overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу з 26 червня 1993 року. Від шлюбу спільних дітей не мають. З позовом до суду звернулася позивачка і просить розірвати шлюбні відносини. Сім'я фактично не існує, спільне господарство не ведеться. Шлюб припинено з середини травня 2013 року. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки.Спір про розподіл майна відсутній. На даний час сторони мешкають кожен окремо з майбутніми членами сім'ї і мають намір на створення другої сім'ї. Позивач в судове засідання не з'явилася , але надала до суду письмову заяву в якій просить розглянути справу без її участі. На задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав до суду письмову заяву в якій просить розглянути справу без його участі. Проти задоволеннн позовних вимог не заперечує. Суд, вивчивши письмову заяву позивача та відповідача , з проханням розірвати шлюбні відносини, надану до суду позивачкою,і наполяганні на задоволенні позовних вимог, вважає за доцільне позовну заяву задовольнити. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згіднозі ст. 24 СК України шлюбґрунтуєтьсянавільнійзгодіжінки та чоловіка. Примушуванняжінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якоючоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 105 ч.3, 112, 113, 114 ч.2 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу з 27 квітня 1996 року. Від спільного життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу вказавши, що подружнє життя з відповідачем не склалося з причини втрати взаєморозуміння. Сімейні стосунки з відповідачем не підтримують, шлюбні відносини припинені, спільно не проживають. Вважає, що подальше спільне життя неможливе, сім'я фактично розпалася. Просить розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач позов визнала, не заперечує проти розірвання шлюбу, надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані докази, суд вважає позов, таким який підлягає задоволенню із наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що вказані позивачем доводи є обґрунтованими, подружжя шлюбні відносини не підтримують, спільно не проживають, подальше спільне проживання та збереження сім'ї є неможливим, тому є підстави для розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу з 28 серпня 2004 року. Мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що, сім'я розпалася з причини взаємного непорозуміння, сумісне господарство не ведеться, примирення бути не можливо. У судовому засіданні позивач наполягав на позові, просив розірвати шлюб, пояснивши, що примирення бути неможливо. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON]. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу з 29.04.2006 року Від спільного мешкання мають дитину [PERSON],[INFO]. До суду звернувся позивач про розірвання шлюбу. Сім'я фактично не існує,подружні стосунки не існують з лютого 2011 року спільне господарство не ведеться., шлюб фактично припинено, почуття любові друг до друга відсутні, абсолютно різні погляди на сімейне життя. Позивач в судове засідання не з'явилася, але надала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. На задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позову не заперечує. Суд, вивчивши письмові заяви, про розірвання шлюбу, надані до суду сторонами і на поляганні на задоволенні позовних вимог, вивчивши матеріали позовної заяви, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 105 ч.3, 112, 113, 114 ч.2 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу з 29 серпня 1997 року. Мають неповнолітніх синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] . Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що, сім'я розпалася з причини взаємного непорозуміння, сумісне господарство не ведеться, примирення бути не можливо. Між ними вирішено питання, щодо проживання неповнолітніх дітей. У судовому засіданні позивачка надала пояснення згідно позовної заяви та просила розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON]. Відповідач у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі та не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, вивчивши заяви сторін та матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу з 30 вересня 2000 року. Від спільного життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу вказавши, що подружнє життя з відповідачем не склалося з причини втрати взаєморозуміння. Сімейні стосунки з відповідачем не підтримують, шлюбні відносини припинені, спільно не проживають. Вважає, що подальше спільне життя неможливе, сім'я фактично розпалася. Просить розірвати шлюб з відповідачем, та стягнути судові витрати. Відповідач позов визнав не заперечує проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає позов, таким який підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що вказані позивачем доводи є обґрунтованими, подружжя шлюбні відносини не підтримують, спільно не проживають, подальше спільне проживання та збереження сім'ї є неможливим, тому є підстави для розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу з 30 вересня 2010 року. Від спільного життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу вказавши, що подружнє життя з відповідачем не склалося з причини втрати взаєморозуміння. Сімейні стосунки з відповідачем не підтримують, шлюбні відносини припинені, спільно не проживають. Вважає, що подальше спільне життя неможливе, сім'я фактично розпалася. Просить розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач позов визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши надані докази, суд вважає позов, таким який підлягає задоволенню із наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що вказані позивачем доводи є обґрунтованими, подружжя шлюбні відносини не підтримують, спільно не проживають, подальше спільне проживання та збереження сім'ї є неможливим, тому є підстави для розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу з 30 жовтня 2010 року. Від спільного життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу вказавши, що подружнє життя з відповідачем не склалося з причини втрати взаєморозуміння. Сімейні стосунки з відповідачем не підтримують, шлюбні відносини припинені, спільно не проживають. Вважає, що подальше спільне життя неможливе, сім'я фактично розпалася. Просить розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач позов визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши надані докази, суд вважає позов, таким який підлягає задоволенню із наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що вказані позивачем доводи є обґрунтованими, подружжя шлюбні відносини не підтримують, спільно не проживають, подальше спільне проживання та збереження сім'ї є неможливим, тому є підстави для розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу з 5 грудня 1996 року. Шлюб зареєстровано у Виконавчому комітеті Вахрушевської міської ради м. Красний Луч Луганської області, актовий запис №110, дошлюбне прізвище відповідачки «[PERSON]». Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, між ними відсутнє взаємне почуття та порозуміння, шлюбні стосунки не підтримують. Оскільки відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, позивач бажає, щоб вона платила аліменти за рішенням суду, тому просить стягнути на його користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня подання позовної заяви. Позивач надав суду заяву, у якій просить суд розглянути справу за його відсутності, на позовних вимогах наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений про день, час та місце слухання справи належним чином, про що свідчить його розписка. Причин своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, що беруть участь у справі, або у разі, коли відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, що беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального пристрою не проводиться. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Оскільки сторони не ведуть сумісного господарства, в родині відсутнє порозуміння, втрачено взаємні почуття, - дану сім`ю зберегти не можливо. Відповідно до ст. 180-183 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Батьківство відповідача відносно [PERSON], [INFO] підтверджується матеріалами справи - свідоцтвом про народження від 03.06.2008 року, серії [NUMBER], актовий запис №15. Батьківство відповідача відносно [PERSON], [INFO] підтверджується матеріалами справи - свідоцтвом про народження від 11.10.2000 року, серії [NUMBER], актовий запис № 62. Батьківство відповідача відносно [PERSON], [INFO] підтверджується матеріалами справи - свідоцтвом про народження від 05.06.1998 року, серії [NUMBER], актовий запис № 47. На підставі викладено,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу з 7 березня 2001 року Шлюб було зареєстровано Новоолександрівською сільською радою Троїцького району Луганської області. Від шлюбу мають неповнолітні доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини не с клалися із-за непорозуміння друг друга. Разом з відповідачкою не проживає з листопада 2013 року. Позивач мешкає на даний час в цивільному шлюбі з другою жінкою і бажає зареєструвати шлюбні відносини. Спору майнового характеру не мають, спору по утриманні доньки відсутні. Шлюбні відносини поновити не можливо. Суд дослідивши матеріали справи, бере до уваги заяву про розгляд його справи за його відсутності і просить задовольнити позовні вимоги, вважає можливим задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідно\~\~ до\~ст. 112 ч.2 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання\~\~ шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,\~\~ інтересам\~\~ їхніх\~\~ дітей,\~\~ що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2\~ст.114 Сімейного кодексу України\~-\~\~ у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до\~ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.\~\~ Оскільки відповідачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його. Згідно з ч. 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.\~105\~ч.3,\~112,\~113,\~114\~ч.2\~СК України,

Outcome: approved