Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (далі - позивач, ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія») звернулося до суду із позовом до [PERSON], (далі -відповідач), вказавши третьою особою без самостійних вимог [PERSON], в якому просило в рахунок погашення заборгованості відповідача за кредитним договором № 014/2080/85/223342046 від 14.01.2008 року у розмірі 25 600 471,10 грн., з них: заборгованість за кредитом 11 653 457,67 грн., заборгованість за відсотками - 13 947 014,43 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором б/н від 14.01.2008 року, укладеного між Відкритим акціонерним товариством «Райфайзен Банк Аваль» та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу Київської області Лисенко Л.В., та зареєстрований в реєстрі за № 79, а саме земельну ділянку загальною плошею 4,5816 га., цільове призначення якої для будівництва і обслуговрання житлового будинку, що розташована за адресою: Київська область, Макарівський район, Гружчанська сільська Рада, кадастровий номер - [NUMBER], яка належить [PERSON] на праві власності, шляхом надання ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» права на продаж предмета іпотеки будь-якій особі покупцеві в порядку, визначеному ст. 38 Закону України «Про іпотеку». В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 14.01.2008 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (надалі - Банк) та [PERSON], (надалі - Боржник/Позичальник) було укладено кредитний договір № 014/2080/85/223342046 (надалі - Кредитний договір), відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику кредит в іноземній валюті у розмірі 448 000,00 дол. США, а Позичальник зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 14.01.2028 року. Для забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за Кредитним договором між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON], було уклалено Договір іпотеки б/н., посвідчений 14.01. 2008 року приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу Київської області Лисенко Л.В., зареєстрований в реєстрі за номером 79. Відповідно до умов Договору іпотеки предметом іпотеки є нерухоме майно - земельна ділянка загальною площею 4.5816 га., цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, що розташована за адресом: Київська область, Макарівський район, Гружчанська сільська Рада, кадастровий номер - [NUMBER] (надалі - Предмет іпотеки). В подальшому, 29.06.2017 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та Публічним акціонерним товариством «Комерційний Індустріальний Банк» було укладено Договір відступлення права вимоги № 114/42, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 014/2080/85/223342046 від 14.01.2008 року, укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] перейшло до ПАТ «КІБ». 29.06.2017 року між ПАТ «КІБ» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було укладено Договір відступлення права вимоги № 114/42-ДГ, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 014/2080/85/223342046 від 14.01.2008 року перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». Крім того, 29.06.2017 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «КІБ» укладено Договір про відступлення прав за договорами іпотеки, що посвідчено Юліним М.А., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованим за № 493, відповідно до якого право Іпотекодержателя за Іпотечним договором б/н (надалі - Договір іпотеки), який було укладено 14.01.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Райфайзен Банк Аваль» та [PERSON], посвідченим приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу Лисенко Л.В., та зареєстрований в реєстрі за № 79, перейшло до ПАТ «КІБ». 29.06.2017 року між ПАТ «КІБ» та ТОВ «ФК«Довіра та Гарантія» укладено Договір про відступлення прав за договорами іпотеки, що посвідчено Юдіним М.А., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованим за № 495, відповідно до якого право Іпотекодержателя за Договором іпотеки перейшло до позивача. Таким чином, позивач є єдиним власником всіх прав вимоги за вищезазначеним Кредитним та Іпотечним договорами, у тому числі прав на отримання всіх платежів, передбачених цими Договорами. Позичальником належним чином не виконувались обов'язки щодо повернення кредитних коштів, у зв'язку з чим Банк звернувся з позовом про стягнення заборгованості. Рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 16.01.2012 року по справі № 2/2303/43/2012 вирішено стягнути солідарно з [PERSON], та [PERSON], на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором №014/2080/85/223342046 від 14.01.2008 року у розмірі 7 244 382, 43 грн., а також судовий збір у сумі 2823 грн. Станом на день звернення до суду із цим позовом заборгованість не погашена, а заборгованість перед новим кредитором складає 25 600 471,10 грн., станом на 29.06.2017 року, яка складається з: заборгованості за кредитом - 11 653 457,67 грн., заборгованості за відсотками - 13 947 014,43 грн. Зазначений розмір заборгованості підтверджується витягом з реєстру боржників до Договору відступлення права вимоги № 114/42-ДГ від 29.06.2017 року. Враховуючи викладене, посилаючись на ст. 33 Закону України «Про іпотеку» позивач звернувся до суду з метою задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у судовому порядку. Ухвалою суду від 14.12.2018 року позовну заяву ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Встановлено відповідачам 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копію ухвали суду від 14.01.2019 року та позовну заяву з додатками відповідач не отримала. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №0800104373476 адресат за адресою реєстрації не проживає. Згідно п. 4 ч. 7 ст. 128 ЦПК України особа вважається належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи. Копію ухвали суду від 14.01.2019 року та позовну заяву з додатками третя особа не отримала. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №080010437450 адресат за адресою реєстрації не проживає. Згідно п. 4 ч. 7 ст. 128 ЦПК України особа вважається належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи. У встановлений судом строк на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву, письмових пояснень учасники справи не надали, а тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справі, суд встановив, що 14.01.2008 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON], було укладено кредитний договір № 014/2080/85/223342046, відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику кредит в іноземній валюті у розмірі 448 000,00 дол. США, а Позичальник зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 14.01.2028 року. Для забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за Кредитним договором між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON], було уклалено Договір іпотеки б/н., посвідчений 14.01.2008 року приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу Київської області Лисенко Л.В., зареєстрований в реєстрі за номером 79. Відповідно до умов Договору іпотеки предметом іпотеки є нерухоме майно - земельна ділянка загальною площею 4.5816 га., цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, що розташована за адресом: Київська область, Макарівський район, Гружчанська сільська Рада, кадастровий номер - [NUMBER] (надалі - Предмет іпотеки). Як передбачено ст. 8 Договору іпотеки у разі невиконання чи неналежного виконання всіх або окремих зобов'язань, що забезпечені іпотекою згідно зі ст. 2 цього Договору, Іпотекодержатель має право звернути стягнення на Предмет іпотеки і задовольнити свої вимоги за рахунок Предмета іпотеки. Згідно п. 8.3 Договору Іпотеки за вибором Іпотекодержателя застосовується один із наведених нижче способів звернення стягнення на Предмет іпотеки та задоволення вимог Іпотекодержателя: за рішенням суду; у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса; згідно із договором про задоволення вимог Іпотекодержателя, викладеним у п. 8.4, 8.5 цього Договору. Як передбачено п. 8.4 Договору Іпотеки звернення стягнення на Предмет Іпотеки може здійснюватися у позасудовому порядку шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на Предмет Іпотеки у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку». Іпотекодержатель зобов'язаний не менш ніж за 30 календарних днів для прийняття Предмету іпотеки у власність письмово повідомити Іпотекодавця про своє рішення. Договір про задоволення вимог Іпотекодержателя, укладений шляхом цього застереження у Договорі, є підставою для реєстрації права власності Іпотекодержателя на предмет іпотеки. Право Іпотекодержателя зареєструвати право власності на Предмет іпотеки на підставі положень цього пункту договору є безумовним. Згідно п. 8.5 Договору Іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватися у позасудовому порядку шляхом продажу Іпотекодержателем Предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу. 29.06.2017 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та Публічним акціонерним товариством «Комерційний Індустріальний Банк» було укладено Договір відступлення права вимоги № 114/42, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 014/2080/85/223342046 від 14.01.2008 року, укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] перейшло до ПАТ «КІБ». 29.06.2017 року між ПАТ «КІБ» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було укладено Договір відступлення права вимоги № 114/42-ДГ, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 014/2080/85/223342046 від 14.01.2008 року перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». Крім того, 29.06.2017 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «КІБ» укладено Договір про відступлення прав за договорами іпотеки, що посвідчено Юліним М.А., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованим за № 493, відповідно до якого право Іпотекодержателя за Іпотечним договором б/н (надалі - Договір іпотеки), який було укладено 14.01.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Райфайзен Банк Аваль» та [PERSON], посвідченим приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу Лисенко Л.В., та зареєстрований в реєстрі за № 79, перейшло до ПАТ «КІБ». 29.06.2017 року між ПАТ «КІБ» та ТОВ «ФК«Довіра та Гарантія» укладено Договір про відступлення прав за договорами іпотеки, що посвідчено Юдіним М.А., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованим за № 495, відповідно до якого право Іпотекодержателя за Договором іпотеки перейшло до позивача. Таким чином, позивач є єдиним власником всіх прав вимоги за вищезазначеним Кредитним та Іпотечним договорами, у тому числі прав на отримання всіх платежів, передбачених цими Договорами. Позичальником належним чином не виконувались обов'язки щодо повернення кредитних коштів, у зв'язку з чим Банк звернувся з позовом про стягнення заборгованості. Рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 16.01.2012 року по справі № 2/2303/43/2012 вирішено стягнути солідарно з [PERSON], та [PERSON], на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором №014/2080/85/223342046 від 14.01.2008 року у розмірі 7 244 382, 43 грн., а також судовий збір у сумі 2823 грн. Позивач вказав, а відповідач не скористався правом заперечити, що станом на день звернення до суду із цим позовом заборгованість не погашена, а заборгованість перед новим кредитором складає 25600471,10 грн., станом на 29.06.2017 року, яка складається з: заборгованості за кредитом - 11 653 457,67 грн., заборгованості за відсотками - 13 947 014,43 грн., що також підтверджується витягом з реєстру боржників до Договору відступлення права вимоги № 114/42-ДГ від 29.06.2017 року. Вирішуючи позовні вимоги ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» щодо звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом надання позивачеві права на продаж предмета іпотеки будь-якій особі, суд керується наступним. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; одностороння відмова від зобов'язання або од¬ностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Коде¬ксу. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Законом України «Про іпотеку» передбачено три способи захисту задоволення забезпечених іпотекою вимог кредитора шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий (на підставі рішення суду), два позасудові - на підставі виконавчого напису нотаріуса та на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя. Сам договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, що передбачає передачу іпотекодержателю права власності, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно. У ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно із ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 628 ЦК України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Пунктом 8.3 вищезазначеного іпотечного договору визначено, що звернення стягнення здійснюється на підставі: рішення суду; виконавчого напису нотаріуса; або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Іпотечний договір містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя (п. 8.4, 8.5 договору іпотеки), яке передбачає звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку. Сторони, підписавши іпотечний договір, обумовили всі його умови, у тому числі вирішили питання щодо позасудового врегулювання спору. Щодо порядку звернення стягнення на предмет іпотеки Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 21 березня 2018 року у справі №14-38цс18 дійшла наступного правого висновку. У статті 12 Закону України «Про іпотеку» визначено, що в разі порушення іпотекодавцем обов'язків, установлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Стаття 33 цього Закону передбачає, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, установлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Тобто, законом передбачено чітко визначені способи звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання чи неналежного виконання забезпеченого іпотекою зобов'язання. Згідно зі статтею 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку»; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. Отже, сторони в договорі чи відповідному застереженні можуть передбачити як передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в позасудовому порядку, так і надання іпотекодержателю права від свого імені продати предмет іпотеки як за рішенням суду, так і на підставі відповідного застереження в договорі про задоволення вимог іпотекодержателя чи застереження в іпотечному договорі на підставі договору купівлі-продажу. Стаття 37 Закону України «Про іпотеку» не містить можливості визнання права власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем за рішенням суду. Відповідно до цієї статті іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржене іпотекодавцем у суді. Таким чином, чинним законодавством передбачене право оспорити в суді державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки набутого в позасудовому порядку. Для реалізації іпотекодержателем позасудового способу звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу будь-якій третій особі за загальним правилом необхідні тільки воля та вчинення дій з боку іпотекодержателя. Враховуючи викладене, оскільки позивачем не надано будь-яких доказів наявності перешкод здійснити продаж предмета іпотеки будь-якій третій особі на підставі п. 8.5 Договору Іпотеки, вказаний спосіб задоволення вимог Іпотекодержателя є виключно позасудовим, який сторони самостійно визначили у договорі, з урахуванням вимог ст. 328, 335, 392 ЦК України та статей 36, 37 Закону України «Про іпотеку» у задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України у разі відмови у задоволенні позову судові витрати стягненню з відповідача не підлягають. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: dismissed