Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-01 00:00:00

Страхова звернулася до суду із вищезазначеним позовом. Позивач посилається на те, що 30 грудня 2017 року між Страховою та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №АМ 124327 предметом якого є страхування автомобіля Тойота д.н.з. [NUMBER] . 04 червня 2018 року сталося ДТП за участю т/з Тойота та Сканія д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 17 липня 2018 року [PERSON] визнаний винуватим у вчиненні ДТП. На підставі страхових актів, розрахунків страхового відшкодування [PERSON] виплачено страхове відшкодування в розмірі 79226,10 грн. Цивільна відповідальність відповідача застраховано АТ «СГ «ТАС» згідно Полісу №АМ/7103621, яка здійснила виплату відшкодування в межах ліміту відповідальності в розмірі 50156,50 грн. Залишається невідшкодованими 29069,60 грн., різниця між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу, які просить стягнути. Позивач подав заяву про розгляд справи в його відсутності, позов підтримує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не з`явився, проте суд вважає, що є достатньо доказів для слухання справи в його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16 Цивільного кодексу України визначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з п.8 ч.2 ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Судом встановлено, між Страховою та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №АМ 124327 предметом якого є страхування автомобіля Тойота д.н.з. [NUMBER] . 04 червня 2018 року сталося ДТП за участю т/з Тойота та Сканія д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 17 липня 2018 року [PERSON] визнаний винуватим у вчиненні ДТП. На підставі страхових актів розрахунків страхового відшкодування [PERSON] виплачено страхове відшкодування в розмірі 79226,10 грн. Цивільна відповідальність відповідача застраховано АТ «СГ «ТАС» згідно Полісу №АМ/7103621, яка здійснила виплату відшкодування в межах ліміту відповідальності в розмірі 50156,50 грн. Залишається невідшкодованими 29069,60 грн., різниця між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу. Як передбачено ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо Ст. 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Ч. 4 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяння шкоди. Згідно роз`яснень, які містяться в п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема,статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» , а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК України і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. Таким чином, відповідно до вказаних норм закону від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов`язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані страхувальнику збитки. З огляду на положення ст.1192 ЦК України, розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Також у порядку суброгації страховик може стягнути із завдавача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатив страхувальнику. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, тому з урахуванням положеннястатті 515 ЦК України суброгація застосовується лише до майнового страхування. Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач просив стягнути суму виплаченого страхового відшкодування в тому числі з підстав, передбачених ст.993 ЦК України. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування у межах фактичних витрат перейшло право вимоги, яке страхувальник, який отримав страхове відшкодування, мав до особи, відповідальної за завдані збитки, тобто вбачається, що до позивача перейшло право вимоги у порядку суброгації, а відтак сума страхового відшкодування у розмірі 29069,60 грн. підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача, отже позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Пунктом 1 частини 2 ст. 141 ЦПК України перебачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 2270 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: approved