Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «РАНТЬЄ» звернулося до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська із позовом до [PERSON], у якому, уточнивши свої позовні вимоги, просить суд стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором в розмірі 46913,05 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначається, що відповідно до кредитного договору, що був укладений 08.07.2014 року між ПАТ «Ідея Банк», правонаступником якого у цьому зобовязанні є ТОВ «Факторингова компанія «РАНТЬЄ», та відповідачкою, остання отримала кредит у розмірі 35000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,00 % річних, зі строком користування кредитом 60 місяців. Відповідач отримавши кредит належним чином своїх обовязків за договором не виконувала, використавши кредитні кошти, не здійснювала погашення боргу, сплату процентів та інших обумовлених договором платежів, в результаті чого станом на 11.02.2016 року утворилася заборгованість в розмірі 46913,05 грн., з яких: 32506,70 грн. заборгованість за тілом кредиту; 14406,32 грн. заборгованість по процентам. Вимоги щодо повернення заборгованості не були виконані відповідачкою, у зв'язку з чим заборгованість підлягає стягненню у судовому порядку. Представник позивача в судове засідання не з'явився, завчасно сповістив про можливість розгляду і вирішення справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив позовну заяву задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачка у судовому засіданні підтвердила обставини щодо укладання кредитного договору та отримання коштів. Заперечень проти позову не надала лише зауваживши, що не має фінансово можливості погасити заборгованість у зазначеному в позові розмірі. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши зібрані письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до кредитного договору № P24.199.71857 від 08.07.2014 року, долученого до матеріалів справи у копії, [PERSON] отримала у ПАТ «Ідея Банк» кредит в розмірі 35000,00 грн. на поточні потреби, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом (п.п. 1.1 кредитного договору). Кредит позивачці було надано на строк 60 місяців (п.п. 1.2 кредитного договору). Сторони погодили графік погашення заборгованості за кредитом, який є невід'ємною частиною кредитного договору. Кредитні кошти були отримані відповідачкою, про що свідчить ордер-розпорядження № 1 від 08.07.2014 року . Із виписки по банківському рахунку відповідача вбачається, що до 08.09. 2014 року включно відповідачка здійснювала погашення кредитної заборгованості. У зв'язку з неналежним виконанням позичальником умов зазначеного кредитного договору щодо повернення кредиту, сплати відсотків та інших обумовлених договором платежів, заборгованість за ним станом на 11.02.2016 року утворилася в розмірі 46913,05 грн., з яких: 32506,70 грн. заборгованість за тілом кредиту; 14406,32 грн. заборгованість по процентам. Розмір заборгованості за кредитним договором підтверджується наданим позивачем розрахунком, який був перевірений у судовому засіданні. За договором факторингу № 30/10-1 від 30 жовтня 2015 року ПАТ «Ідея Банк» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «РАНТЬЄ» права вимоги, в т.ч. і щодо позичальника [PERSON] Повідомлення про зміну кредитора надсилалося позивачем на адресу відповідачки. Аналізуючи спірні правовідносини, суд приходить до наступного. Відповідно до положень ст. 525 ЦПК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За вимогами ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд за браком доказів підтвердження виконання зобов'язань за правилами ст. 545 ЦК України дійшов висновку згідно з ст.ст. 10, 60 ЦПК України про відсутність сумнівів в правильності перевірених в судовому засіданні розрахунків суми грошового боргу, виконаних позивачем, які з огляду на не спростовану вірогідність відомостей про сплачені позивачу суми виключають добросовісність відповідача, що нею не заперечувалось та не спростовано. Оскільки судом встановлено, що позичальник належним чином не виконувала взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим виникла заборгованість, суд за встановлених обставин, вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача про стягнення на його користь з позичальниці підтвердженої розрахунком суми заборгованості. Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України судові витрати відносяться на рахунок відповідача.

Outcome: approved