Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «АВТОПАРКІНГ-СЕРВІС» (далі - позивач, ТОВ «АВТОПАРКІНГ-СЕРВІС») звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON]), в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 9 414,19 грн. та судовий збір в розмірі 1 762,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачу на праві приватної власності належать машиномісце [ADDRESS]. 01.04.2010 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір № 1-4-51-1/СТ6Б «про надання послуг по обслуговуванню і участі у витратах по утриманню підземної автостоянки і прилеглої території», відповідно до якого відповідач прийняв умови обслуговування та зобов'язувався щомісячно оплачувати вартість послуг позивача і приймати участь у витратах по утриманню автопаркінгу та свого машиномісця в розмірі 220,00 грн., а з 01.07.2015 року в розмірі 450,00 грн. за обслуговування одного машиномісця. Разом з тим, відповідач не виконує взяті на себе договірні зобов'язання, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем, яка станом на 01.11.2018 року складає 7 200,00 грн. Крім того, за несвоєчасне виконання відповідачем своїх зобов'язань ТОВ «АВТОПАРКІНГ-СЕРВІС» просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 1 596,21 грн., 3% річних у розмірі 152,24 грн. та інфляційну складову боргу у розмірі 465,75 грн. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 28.11.2018 року у цивільній справі відкрито провадження за позовом ТОВ «АВТОПАРКІНГ-СЕРВІС» до [PERSON] про стягнення заборгованості, та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Як визначено у ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Суд може зобов'язати державний орган чи орган місцевого самоврядування подати відповідну заяву по суті справи (крім позовної заяви). Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідач правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався. За таких обставин, суд ухвалив розглядати справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, про що зазначено у позовній заяві. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. 01.04.2010 року між ТОВ «АВТОПАРКІНГ-СЕРВІС» та [PERSON] було укладено договір № 1-4-51-1/СТ6Б «про надання послуг по обслуговуванню і участі у витратах по утриманню підземної автостоянки і прилеглої території» (далі - Договір). Відповідно п. 1.1. Договору, власник передає, а виконавець приймає на обслуговування місце [ADDRESS], що належить власникові на праві приватної власності. Водночас, п. 1.2. Договору сторони узгодили, що виконавець забезпечує обслуговування стоянки і прилеглої території, збереження транспортних засобів власника на стоянці, а власник оплачує послуги виконавця по обслуговуванню стоянки і бере участь у витратах по її утриманню. Як вбачається зі змісту п. 4.4. укладеного Договору, розмір однієї частки (одного місця) власника у витратах по утриманню і обслуговуванню стоянки на місяць, складає 220,00 грн., без ПДВ на місяць. Згідно п. 4.3. Договору, зміна суми щомісячних платежів власника, здійснюється у випадку зміни вартості комунальних і інших витрат виконавця на утримання і обслуговування стоянки, про зміну розміру частки на утримання стоянки виконавець повідомляє листом не менше ніж за місяць до фактичної зміни. Пунктом 4.5. Договору визначено, що оплата здійснюється власником у національній валюті України через касу, або на поточний рахунок виконавця, не пізніше 25-го числа поточного місяця. У ч. 1 ст. 530 ЦК України зазначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до положень ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Стаття 629 ЦК України передбачає обов'язковість договору до виконання сторонами. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту чи інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з розрахунку ТОВ «АВТОПАРКІНГ-СЕРВІС» станом на 01.11.2018 року, заборгованість відповідача становить 9 414,19 грн. Відповідності до п. 5.3. Договору, при затримці оплати послуг виконавця та своєї частки у витратах по утриманню й експлуатації стоянки на термін більш 10 днів власник виплачує виконавцеві пеню в розмірі подвійної ставки НБУ, що діяла на момент прострочення, за кожен день прострочення. Позивачем розраховано пеню за прострочення виконання зобов'язання за період з липня 2017 року по жовтень 2018 року, загальна сума якої становить 1 596,21 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до розрахунку заборгованості, 3% річних за прострочення суми боргу складає 152,24 грн., інфляційна складова боргу складає 465,75 грн. Таким чином, суд вважає доведеною позовну вимогу про стягнення з відповідача заборгованості за укладеним Договором у розмірі 9 414,19 грн., яка складається із: 7 200,00 грн. - сума боргу; 1 596,21 грн. - неустойка у вигляді пені; 152,24 грн. - 3% річних з простроченої суми боргу; 465,75 грн. - інфляційна складова боргу. Як визначено у ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем понесені в якості судових витрат лише витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 762,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 474 від 01.11.2018 року. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1 762,00 грн. у відшкодування судових витрат. Враховуючи викладене,

Outcome: approved