overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-07 00:00:00

Сторони 01 серпня 1998 року уклали шлюб. За час перебування у шлюбі в них 16 вересня 1998 року народилася дочка [PERSON], 23 серпня 1999 року дочка [PERSON] та 15 грудня 2006 року син [PERSON]. 22 серпня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. На обґрунтування позовних вимог зазначила, що спільне життя із відповідачем не склалося, оскільки останній влаштовує скандали, в тому числі в присутності сторонніх людей, піднімає на неї та дітей руку, постійно предявляє необґрунтовані претензії, чим робить спільне життя нестерпним, крім цього, матеріально сімю не забезпечує. Переконана про необхідність розірвання шлюбу. Просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем 01 серпня 1998 року, неповнолітнього сина [PERSON] залишити проживати з нею. Позивач при розгляді справи позовні вимоги підтримала повністю, наполягає на розлученні, просить залишити їй прізвище Кузьмич. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце слухання, двічі на розгляд справи не зявився, причин неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає до повного задоволення. Судом установлено, що сторони з 01 серпня 1998 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що стверджено свідоцтвом про одруження (а.с. 5). За час перебування у даному шлюбі в подружжя 16 вересня 1998 року народилася дочка [PERSON], 23 серпня 1999 року дочка [PERSON] та 15 грудня 2006 року син [PERSON] (свідоцтва про народження (а.с. а.с. 6, 7). Згідно ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позивач має право на звернення до суду із позовом про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, і поновлення їх неможливе. Суд не знаходить підстав для надання терміну на примирення, оскільки відповідач на розгляд справи не зявився, заперечень проти позову не подав, що свідчить про небажання його зберегти сімю, а тому шлюб носить формальний характер. Стосунки, що склалися між сторонами на даний час, дають підстави суду відповідно до ст. 112 СК України для розірвання шлюбу, оскільки збереження його суперечить інтересам позивача і це має істотне значення. Суд, згідно ст. 113 СК України, після розлучення залишає позивачу прізвище Кузьмич. Неповнолітній син [PERSON] залишається для проживання із матірю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

Сторони 01 травня 1998 року уклали шлюб. За час перебування у шлюбі в них 05 листопада 1998 року народилася дочка [PERSON], 09 грудня 2002 року дочка [PERSON] та 02 січня 2010 року дочка [PERSON]. 11 січня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. На обґрунтування позовних вимог зазначив, що спільне життя не склалося через різні погляди на сімейне життя та обовязки, в результаті чого виникають сварки. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Просить розірвати шлюб між ним і відповідачем. Позивач при розгляді справи позовні вимоги підтримав повністю, наполягає на розлученні, оскільки сімя розпалася, він перебирається жити в с. Підбороччя Камінь-Каширського району, де має будинок. Відповідач позов визнала та пояснила, що дійсно сімя розпалася, вона згідна на розлучення, вони узгодили місце проживання дітей і за майно, просить залишити їй прізвище [PERSON]. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає до повного задоволення. Судом установлено, що сторони із 01 травня 1998 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що стверджено свідоцтвом про одруження (а.с. 4). За час перебування у даному шлюбі в подружжя 05 листопада 1998 року народилася дочка [PERSON], 09 грудня 2002 року дочка [PERSON] та 02 січня 2010 року дочка [PERSON] (свідоцтва про народження (а.с. а.с. 5, 6). На даний час дочка [PERSON] повнолітня. Згідно ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позивач має право на звернення до суду із позовом про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини і поновлення їх неможливе. Суд не знаходить підстав для надання терміну на примирення, оскільки відповідач позов визнав, а тому шлюб носить формальний характер. Вказані обставини дають підстави суду відповідно до ст. 112 СК України для розірвання шлюбу, оскільки збереження його суперечить інтересам позивача і це має істотне значення. Суд, згідно ст. 113 СК України, після розлучення залишає відповідачу [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

сторони 02.09.2011р. розірвали шлюб, разом не проживають, мають доньку [PERSON] 23.04.2008р.н., дитина проживає з позивачкою, відповідач утримання дитині не дає. 21.07.2015р. [PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на доньку в розмірі 1 000 грн. щомісячно, вимоги мотивувала тим, що останні два роки відповідач не дає утримання дочці, власних коштів їй на утримання доньки не вистачає, вона не працює, дочка хвороблива, її сімя проживає у скруті. В суді [PERSON] вимоги підтримала, покликаючись на мотиви позову, просить задоволити позов. Відповідач позову не визнав мотивуючи тим, що не працює, хворіє, знаходиться на утриманні цивільної дружини, що він буде в майбутньому надавати утримання дочці, але у меншому розмірі та при умові працевлаштування. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд задоволює позов частково. Так, відповідно до положень ст.ст. 84, 180, 183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності обставин, що мають істотне значення, суд визначає розмір аліментів в твердій грошовій сумі. З пояснень сторін, долучених до справи копії свідоцтва про народження, рішення Городоцького райсуду Львівської обл. від 02.09.2011р. (а.с.4-6) видно, що сторони розірвали шлюб 02.09.2011р. розірвали шлюб, мають дочку [PERSON] 23.04.2008р.н. Дитина сторін, як це убачається із пояснень позивачки та із довідки Татаринівської сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. № 139 від 13.07.2015р. (а.с.8) проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Відповідач, що видно із його пояснень в суді, батьківства щодо дитини [PERSON] 23.04.2008р.н. не оспорює, знає що дитина проживає з матірю, що тій важко самій утримувати дитину, а він їй у цьому не допомагає. За наведеного, суд приходить переконання, що позивачці самій матеріально важко утримувати дитину, вона має потребу в коштах відповідача, а той здатний надавати утримання дитині в розмірі по 500 грн. щомісячно. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача в користь позивачки в сумі 500 грн. щомісячно, суд ураховує вік дитини, її потреби, а також, що відповідач молода особа працездатного віку і здатний надавати грошове утримання дитині у визначеному судом розмірі. В задоволенні решти вимог по справі суд відмовляє, за необґрунтованістю. Покликання позивача, що він хворіє, сам утримується іншою особою, що буде надавати утримання в майбутньому і під умовою, суд розцінює, як безпідставні і такі, що не можуть слугувати підставою до відмови у позові. Відповідно до вимог ст.ст. 79, 88 ЦПК України, суд стягує із відповідача в користь УДКСУ у Городоцькому районі 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

Сторони 02 березня 2011 року зареєстрували шлюб у Орданівській сільській раді Диканського району Полтавської області, від якого мають малолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Вказуючи на те, що спільне життя із відповідачем не склалося через вживання відповідачкою алкогольних напоїв, періодичними залишаннями сім'ї що призводить до виникнення скандалів, позивач звернувся з позовом до суду про розірвання шлюбу та стягнення на його користь на утримання малолітніх дітей аліментів в розмірі 1/3 частини від заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в судове засідання не з'явився, але на адресу суду від нього надійшла письмова заява, в якій позивач свої позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилася, хоча про час слухання справи була повідомлена шляхом направлення поштового повідомлення за зареєстрованим місцем проживання в порядку, визначеному ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Причини своєї неявки суд не повідомила, заперечень проти позову не подала. Розглянувши матеріали позовної заяви, дослідивши наявні докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні спільне життя сторін в подальшому не можливе і відновлювати сімейні стосунки вони наміру не мають. Вказане свідчить, що подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам кожного з них, а тому відповідно до ст. 112 СК України шлюб між ними слід розірвати. Крім того, сторони від шлюбу мають малолітніх дітей, на утримання яких відповідач не надає позивачу матеріальної допомоги, хоча, відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Тому, суд вважає необхідним стягти з відповідача [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів її заробітку та доходів, але не менше 30% суми прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

Сторони 02 жовтня 2009 року зареєстрували шлюб у Байрацькій сільській раді Диканськго району Полтавської області, від якого мають малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], але надалі вказуючи на те, що спільне життя із відповідачем не склалося через різні погляди на життя, позивач [PERSON] звернулася з позовом до суду про розірвання шлюбу. В судове засідання сторони не з'явилися, а до суду вони подали заяви, в яких просять розгляд справи провести в їхню відсутність, при цьому позивач вказує, що свої позовні вимоги вона підтримує в повному обсязі, а відповідач вказує, що проти задоволення позовних вимог позивача він не заперечує. З урахуванням того, що позивач підтримала свої позовні вимоги, відповідач позовні вимоги позивача визнав, тому розгляд даної справи по суті, відповідно до ст. 130 ч. 4 ЦПК України, був проведений у попередньому судовому засіданні. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні спільне життя сторін в подальшому не можливе і відновлювати сімейні стосунки вони наміру не мають. Вказане свідчить, що подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам кожного з них, а тому відповідно до ст. 112 СК України шлюб між ними слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Сторони 02 жовтня 2009 року зареєстрували шлюб у центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, від якого у них народилася дитина - донька [PERSON], [INFO], але надалі вказуючи на те, що спільне життя із відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, позивач [PERSON] звернулася з позовом до суду про розірвання шлюбу. В судове засідання сторони не з'явилися, а до суду вони подали заяви, в яких просять розгляд справи провести в їхню відсутність, при цьому позивач вказує, що свої позовні вимоги вона підтримує в повному обсязі, а відповідач вказує, що проти задоволення позовних вимог позивача він не заперечує. З урахуванням того, що позивач підтримала свої позовні вимоги, відповідач позовні вимоги позивача визнав, тому розгляд даної справи по суті, відповідно до ст. 130 ч. 4 ЦПК України, був проведений у попередньому судовому засіданні. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні спільне життя сторін в подальшому не можливе і відновлювати сімейні стосунки вони наміру не мають. Вказане свідчить, що подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам кожного з них, а тому відповідно до ст. 112 СК України шлюб між ними слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

Сторони 02 листопада 2010 року зареєстрували шлюб у Стасівській сільській раді Диканського району Полтавської області, від якого мають малолітнього сина [PERSON], 13. 08. [INFO]. Вказуючи на те, що спільне життя із відповідачем не склалося через відсутність взаємопорозуміння між ними, позивач звернулася з позовом до суду про розірвання шлюбу. Позивач та відповідач в судове засідання не з'явилися, але на адресу суду від них надійшли письмові заяви в яких позивач свої позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити, а відповідач позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Враховуючи те, що позивач позов підтримала, відповідач його визнав, розгляд даної справи по суті був проведений, відповідно до ст. 130 ч.4 ЦПК України, у попередньому судовому засіданні. Розглянувши матеріали позовної заяви, дослідивши наявні докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні спільне життя сторін в подальшому не можливе і відновлювати сімейні стосунки вони наміру не мають. Вказане свідчить, що подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам кожного з них, а тому відповідно до ст. 112 СК України шлюб між ними слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

Сторони 02 лютого 2007 року уклали шлюб. За час перебування у шлюбі в них [INFO] народилася дочка [PERSON] . 15 травня 2019 року позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. На обґрунтування позовних вимог зазначила, що із відповідачем подружніх відносин не підтримують і разом не проживають близько п`яти років. Подружнє життя не склалося із-за несумісності характерів, різних поглядів на життя. На даний час проживає однією сім`єю з іншим чоловіком, з яким [INFO] року народився син [PERSON] . У зв`язку з цим просить розірвати шлюб зареєстрований між нею і відповідачем 02 лютого 2007 року Пнівненською сільської радою Камінь-Каширського району, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] . Позивачка у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, де просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити. Відповідач позов визнав, не заперечує проти розлучення. У зв`язку з визнанням відповідачем позову, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд, відповідно до ст. ст. 200, 206 ЦПК України, враховуючи наявність для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом установлено, що сторони з 02 лютого 2007 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що стверджено свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). За час перебування у даному шлюбі в подружжя [INFO] народилася дочка [PERSON] , що вбачається із свідоцтва про народження (а.с. 5). Згідно ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позивачка має право на звернення до суду із позовом про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини і поновлення їх неможливе. Суд не знаходить підстав для надання терміну на примирення, оскільки позивачка проживає з іншим чоловіком, з яким у них [INFO] народився син [PERSON] (а.с. 6), а відповідач позов визнав, що свідчить про небажання його зберегти сім`ю, у зв`язку з чим шлюб носить формальний характер. Стосунки, що склалися між сторонами на даний час, дають підстави суду відповідно до ст. 112 СК України для розірвання шлюбу, оскільки збереження його суперечить інтересам позивачки і це має істотне значення. Суд, згідно ст. 113 СК України, після розлучення залишає позивачці прізвище [PERSON] . Задовольняючи позов, суд не стягує із відповідача в користь позивачки сплачений судовий збір, оскільки остання таких вимог не ставила.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

Сторони 02 червня 2012 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Диканського районного управління юстиції Полтавської області, від якого мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Вказуючи на те, що спільне життя із відповідачем не склалося через ненадання останнім грошової допомоги на утримання дитини та несумісність характерів, позивач звернулася з позовом до суду про розірвання шлюбу та стягнення на її користь на утримання малолітньої дитини аліментів в розмірі 1/4 частини від заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач та відповідач в судове засідання не з'явилися, але на адресу суду від них надійшли письмові заяви в яких позивач свої позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити, а відповідач позов визнає та не заперечує проти визнання позову. Розглянувши матеріали позовної заяви, дослідивши наявні докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні спільне життя сторін в подальшому не можливе і відновлювати сімейні стосунки вони наміру не мають. Вказане свідчить, що подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам кожного з них, а тому відповідно до ст. 112 СК України шлюб між ними слід розірвати. Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Крім того, сторони від шлюбу мають малолітню дитину, на утримання якої відповідач не надає позивачу матеріальної допомоги, хоча, відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх малолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Тому, суд вважає необхідним стягти з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини щомісячно, але не менше 30% суми прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, суд вважає за необхідне стягти з відповідача на користь позивача згідно ст. 88 ЦПУ України сплачений нею судовий збір в сумі 551 грн. та на користь держави судовий збір в сумі 551 грн. за позовну вимогу про стягнення аліментів від якої звільнений позивач. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

Сторони 03.08.1996 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Одеської міської ради народних депутатів зареєстрували шлюб, актовий запис № 639. Від шлюбу є неповнолітня донька - [PERSON], [INFO]. [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що станом на сьогодні подружні стосунки сторони не підтримують, мешкають окремо, втратили почуття любові та поваги один до одного, мають різні характери та різні погляди на життя, спільних інтересів не мають. Подальше спільне життя і збереження подружніх стосунків не уявляється можливим. Неповнолітня [PERSON] залишається на вихованні у матері за згодою сторін. Позивач, в судове засідання не з'явився, надав заяву, якою просить закінчити розгляд справи за своєї відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідачка, викликана у встановленому законом порядку, у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, якою вимоги [PERSON] повністю визнала, просила закінчити розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим, доказаним і таким, що підлягає задоволенню. Суд приходить до висновку, що подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї буде суперечити їх приватним інтересам та інтересам їх дитини, в зв'язку з чим шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

Сторони 03 вересня 1995 року уклали шлюб. За час перебування у шлюбі у них 24 січня 2001 року народилася дочка [PERSON], 20 лютого 2003 року син [PERSON]. 04 серпня 2016 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. На обґрунтування позовних вимог зазначила, що спільне життя не склалося із-за несумісності характерів, внаслідок чого виникали конфлікти, сварки, із-за чого сімя розпалась. Шлюбні відносини припинені з червня 2015 року, вважає, що примирення неможливе. Переконана, що подальше проживання з відповідачем неможливе. Просить розірвати шлюб між нею і відповідачем. Позивач при розгляді справи позовні вимоги підтримала повністю та пояснила, що з відповідачем з червня 2015 року проживають окремо, в даний час проживає з іншим чоловіком з яким має намір створити сімю. Відповідач не цікавиться своїми дітьми, а тому просить шлюб розірвати, оскільки збереження його є неможливим. Просить залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач позов не ви визнав, на розлучення не згідний, просить надати термін для примирення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає до повного задоволення. Судом установлено, що сторони з 03 вересня 1995 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що стверджено свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 7). За час перебування у даному шлюбу в подружжя 24 січня 2001 року народилася дочка [PERSON] та 20 лютого 2003 року син [PERSON] (свідоцтва про народження (а.с. 7). Згідно ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позивач має право на звернення до суду із позовом про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини і поновлення їх неможливе. Суд не знаходить підстав для надання терміну на примирення, оскільки сторони більше року разом не проживають, позивачка проживає з іншим чоловіком з яким має намір створити нову сімю, а тому шлюб носить формальний характер. Стосунки, що склалися між ними сторонами на даний час, дають підстави суду відповідно до ст. 112 СК України для розірвання шлюбу, оскільки збереження його суперечить інтересам позивача і це має істотне значення. Суд, згідно ст. 113 СК України, після розлучення залишає позивачу прізвище [PERSON].

Outcome: approved