Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі з 21 грудня 2007 року. Шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 363. Від шлюбу мають спільну дитину, сина [PERSON], 2008 року народження. Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що сімейне життя не склалося, у неї з відповідачем різні характери, різні погляди на життя. Крім того, відповідач зловживає алкоголем, внаслідок чого в сім'ї виникають сварки. Подальше збереження шлюбу вважає за неможливе, тому що між сторонами втрачено почуття любові та поваги. До початку судового розгляду позивачка надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання двічі не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Причини його неявки суду невідомі. За вказаних обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. У зв'язку з чим, відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та наведені у позовній заяві доводи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони з 21 грудня 2007 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 363. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Статтею 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Враховуючи досліджені доказами обставини справи, суд прийшов до висновку, що сім'ю [PERSON] зберегти неможливо, оскільки між сторонами втрачено почуття любові і поваги, сторони не вважають необхідним зберегти шлюб. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати з позивачкою. Спір про поділ майна відсутній. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Післяшлюбне прізвище позивачки слід визначити як «[PERSON]», так як у позовній заяві не ставиться питання про зміну прізвища на дошлюбне. Враховуючи викладене, на підставі статтей 104, 105, 112-114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved