-2003цс15 від 21.10.2015р.). Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт Фінексперт» підлягають задоволенню частково, а саме в частині стягнення з [PERSON], суми боргу в розмірі 535,22 грн., в тому числі: тіло кредиту 186,04 грн., проценти 59,52 грн., штраф 289,66 грн. В частині стягнення пені в розмірі 1\~336,80 грн., суд вважає за необхідне відмовити з підстав наведених вище (вимоги ст. 61 Конституції України, ст. 549 ЦК України, Правовий висновок ВСУ) та звертає увагу на те, що нарахована пеня в три рази перевищує розмір отриманого боржником кредиту, та саме з цих підстав стягує з відповідачки, як вид цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення - штраф в розмірі 289,66 грн., а не пеню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені і документально підтверджені нею судові витрати. На підставі ст. ст. 549, 1046 1054 ЦК України, умов кредитного договору,

Outcome: partial