Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

Тернопільським міськрайонним судом 13 червня 2016 року ухвалено рішення, яким було задоволено позов [PERSON], [PERSON] до [PERSON], Виконавчого комітету Тернопільської міської ради, третіх осіб [PERSON], Реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції та вирішено:Поновити позивачам строк звернення до суду. \~Визнати недійсним свідоцтво про право власності серії САВ №363460 на 3/11 частин нежитлового приміщення промислового магазину в м.Тернопіль, бул. Шевченка, 33/23 а, яке видано виконавчим комітетом Тернопільської міської ради 20.11.2007 року на ім'я [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради №1565 від 17.10.2007 року. \~Скасувати реєстрацію права власності на 3/11 частин нежитлового приміщення промислового магазину в м.Тернопіль, вул. Шевченка, 33/23а на ім'я [PERSON], яка проведена 09.12.2013 року на підставі свідоцтва про право власності серії САВ №363460 від 20.11.2007 року, номер запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - 3751670. Заявник [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення суду, оскільки при ухваленні рішення, судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат між сторонами, а саме стягнення з відповідачів в користь позивачів понесених ними судових витрат на сплату судового збору за подання позовної заяви в розмірі 1000 грн., які були сплачені [PERSON], 275,61 грн. сплачених [PERSON] за подання заяви про забезпечення позову, яка була задоволена ухвалою суду від 23.03.2016 року та витрат за подання оголошення в газету «Свобода» в сумі 50 грн. повязаних з викликом відповідача [PERSON] в судове засідання. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи під час звернення до суду з позовною заявою 16.03.2015 року [PERSON] було заявлено чотири позовні вимоги немайнового характеру та сплачено судовий збір в розмірі 1000,00 грн. В ході судового розгляду справи позивачами [PERSON], [PERSON] подано заяву про зменшення позовних вимог згідно якої позивачами заявлено лише дві вимоги немайнового характеру. 23.03.2016 року позивачами [PERSON], [PERSON] подано до суду заяву про забезпечення позову до якої долучено квитанцію про сплату [PERSON] судового збору в розмірі 275,61 грн. Ухвалою суду від 23.03.2016 року частково задоволено заяву [PERSON], [PERSON] та в порядку забезпечення позову накладено заборону відчуження приміщення №23а по бульвару Шевченка, №33 в м. Тернополі, що належить[PERSON] (вул. Львівська, 7/80 м. Тернопіль). 01 січня 2015 року в газеті «Свобода» опубліковано оголошення про виклик в судове засідання на 12.01.2015 року о 15 год. 45 хв. третьої особи [PERSON] по справі за позовом [PERSON], [PERSON] (Головуючий суддя Грицак Р.М.) Оплату вартості опублікування оголошення в газеті «Свобода» здійснено позивачем [PERSON] в розмірі 50,00 грн., згідно квитанції від 28.12.2015 року. Враховуючи, вищенаведене, беручи до уваги, що рішенням суду задоволено дві позовні вимоги немайнового характеру вважаю, що з відповідача [PERSON] слід стягнути в користь [PERSON] 487 грн. 20 коп. та в користь [PERSON] 275 грн. 60 коп. судових витрат понесених на сплату судового збору. Одночасно зважаючи, що [PERSON] є третьою особою в даній справі та позовні вимог до нього заявлені не були, суд приходить до висновку, що в задоволенні вимог про стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] 50,00 грн. витрат повязаних з публікацією в пресі оголошення слід відмовити. На підставі наведеного,

Outcome: approved