Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

ТОВ «Колекторська компанія «Вердикт» в інтересах Публічного акціонерного товариства «ДельтаБанк» звернулася до Сєвєродонецького міського суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на наступне. 12.12.2005 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступник AT«УкрСиббанк») та [PERSON], був укладений кредитний договір № ЮМК-306/2005, згідно з умовами якого Банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 54 995,00 гривень з розрахунку 17,00 % річних на з кінцевим терміном повернення 12.12.2009р. 08.12.2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, AT «УкрСиббанк» передає (відступає) AT «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого AT«Дельта Банк» замінює AT«УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від AT«УкрСиббанк» до AT «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до AT «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість AT«УкрСиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Отже, відповідно до вищевказаного Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами AT«Дельта Банк» набув права вимоги по кредитному договору. Відповідно до п.1.2.2 кредитного договору Відповідач взяв на себе зобов'язання у будь-якому випадку повернути Банку кредит у повному обсязі в термін, встановлений графіком погашення кредиту (Додаток №1 до Договору), але не пізніше 12.12.2009р. Відповідно до п.1.3.3 період нарахування процентів починається з дня фактичного надання кредитних коштів в перший період, а в наступному - з першого календарного дня поточного місяця і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. Проценти нараховуються за методом «факт/360», при цьому проценти нараховуються на суму кредиту, що фактично наданий Банком Позичальнику і яка ще не повернута. Для розрахунку процентів день надання та день погашення кредиту вважається одним днем. Відповідно до п.1.3.4 Договору термін сплати процентів - з 01 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за яким вони були нараховані. Виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором забезпечується порукою відповідно до укладеного Договору поруки № 236313 від 28 листопада 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] (Поручитель), згідно з яким Поручитель поручається перед Кредитором за виконання Боржником зобов'язань за кредитним договором № ЮМК-306/2005 від 12.12.2005 року. Відповідальність поручителя настає у випадку невиконання боржником зобов'язань за Договором. Поручитель і боржник несуть перед кредитором солідарну відповідальність. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує протягом тривалого часу, про що неодноразово повідомлявся в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов'язань згідно умов кредитного договору. Однак зобов'язання не виконані, у зв'язку з чим, станом на 12.12.2012 року за відповідачем наявна заборгованість у сумі: 74450,93 грн., яка складається з: тіло кредиту - 20310, 12 грн.; сума заборгованості за відсотками - 24894,24 грн.; пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань - 29246,57 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, до суду подав клопотання, в якому просив справу розглянути за його відсутності, просив позов задовольнити у повному обсязі. В судовому засіданні представник першого відповідача [PERSON] - [PERSON], заперечував проти задоволення позову, просив суд у задоволенні позову відмовити у зв'язку з тим, що позивачем пропущений строк позовної давності, а також у зв'язку з тим, що в 2010 році рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області з відповідачів на користь позивача вже була стягнута сума заборгованості за спірним договором. Другий відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Вислухавши представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. З досліджених в судовому засіданні матеріалів справи вбачається, що 12.12.2005 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступник AT«УкрСиббанк») та [PERSON] був укладений кредитний договір № ЮМК-306/2005. Згідно з пунктом 1.1 вищевказаного Договору позивач (за Договором - Банк) зобов'язується надати відповідачу (Позичальнику), а відповідач (Позичальник) зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути позивачу (Банку) кредит (грошові кошти) у національній валюті в сумі 54 995, 00 грн. та сплатити проценти, комісії в порядку і на умовах, визначених цим Договором. Кінцевий термін повернення грошових коштів сторонами кредитного договору визначений 12.12.2009 р. Відповідно до п. 1.3.3 кредитного договору проценти нараховуються щомісячно, в останній робочий день поточного місяця, за методом «факт/360». Відповідно до п. 3.4 кредитного договору позичальник взяв на себе зобов'язання щомісячно здійснювати погашення кредиту та процентів за користування кредитними коштами у строки та в розмірах встановлених Договором. Виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором забезпечується порукою відповідно до укладеного Договору поруки № 236313 від 28 листопада 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] (Поручитель), згідно з яким Поручитель поручається перед Кредитором за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором № ЮМК-306/2005 від 12.12.2005 року. Відповідальність поручителя настає у випадку невиконання боржником зобов'язань за Договором. Поручитель і боржник несуть перед кредитором солідарну відповідальність. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконував протягом тривалого часу, про що неодноразово повідомлявся в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов'язань згідно з умовами кредитного договору, у зв'язку з чим станом на 12.12.2012 року за [PERSON] наявна заборгованість у сумі: 74 450, 93 грн., яка складається з: тіло кредиту - 20 310, 12 грн.; сума заборгованості за відсотками складає 24 894, 24 грн.; пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань - 29 246, 57 грн. 08.12.2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, AT «УкрСиббанк» передає (відступає) AT «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого AT «Дельта Банк» замінює AT «УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від AT «УкрСиббанк» до AT «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до AT «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість AT «УкрСиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Таким чином, з матеріалів справи встановлено, що у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України у зобов'язанні [PERSON] та [PERSON] перед AT «УкрСиббанк» кредитор був замінений іншою особою - AT«Дельта Банк», внаслідок передання AT «УкрСиббанк» AT «Дельта Банк» своїх прав за правочином (відступлення права вимоги), про що між ними був укладений письмовий договір, а також направлене боржнику письмове повідомлення. Тому, в даному випадку, суд вважає обґрунтованим та законним звернення AT «Дельта Банк» до суду з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за невиконання зобов'язання за кредитним договором. Таким чином, з матеріалів справи встановлено, що відповідачі свої зобов'язання за кредитним договором перед позивачем не виконали і суму боргу у передбачений договором строк не повернули. Представник відповідача [PERSON] у своїх запереченнях проти позову посилається на заочне рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 14.06.2010 року, згідно із яким з відповідачів на користь позивача по спірному кредитному договору стягнуто суму заборгованості. Суд вважає необґрунтованим зазначене посилання представника відповідача, адже із вказаного рішення суду вбачається, що, по-перше, зазначена сума заборгованості є такою, що утворилася станом на 15.06.2009 року, в той час як за даним позовом позивач просить стягнути суми заборгованості за кредитом та відсотками, що утворилися в період з 12.12.2009 року по 12.12.2012 року, а по-друге, наявність рішення суду за відсутності реального виконання боржником свого зобов'язання (добровільного чи примусового) не свідчить про припинення договірних правовідносин між сторонами та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання, а також не позбавляє кредитора права на отримання відсотків за користування кредитом. За таких обставин, суд вважає доведеним факт наявності заборгованості відповідачів [PERSON] та [PERSON] перед позивачем AT «Дельта Банк», згідно з кредитним договором № ЮМК-306/2005 від 12.12.2005 року. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п.п. 1.2.2 кредитного договору № ЮМК-306/2005 від 12.12.2005 року та графіку погашення кредиту, який є додатком № 1 до вказаного договору, відповідач зобов'язався повернути кредит у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди сторін або до вказаного терміну (достроково) відповідно до умов розділу ІІ цього договору на підставі будь-якого з п.п. 2.3, 5.3, 5.5, 5.6, 5.8, 5.10, 5.11, 7.4, 9.2 цього договору. Таким чином, графіком платежів, який є складовою частиною договору, погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями. Отже, поряд зі встановленням строку дії договору сторони встановили і строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання, згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК України, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] перестала виконувати свої щомісячні зобов'язання з погашення кредиту та процентів за користування кредитом значно раніше, ніж строк дії договору сплив 12.12.2009 року, коли, на думку суду, позивач і довідався про порушення свого права, у той час як з вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором позивач звернувся за межами трирічного строку позовної давності - 11 грудня 2012 року, про що свідчить поштовий штамп на конверті, який додано до позовної заяви. Статтею 257 ЦК України встановлено загальний строк позовної давності у три роки, який підлягає застосуванню до вимог, які є предметом заявленого позову. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг строку позовної давності починається зі спливом строку виконання. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, передбачені ст.ст. 252-255 ЦК України. Відповідно до ст. 262 ЦК України заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Оскільки умовами договору встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його сплати. Таким чином, оскільки за умовами договору погашення кредиту та сплата процентів повинні здійснюватися позичальником у терміни, встановлені графіком погашення кредиту, тобто останній платіж мав бути здійснений 11.12.2012 року, то початок позовної давності необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного з цих зобов'язань. Аналогічну позицію з цього приводу висловив і Верховний Суд України у Постанові № 6-116 цс13 від 06.11.2013 року. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Оскільки відповідачем було подано письмову заяву про застосування строків позовної давності та відмову у задоволенні позову з цих підстав, суд вважає за необхідне у задоволенні позову ТОВ «Колекторська компанія «Вердикт» в інтересах Публічного акціонерного товариства «ДельтаБанк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити у зв'язку зі спливом позовної давності.

Outcome: dismissed