Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивований тим, що 2 червня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (далі - ТОВ «ФК «ЦФР») та [PERSON] було укладено кредитний договір шляхом підписання відповідачем заяви № 3151870292 від 2 червня 2017 року. 26 червня 2019 року між ТОВ «ФК» ЦФР» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір відступлення права вимоги № 20190626, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до відповідача за зазначеним кредитним договором. Вказуючи, що у зв`язку з невиконанням відповідачем належним чином умов договору у нього станом на 26 червня 2019 року виникла заборгованість в розмірі 15002.31 грн, позивач просив стягнути з відповідача суму заборгованості та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений (а.с. 41, 42), 17 квітня 2020 року подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи, просив позов задовольнити та розглядати справу за його відсутності (а.с. 39). Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 43), про причини неявки суд не повідомляв, відзив на позов не подавав. Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ухвалою суду від 13 травня 2020 року постановлено проводити заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов до такого висновку. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором (частина перша статті 1056-1 ЦК України). Судом встановлено, що 2 червня 2017 року [PERSON] звернувся до ТОВ «ФК «ЦФР» із заявою № [NUMBER] на отримання кредиту, в якій було узгоджено суму кредиту в розмірі 11850 грн, строк дії договору (12 місяців), розмір початкового проценту (2 %), щомісячних (2,99 %) і річних (11,99 %) процентів за користування коштами, пені (0,3 % за кожен день прострочення виконання зобов`язань) та графік повернення кредитних коштів (а.с. 5-6). У заяві також передбачено, що [PERSON] доручив ТОВ «ФК «ЦФР» перерахувати за рахунок отримуваного ним кредиту 11850 гривень страхові платежі на користь ПАТ «Страхова компанія «ТАС» за договором страхування № 3151870292-С від 2 червня 2017 року та платіж за надані послуги на користь ТОВ «МайСейфеті». ТОВ «ФК «ЦФР», надавши відповідачу кредит, свої зобов`язання за договором виконало. Отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується платіжним дорученням № І120802814 від 2 червня 2017 року (а.с. 7). Наведені обставини свідчать про те, що між ТОВ «ФК «ЦФР» та [PERSON] виникли договірні зобов`язання, які випливають з кредитного договору, цей договір є укладеним відповідно до вимог статті 1054 ЦК України, оскільки передача грошей відбулася і сторонами кредитного договору було досягнуто згоди відносно всіх його істотних умов. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). У частині першій статті 516 ЦК України зазначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України). Відступлення права вимоги по суті - це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Частиною першою статті 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). З матеріалів справи видно, що 26 червня 2019 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір відступлення прав вимоги № 20190626 (а.с. 18-20). Відповідно до пункту 1.1 вказаного договору ТОВ «ФК «ЦФР» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «ФК «ЦФР» права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами, укладеними між ТОВ «ФК «ЦФР» і боржниками, зазначеними у Реєстрі боржників (портфель заборгованості) (а.с. 18-20). Згідно з пунктом 1.2. договору внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором ТОВ «ФК «ЄАПБ» заміняє ТОВ «ФК «ЦФР» у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та вказані у Реєстрі боржників, та набуває право грошових вимог ТОВ «ФК «ЦФР» за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами. Відповідач [PERSON] є в Реєстрі боржників і загальна сума його зобов`язань за кредитним договором № 3151870292 від 2 червня 2017 року становить 15002.31 грн (а.с. 21). Аналіз наведених норм матеріального права та обставин справи дає підстави для висновку, що позивач набув у встановленому законом порядку право вимоги до відповідача за кредитним договором № 3151870292 від 2 червня 2017 року, укладеним між ТОВ «ФК «ЦФР» та [PERSON] . З наданого позивачем розрахунку видно, що заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 3151870292 від 2 червня 2017 року станом на 26 червня 2019 року становить 15002.31 грн, з яких заборгованість за основною сумою боргу складає 5253.56 грн, заборгованість за річними процентами - 468.93 грн, заборгованість за щомісячними процентами - 3462,54 грн, заборгованість за пенею - 5817.28 грн (а.с. 13-15). За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, та відповідно до зазначених норм матеріального права суд дійшов висновку про наявність у розглядуваному випадку передбачених законом підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, оскільки останній порушив його умови, що виразилося у неналежному виконанні договірних зобов`язань, а саме - в простроченні платежів згідно з умовами договору та неповерненні кредитних коштів. У відповідності до вимог частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2102 грн. На підставі викладеного, статей 526, 530, 549, 551, 610, 611, 629, 634, 1048, 1054, 1056-1ЦК України та

Outcome: approved