Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON], посилаючись на те, що 23.04.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», права вимоги якого за кредитними договорами у зв`язку з укладенням договору купівлі-продажу кредитного портфелю б/н від 29.04.2010 року передано ТОВ «ОТП Факторинг Україна», та відповідачем [PERSON] було укладено відповідний кредитний договір, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 159 000 доларів США, який зобов'язався повернути в строк до 21.04.2023 року, та прийняв на себе відповідні зобов'язання щодо порядку повернення коштів банку. В забезпечення своєчасності виконання зобов'язань за вищезазначеним кредитним договором 23.04.2008 року між Банком та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки. В порушення своїх зобов'язань за зазначеним вище кредитним договором, станом на 25.07.2014 року, [PERSON] заборгував позивачу 112 201,47 доларів США, що станом на 25.07.2014 року відповідно до офіційного курсу НБУ еквівалентно 1 310 827,30 грн. Крім того, нараховано пеню за порушення строків погашення кредиту в розмірі 4 784 547,26 грн. Погашати заборгованість за вищезазначеним кредитним договором відповідачі в добровільному порядку відмовляються, тому позивач звернувся до суду з даним позовом, яким просить стягнути з відповідачів солідарно вищевказану суму боргу. В судове засідання представник позивача не з'явився, попередньо через канцелярію суду надав письмову заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, також до заяви долучив розширений розрахунок заборгованості. Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні 20.01.2015 року позовні вимоги не визнали. Суду пояснили, що взяли в банку 159 000 доларів США під іпотеку. Декілька місяців виплачували кредит, а потім виріс курс долара і вони не змогли погашати кредит. Вони продали майно, яке було під іпотекою, і погасили кредит, але не 159 000 доларів США. В банк не зверталися для того, щоб їм надали довідку, що в них немає заборгованості, будь-які дії банку не оспорювали. В судове засідання, призначене на 11.02.2015 року, відповідачі не з'явились з невідомих суду причин, хоча про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Так, в судовому засіданні встановлено, що 23.04.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», права вимоги якого за кредитними договорами у зв`язку з укладенням договору купівлі-продажу кредитного портфелю б/н від 29.04.2010 року передано ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (а.с. 8 - 15), та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № CМ-SMEB00/245/2008, згідно якого останній отримав кредит на придбання нерухомого майна в розмірі 159 000 доларів США, який зобов'язався повернути в строк до 21.04.2023 року, та прийняв на себе відповідні зобов'язання щодо порядку повернення коштів банку у розмірі та в строки, визначені кредитним договором (а.с. 3 - 6). Банк виконав свої зобов'язання перед [PERSON], надавши йому кошти згідно кредитного договору. Крім того, в забезпечення своєчасності виконання зобов'язань [PERSON] за вищезазначеним кредитним договором 23.04.2008 року між Банком та [PERSON] було укладено договір поруки за № SR-SMEB00/245/2008, відповідно до умов якого поручитель прийняла на себе зобов'язання відповідати за повне та своєчасне виконання [PERSON] його зобов'язань за зазначеним вище кредитним договором в повному обсязі таких зобов'язань (а.с. 7). Проте, в зв'язку з порушенням взятих на себе зобов'язань за кредитним договором № CМ-SMEB00/245/2008 від 23.04.2008 року, враховуючи умови договору про несвоєчасне виконання зобов'язань, згідно наданого розрахунку заборгованості, станом на 25.07.2014 року [PERSON] заборгував позивачу 112 201,47 доларів США, що станом на 25.07.2014 року відповідно до офіційного курсу НБУ еквівалентно 1 310 827,30 грн. Також на суму заборгованості за кредитом нараховано пеню в розмірі 4 784 547,26 грн. (а.с. 53). Згідно з п.п. 3.2 ст. 3 Договору поруки у випадку невиконання Боржником боргових зобов'язань перед Кредитором за кредитним договором, Поручитель зобов'язаний здійснити виконання боргових зобов'язань в обсязі, заявленому Кредитором протягом трьох банківських днів з дати отримання відповідної письмової вимоги Кредитора. Про необхідність виконати зобов'язання за кредитним договором в добровільному порядку відповідачам направлялись досудові вимоги, які були отримані ними, проте залишились без виконання (а.с. 16, 17). В результаті такого прострочення відповідачі істотно порушили умови укладених з ними договорів, так як позивач вчасно не отримав належні йому кошти і не використав їх в своїй діяльності. Оскільки судом встановлено, що відповідачі не дотримуються умов укладених з ними договорів, в порядку та в передбачені ними строки, кредит не повернули, а право позивача невиконанням зобов`язання порушено, тому воно підлягає судовому захисту. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст. 526, 530, 623, 624 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений у ньому строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані збитки. Крім того, відповідно до вимог ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором. Зазначені положення також відображені у вищезазначеному договорі поруки (а.с. 7). Тому вимога позивача про солідарне стягнення з відповідачів [PERSON] та [PERSON] заборгованості за кредитним договором № CМ-SMEB00/245/2008 від 23.04.2008 року пред'явлена законно та обґрунтовано. Водночас, позов підлягає частковому задоволенню, оскільки суд враховує, що відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Так, суд вважає, що заявлена сума пені дійсно значно перевищує суму завданих збитків позивачеві, а тому вона підлягає зменшенню до розміру, який на думку суду об'єктивно відповідатиме обставинам справи, а саме до розміру 50 % від суми заборгованості за кредитним договором, що становить 655413,65 грн. Тому позовні вимоги позивача про солідарне стягнення з відповідачів [PERSON] та [PERSON] заборгованості за кредитним договором № CМ-SMEB00/245/2008 від 23.04.2008 року у вказаному позивачем гривневому еквіваленті підлягають до задоволення з врахуванням зменшеної судом суми пені, відповідно позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Крім того, згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідачів слід стягнути в рівних частках на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем відповідно до платіжного доручення № 8935 від 11.11.2014 року сплачено судовий збір в розмірі 3 654 грн. (а.с. 18).

Outcome: partial