Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

\~ \~ \~ \~Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 15 квітня 2010 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивач, посилаючись на те, що вона з відповідачем мають різні погляди на життя, втратили взаємоповагу один до одного, спільне господарство не ведуть, оскільки з 2016 року разом не проживають, збереження сімї вважає неможливим. Майнового спору не має.. Звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~Позивач в судове засідання не зявилася, до початку розгляду справи надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, справу просила розглянути в її відсутності. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, причину неявки суду не повідомив, хоча був належно повідомлений про день та час слухання справи. Ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження. На виконання вимог ст. 197 ЦПК України, судом було проведено підготовче судове засідання у справі, під час якого, за клопотанням позивача, виключено з числа учасників справи третю особу Державну міграційну службу України - Придніпровський районний відділ у місті Черкаси та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Черкаську міську раду. Ухвалою суду від 18 жовтня 2018 року закрито підготовче провадження по вказаній справі та призначено її до судового розгляду по суті. 18 жовтня 2018 року на сайті [PERSON] України було розміщено оголошення про виклик в судове засідання відповідача [PERSON] У відповідності до ст. 280 ЦПК суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~Як встановлено в судовому засіданні сторони, 15 квітня 2010 року зареєстрували шлюб в Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції , актовий запис - №261. Згідно статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ст.110 СК, один з подружжя має право предявити до суду позов про розірвання шлюбу. Згідно ст.112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, разом сторони не проживають, сімейних відносин не підтримують, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved