Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

ТОВ «Брокерська компанія «Кредитно-консультаційний центр» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором про надання інформаційних (консультаційних) послуг. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 29.01.2013 року між товариством та [PERSON] був укладений договір про надання інформаційних (консультаційних) послуг №ІК 29012013/2, відповідно до якого виконавець бере на себе зобов'язання надати інформаційно-консультаційні послуги, а саме: консультації щодо умов кредитування фізичних осіб кредитно-фінансовими установами України; підібрати організацію - кредитора для замовника згідно інформації, наданої замовником у письмовій заявці на оформлення кредиту; провести переговори з організаціями - кредиторами в інтересах замовника у рамках договору; узгодити з організацією-кредитором суму кредиту та строк надання кредиту, а також забезпечити організацію та супровід надання кредиту в організації - кредиторові, а замовник зобов'язується прийняти надані послуги та оплатити їх в порядку та на умовах, визначених договором. Зазначає, що на виконання умов договору, ТОВ «БК «Кредитно-консультаційний центр» було надано відповідні послуги, внаслідок чого 30.01.2013 року [PERSON] отримала кредит в розмірі 15000,00 грн. у відділенні ПАТ КБ «Надра» за адресою м. Луцьк вул. Л. Українки, 49 із терміном кредитування на 36 місяців. Вказує, що відповідно до умов договору вартість послуг становить 10% від суми отриманого кредиту, а тому відповідач має сплатити 1500 грн. за надані послуги. Проте, станом на 29.01.2014 року остання свої зобов'язання не виконала. В зв'язку з чим, просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Брокерська компанія «Кредитно-консультаційний центр» 1500 грн. заборгованості за надані послуги, 17880,00 грн. пені та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у заяві. Просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні, оскільки кредит оформляла самостійно. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.01.2013 року між ТзОВ «ФРІ ПЛЕЙС», нова назва якого є ТОВ «Брокерська компанія «Кредитно-консультаційний центр» та [PERSON] був укладений договір про надання інформаційних (консультаційних) послуг №ІК 29012013/2, відповідно до якого виконавець бере на себе зобов'язання надати інформаційно-консультаційні послуги, а саме: консультації щодо умов кредитування фізичних осіб кредитно-фінансовими установами України; підібрати організацію - кредитора для замовника згідно інформації, наданої замовником у письмовій заявці на оформлення кредиту; провести переговори з організаціями - кредиторами в інтересах замовника у рамках договору; узгодити з організацією-кредитором суму кредиту та строк надання кредиту, а також забезпечити організацію та супровід надання кредиту в організації - кредиторові, а замовник зобов'язується прийняти надані послуги та оплатити їх в порядку та на умовах, визначених договором (а.с. 4). Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Частиною 1 ст. 903 ЦК України передбачено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п. 2.2. договору, після сплати замовником вартості послуг, вказаних в пп. 1.2.1-1.2.5 він отримує інформацію щодо місця та часу оформлення кредиту в організації - кредиторі, істотних умов кредитування (сума, строк, відсоткова ставка за кредитом). В окремих випадках, за узгодженням з виконавцем, сплата послуг може бути проведена замовником після отримання кредитних коштів, але не пізніше одного робочого дня з дати оформлення кредиту. А у відповідності до п. 2.1. договору, вартість послуг, вказаних у пп. 1.2.1-1.2.5., договору складає 10 (десять) відсотків від суми кредиту отриманого замовником (а.с. 4). При цьому, згідно п. 3.3.2 договору замовник зобов'язаний прийняти послуги та своєчасно сплатити за надані послуги, що передбачені договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Як встановлено в судовому засіданні, на виконання умов договору, ТОВ «БК «Кредитно-консультаційний центр» було надано відповідні послуги, внаслідок чого 30.01.2013 року [PERSON] отримала кредит в розмірі 15000,00 грн. у відділенні ПАТ КБ «Надра» за адресою м. Луцьк вул. Л. Українки, 49 із терміном кредитування на 36 місяців, що підтверджується додатком № 1 до договору про надання інформаційних (консультаційних) послуг (а.с. 5) та інформацією щодо кредиту (а.с. 6). Таким чином, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов в цій частині підставний та підлягає до задоволення і з відповідача слід стягнути 1500,00 грн. заборгованості за надані послуги. Крім цього, на думку суду, підлягає до часткового задоволення вимоги позивача щодо стягнення нарахованої пені. Як вбачається з розрахунку пені, станом на 29.01.2014 року позивачем нараховано її в розмірі 16380,00 грн. (а.с. 9). Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. А тому, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача 1500,00 грн. заборгованості за кредитним договором та в такому ж розмірі пеню, оскільки нарахована позивачем сума значно перевищує розмір основної заборгованості. При цьому, суд зважає і на інші обставини, які мають істотне значення - відсутність доходів у відповідача та наявність у неї на утриманні непрацездатної матері. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимога позивача про відшкодування відповідачем судових витрат також підлягає до задоволення. Враховуючи вищенаведене, на підставі ст.ст. 8, 10, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 526, 551, 901, 903 ЦК України, суд, -

Outcome: partial