Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначивши, що 27.06.2013 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» було укладено кредитний договір № [NUMBER], відповідно до якого ПАТ «ОТП Банк» надав [PERSON] кредит у розмірі 30000,00 грн., зі строком повернення до 27.06.2016 року, а позичальник зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки в розмірі та на умовах встановлених в договорі. ПАТ «ОТП Банк» в якості продавця та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в якості покупця 22.12.2014 року уклали договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором № [NUMBER] від 27.06.2013 року. Однак, позичальник належним чином не виконував зобовязання відповідно до умов кредитного договору, чим утворив заборгованість станом на 24.11.2016 року в розмірі 29053 грн. 99 коп., в силу чого позивач змушений звернутись до суду та просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № [NUMBER] від 27.06.2013 року у розмірі 29053 грн. 99 коп. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, обгрунтувавши їх обставинами, викладеними в позовній заяві. Відповідач, будучи належним чином повідомлений (оголошення в пресі) про місце та час розгляду справи, в судове засідання повторно не зявився, повідомлення про причини своєї неявки та заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надіслав, в силу чого, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів, що регламентується ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, взявши до уваги відсутність заперечення з боку позивача про можливий заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд вивчивши матеріали справи, визначив, встановив та дослідив слідуючі докази, обставини та відповідні правовідносини: Відповідно до Договору про надання споживчого кредиту № [NUMBER] від 27.06.2013 року та Додатку № 1 до договору про надання споживчого кредиту № [NUMBER] від 27.06.2013 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» надало [PERSON] кредит у розмірі 30000 грн. 00 коп., цільове використання кредиту на споживчі цілі, процентна ставка 0,01 % річних, строк кредиту 36 місяців, з 27 червня 2013 року по 27 червня 2016 року, шляхом видачі суми кредиту у вигляді готівкових коштів через касу банку (а.с. 5-7, 8). Копія заяви на видачу готівки № 1 від 27 червня 2013 року підтверджує виплату ПАТ «ОТП Банк» [PERSON] коштів за кредитним договором № [NUMBER] від 27.06.2013 року в розмірі 30000,00 грн. (а.с. 11 на звороті). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № [NUMBER] від 27.06.2013 року заборгованість [PERSON] перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна» станом на 24.11.2016 року становить 29053 грн. 99 коп., в тому числі: залишок заборгованості за кредитом в сумі 23337 грн. 81 коп.; відсотки за користування кредитом в сумі 1 грн. 72 коп.; сума комісії 5714 грн. 46 коп. (а. с. 13). Зміст договору факторингу № 22/12/14/1-1 від 22.12.2014 року зазначає, що ПАТ «ОТП Банк», як «клієнт» передав, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна», як «Фактор» прийняв право грошової вимоги, що належить клієнту, і стає кредитором за Кредитними договорами, укладеними між Клієнтом і боржниками, в розмірі портфеля заборгованості (а.с. 14-20). Відповідачу було надіслано повідомлення про те, що на підставі договору факторингу від 22.12.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ ОТП Факторинг Україна право вимоги його заборгованості відступлене ТОВ ОТП Факторинг Україна, та запропоновано здійснити оплату протягом 10 днів за вказаними реквізитами (а. с. 21). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Норма ст. 629 ЦК України прописує, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зміст ст. 549 ЦК України прописує, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Як вбачається з норми ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Вирішуючи спір, суд враховує правову позицію Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, закріплену в п. 27 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012, де зазначено, що положення ч.3 ст. 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача. Виходячи із наведеного, враховуючи, що позовні вимоги обгрунтовуються належними та допустимими доказами наявності кредитних правовідносин між сторонами, з яких беззаперечно вбачається невиконання відповідачем взятих на себе зобовязань, в силу чого утворилась заборгованість перед позивачем, що свідчить про порушення прав та інтересів останнього, а тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю.

Outcome: approved