Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 20 січня 2012 року Драгомирчанською сільською радою Тисменицького району Івано-Франківської області, актовий запис №1, після розірвання шлюбу залишити проживати з нею дочку [PERSON] , [INFO] , стягнути з відповідача на її користь витрати по сплаті судового збору. Свої вимоги\~мотивує тим,\~що зчоловіком шлюб вони зареєстрували в Драгомирчанській сільській раді Тисменицького району Івано-Франківської області 20.01.2012, актовий запис за №1. Від даного шлюбу у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх трьох років їх сімейні стосунки ускладнилися, почались непорозуміння, які переростали в суперечки. Вона втратила довіру до відповідача, останній перестав цікавитися сімейними справами, став байдужим до неї. Як виявилось причиною таких змін є те, що чоловік зраджує їй в подружній вірності, в чому вона мала можливість сама переконатися. За таких обставин жити з ним не бажає, інтерес до нього вона втратила, як і втрачено між ними почуття любові, поваги, що є основою сім`ї. Продовжувати сімейні відносини не має змісту і не доцільно, оскільки сім`я їх розпалась остаточно. На даний час вони проживають окремо і не підтримують ніяких сімейних стосунків, їх шлюб носить лише формальний характер. На розірвання шлюбу чоловік згідний. За наведених обставин є всі підстави для розірвання шлюбу, після чого вона бажає і надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] ». Спільно придбане майно має намір поділити в добровільному порядку. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила розірвати шлюб, дочку залишити з нею, прізвище чоловіка їй не змінювати та стягнути з відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору. Пояснила, що їхня дитина проживає разом з нею, заперечень з даного приводу відповідач не тільки має, а й особливо не цікавиться дочкою, її станом здоров`я, телефонує вкрай рідко. З вересня 2020 року вони не живуть разом. До того часу відповідач часто їздив на Схід, але коли приїжджав постійно переписувався з іншими жінками. Між ними почалися недовіра, сварки. Чоловік постійно затримувався з роботи, у присутності дитини починав конфлікти, під час яких погрожував щось з собою зробити, а також вчиняв неприйнятні дії, які породжували у неї та дитини страх. Вона неодноразово пробачала такі його дії, намагалася зберегти сім`ю, вони мирилися, але потім знову все продовжувалося, тому ситуацію змінити не вдалося. Відповідач їздив на роботу на два місяці, потім приїждав додому, однак востаннє він поїхав у вересні 2020 року і більше додому не приїжджав. В даний час вони практично не спілкуються, за останній місяць він жодного разу ні до неї, ні до дитини не дзвонив. Перед самим засіданням зателефонував, але повідомити, коли приїде не захотів, а тільки вказав, що «вона сама побачить, коли приїде». Наголосила, що за таких умов зберегти їх сім`ю неможливо. Відповідач знав про справу, мав можливість приїхати, проте вирішив залишитися на роботі. Не заперечила проти ухвалення заочного рішення. Відповідач правом на подання відзиву не скористався, в судове засідання повторно не з`явився, причин неявки не повідомив. Спір між сторонами не вирішений. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 20.01.2021 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 18 лютого 2021 року на електронну адресу суду від відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з його відрядженням та виконанням службового завдання на території проведення ООС в Донецькій області (а.с.13), яка протокольною формою ухвали задоволена, судове засідання відкладено на 09.03.2021. 9 березня 2021 року та 31 березня 2021 року відповідач у судове засідання не з`явився, відзиву, будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань, жодних доказів на спростування обґрунтувань позивачки суду не надав, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, на підтвердження чого в матеріалах справи наявні рекомендовані повідомлення про направлення почтових відправлень за адресою, вказаною ним у письмовій заяві, та шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному сайті Судової влади України. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідач, хоча і був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`являвся, причин неявки не повідомляв, відзиву на позов не подавав, позивачка не заперечила проти заочного розгляду справи, а тому протокольною формою ухвали від 31.03.2021 суд постановив провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: сторони по справі перебувають у шлюбі з 20 січня 2012 року, який зареєстрований Драгомирчанською сільською радою Тисменицького району Івано-Франківської області, актовий запис №1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 20.01.2012 виконкомом Драгомирчанської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області (а.с.7). Як свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 10.08.2012, 01 серпня 2012 року за час шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON] , про що виконавчим комітетом Надіївської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області було зроблено відповідний актовий запис №6 (а.с.8). З вересня 2020 року сторони проживають окремо, не ведуть спільне господарство та не підтримують подружніх відносин. Спір з приводу визначення місця проживання дитини відсутній. Між сторонами виник спір з приводу розірвання шлюбу, який вони, враховуючи наявність малолітньої дитини, не можуть розірвати в позасудовому порядку. Оцінка суду: вивчивши зміст позовної заяви, вислухавши позивачку, дослідивши докази, які надані на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, між ними на грунті ревнощів почали виникати конфлікти, скандали, які призвели до фактичного припинення подружніх відносин. Шість місяців сторони проживають окремо, позивачка не бажає зберігати сім`ю за умов, які склалися між подружжям, відповідач заперечень з даного приводу не подавав, тому відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Позивачка просить\~малолітню дочку\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~залишити проживати\~з нею,\~проти чого\~жодних заперечень\~з даного\~приводу від\~відповідача також\~не поступало\~та після розірвання шлюбу прізвище чоловіка [PERSON] їй не змінювати, що відповідно до ст. 113 СК України, є її правом після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Виходячи з\~цього,\~суд\~вважає\~за необхідне\~позов\~задовольнити повністю,\~шлюб\~між\~сторонами розірвати,\~малолітню дочку залишити проживати з матір`ю, позивачкою по справі, якій прізвище чоловіка після розірвання шлюбу залишити без змін. Розподіл судових витрат: питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивачка понесла у зв`язку з розглядом справи, остання відносить оплату судового збору у розмірі 908 грн, що підтверджується квитанцією (а.с.3) Враховуючи, що відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, то з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений нею судовий збір в розмірі 908 гривень. На підставі викладеного, ст.ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113, 114 СК України,

Outcome: approved