overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09 серпня 1987 року. Від спільного проживання\~ мають\~двох дітей, які вже повнолітні. Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що\~ протягом восьми років вони не підтримують подружніх відносин, тому що вони різні за характером люди. Особисті відносини між нею та відповідачем вже тривалий час мають негативний характер, між ними відсутнє нормальне спілкування. Сторони втратили взаємне почуття любові та взаєморозуміння, сім'я їхня розпалася остаточно. Зберегти шлюб між сторонами немає ніякої можливості, оскільки він існує формально.\~ Розірвати шлюб в органах ЗАГСу відповідач відмовляється, тому позивач вимушена звернутися з даним позовом до суду. Позивач в судове засідання не зявилася, подала суду заяву в якій\~ позовні вимоги підтримує повністю і просить справу розглядати у її\~ відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.\~ Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, повторно не з'явився в судове засідання, причин неявки суду не повідомив, відзив не надав.\~ Суд, дослідивши докази вважає, що позов підлягає задоволенню Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з\~ 09 серпня 1987 року (а.с.3). Згідно ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Оскільки шлюб сторін існує формально, вони втратили взаємне почуття любові та взаєморозуміння, та протягом тривалого часу не підтримують подружніх відносин, тому шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09 серпня 1997 року і від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивачка звернулася з позовом у суд про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, покликаючись, що спільне життя у них не склалось, так як між ними не має взаєморозуміння, вони виявились людьми з різними поглядами на життя, ведення господарства та виховання дитини, виникали сварки і скандали та що їх сім'я розпалась остаточно і примирення між ними неможливе. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, покликаючись на мотиви такого та доповнила, що хоча вони з відповідачем проживають в одній квартирі, проте з липня 2012 р. не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, вона втратили до відповідача почуття любові та поваги, переконана, що їх шлюб розпався остаточно і примирення між ними неможливе. Просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належно був повідомлений про час та місце розгляду справи, причину неявки не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, оскільки матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Заслухавши пояснення позивачки та розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки між ними вже тривалий час немає взаєморозуміння, виникали сварки, з липня 2012 р. вони не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, що свідчить про стійкість і тривалість конфлікту між ними. Суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, оскільки вони вже тривалий час не підтримують сімейних відносин, позивачка втратила до відповідача хороші почуття і помиритися з ним не бажає, а тому цей шлюб слід розірвати. На утриманні сторін залишається неповнолітня дитина. На підставі ст.ст.10, 60, 212, 215, 225, 226 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09 серпня 2002 року Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами були припинені у липні 2016 року. Позивач, посилаючись на те, що родиною вони вже не проживають, у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння в сім'ї, у поданій заяві просить суд розірвати шлюб із відповідачкою. До початку судового засідання позивач надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав. Від відповідачки, до початку судового засідання, надійшла заява, в якій вона позовні вимоги визнала, справу також просила розглянути без її присутності. Прізвище просила залишити «[PERSON]». Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, тому, що судом встановлено, що сторони не підтримують подружні відносини, загальне господарство не ведеться, у зв'язку з чим, суд вважає, що при таких обставинах родина існує формально, подальше проживання чоловіка і жінки і збереження родини неможливо, тому що це суперечить інтересам обох сторін. Неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] - залишити проживати з матірь*ю. На підставі викладеного, ст.ст. 104-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09 серпня 2002 року. Шлюб другий. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їхня сімя розпалася по вині відповідачки, яка зіпсувала відносини між ними, на підставі цього постійно виникали сварки. Сторони подружніх стосунків не підтримують з 2008 року. Просив шлюб між ними розірвати. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги і просив задовольнити позов. Відповідачка в судове засідання не зявилася, надавши заяву про те, що позов визнає та просить розглянути справу без її участі. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони разом не проживають тривалий час, не бажають збереження сімї та наполягають на розірвання шлюбу. Враховуючи наведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить їхнім інтересам, тому шлюб має бути розірваний. На підставі ст. ст. 112, 114 Сімейного Кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09 серпня 2013 року. Від зареєстрованого шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей : - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами були припинені з червня 2015 року. Позивачка, посилаючись на те, що родиною вони вже не проживають, у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння в сім'ї, у поданій заяві просить суд розірвати шлюб із відповідачем. До початку судового засідання позивачка надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала, просила залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач, до початку судового засідання, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав, справу також просив розглянути без його присутності. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, встановив, що сторони не підтримують подружні відносини, загальне господарство не ведеться, у зв'язку з чим, суд вважає, що при таких обставинах родина існує формально, подальше проживання чоловіка і жінки і збереження родини неможливо, тому що це суперечить інтересам обох сторін. Згідно положень ст.21,24 Сімейного Кодексу України - шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно положень ст.3 Сімейного Кодексу України - сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки, сім'я створюється на підставі шлюбу. За таких обставин подану заяву необхідно задовольнити, розірвати шлюб між сторонами, трьох неповнолітніх дітей : [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], залишити проживати із позивачем. На підставі викладеного, ст.ст. 104-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09 червня 2001 р. Від шлюбу сторони мають двох спільних неповнолітніх дітей : доньку [PERSON] Дар*ю Олександрівну, [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинилися у липні 2016 року, сімя фактично розпалася. Позивачка, посилаючись на те, що родиною вони вже не проживають, у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння в сімї, зазначивши, що примирення між ними неможливе, у поданій заяві просить суд розірвати шлюб із відповідачем, двох спільних неповнолітніх дітей залишити проживати з нею, прізвище після розірвання шлюбу просила залишити «Броварь». До початку судового засідання позивачка надала суду заяву де підтримала позов, просила розглянути справу без її присутності. Відповідач до початку судового засідання надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечував. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню, тому що судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини, загальне господарство не ведеться, у зв'язку з чим, суд вважає, що при таких обставинах родина існує формально, подальше проживання чоловіка і жінки і збереження родини неможливо, тому що це суперечить інтересам обох сторін та передбачено положеннями ст..112 Сімейного Кодексу України. При цьому, суд вважає необхідним неповнолітніх дітей : доньку [PERSON] Дар*ю Олександрівну, [INFO] та доньку [PERSON], [INFO] - залишити проживати із матірю в інтересах дітей. На підставі викладеного, ст.ст. 104-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09 червня 2001 року. Від спільного проживання мають дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON] ,[INFO]. Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що між ними не має взаєморозуміння , не можуть знайти спільної мови в процесі сімейного життя та ведення спільного господарства , в них різні погляди на сімейні цінності та сімейне життя . Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву в якій позовні вимоги підтримує повністю і просить справу розглядати у її відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач , будучи належним чином повідомлений про день та час слухання справи, в судове засідання не з'явився без поважних причин. В справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши докази вважає, що позов підлягає задоволенню Судом встановлено , що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09 червня 2001 року. Від спільного проживання мають дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON] ,[INFO]. Згідно ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Оскільки шлюб сторін існує формально, між сторонами не має взаєморозуміння , не можуть знайти спільної мови в процесі сімейного життя та ведення спільного господарства , в них різні погляди на сімейні цінності та сімейне життя , а тому шлюб може бути розірваний. Понесені позивачем судові витрати в справі, у розмірі 640 грн., пов'язані зі сплатою судового збору в дохід держави при подачі позову в суд, слід стягнути з відповідача на користь позивача, відповідно ч.1 ст.88 ЦПК України. Суд, згідно ст. 113 СК України, після розлучення залишає позивачу прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

Сторони перебувають\~в зареєстрованому\~шлюбі з\~09\~червня 2001\~року і\~від спільного\~подружнього життя\~мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивачка в серпні 2018 року звернулася з позовом у суд про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, покликаючись на те, що спільне життя у них не склалось, так як між ними не було взаєморозуміння, вони виявилися людьми з різними поглядами на сімейне життя, через що виникали постійні конфлікти на побутовому грунті та що на даний час вони проживають окремо один від одного, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства\~не ведуть,\~чому їх сімя розпалася остаточно і примирення між ними неможливе. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, покликаючись на мотиви такого, та доповнила, що подружнє життя з відповідачем не склалося, виникали сварки, з липня 2017 року вони проживають окремо і не підтримують сімейних відносин та що вона втратила до відповідача хороші почуття, переконана, що їх сімя розпалася остаточно. Просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданія позов визнав та зазначив, що дійсно подружнє життя з позивачкою не склалося, виникали сварки, з липня 2017 року вони проживають окремо і не підтримують сімейних відносин, переконаний, що їх шлюб розпався остаточно. Просить шлюб розірвати. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки між ними довгий час немає взаєморозуміння, виникали сварки, з липня 2017 року вони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, що свідчить про стійкість і тривалість конфлікту між ними. Суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, оскільки сторони вже довгий час проживають окремо і не підтримують сімейних відносин, втратили один до одного хороші почуття і помиритися не бажають, а тому такий шлюб слід розірвати. На утриманні сторін залишається неповнолітня дитина. На підставі ст.ст.12, 89, 264, 265 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09 червня 2012 р. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами були припинені з травня 2017 року. Спільне життя між ними не склалося. Примирення не можливе. Спільного господарства немає. Спору про майно не має, тому позивачка просить суд розірвати шлюб з відповідачем. До початку судового засідання позивачка надала до суду заяву у якій просить розірвати шлюб з відповідачем, справу розглянути у її відсутність. Прізвище після розірвання шлюбу просить залишити\~«Чудна».\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ До початку судового засідання відповідач надав суду заяву, де просив розглянути справу без його присутності, позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню, тому що судом встановлено, що сторони не підтримують подружні відносини, загальне господарство не ведеться, у зв'язку з чим, суд вважає, що при таких обставинах родина існує формально, подальше проживання чоловіка і жінки і збереження родини неможливо, тому, що це суперечить інтересам обох сторін. На підставі викладеного, ст.ст. 104-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09 червня 2012 року. Від спільного проживання дітей не мають. Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, тому що вони мають різний характер та погляди на сімейне життя. Протягом трьох років сторони проживають окремо. Вони втратили взаємне почуття любові та взаєморозуміння, сім`я їхня розпалася остаточно. Зберегти шлюб між сторонами немає ніякої можливості, оскільки він існує формально. Розірвати шлюб через орган РАЦСу відповідач не бажає, тому позивач змушена звернутися з даним позовом до суду. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала суду телефонограму в якій позовні вимоги підтримує повністю і просить справу розглядати у її відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, повторно не з`явився в судове засідання, причин неявки суду не повідомив, відзив не надав. Суд, дослідивши докази вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09 червня 2012 року (а.с.7). Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно з ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є не припустимим. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Оскільки шлюб сторін існує формально, вони втратили взаємне почуття любові та взаєморозуміння, та протягом тривалого часу не підтримують подружніх відносин, тому шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09 червня 2012 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивачка посилаючись на те, що вони з відповідачем мають різні погляди на сімейне життя, звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу. Відповідач позов визнав, надавши про це відповідну заяву, з проханням справу розглядати без його участі. Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки з березня 2014 року. Миритись і відновлювати подружні стосунки позивачка не бажає, а тому суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сім'ї неможливе. На підставі ст. ст. 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09 червня 2012 року. Від шлюбу сторони мають дитину: [PERSON], [INFO]. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що сімейне життя не склалося, оскільки сторони мають зовсім різні погляди на життя, на виховання дітей та ведення домашнього господарства, в зв'язку з чим сторони втратили один до одного почуття поваги та любові. Позивач зазначив, що жодних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач у судове засідання не з'явився, про дату та час повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд за його відсутності. Відповідач у судове засідання з'явилася, позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини справи визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ч.2 ст.112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що причини, що спонукали сторони на розірвання шлюбу є обґрунтованими, оскільки судом достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім»ї не можливе, а тому заява підлягає задоволенню, сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10.02.2001 року і від спільного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивачка звернулася з позовом у суд про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, покликаючись, що спільне життя у них не склалось, так як між ними немає взаєморозуміння, вони виявилися людьми з різними поглядами на життя, постійно виникали сварки і суперечності, відповідач застосовував до неї фізичну силу та що вони не ведуть спільного господарства, переконана, що їх сім'я розпалась і примирення між ними неможливе. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, покликаючись на мотиви такого та доповнила, що відповідач зловживає спиртними напоями, постійно вчиняє сварки та що з червня 2016 року вони проживають окремо один від одного і не підтримують жодних відносин, вона втратила до відповідача хороші почуття і примирення між ними неможливе. Просить шлюб розірвати. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча належно був повідомлений про час та місце розгляду справи, причину неявки не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, оскільки матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Заслухавши пояснення позивачки, розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки між ними тривалий час немає взаєморозуміння, виникали сварки та суперечності, з червня 2016 року вони проживають окремо один від одного і не підтримують сімейних відносин, що свідчить про стійкість і тривалість конфлікту між ними. Суд намагався зберегти сім'ю сторін, у вересні 2016 року надавав їм термін для примирення, проте вони не помирилися. Суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, оскільки між ними немає взаєморозуміння, вони тривалий час проживають окремо один від одного і не підтримують сімейних відносин, позивачка втратила до відповідача хороші почуття і помиритися з ним не бажає, а тому такий шлюб слід розірвати. На утриманні сторін залишаються неповнолітні діти. На підставі ст.ст.10, 60, 212-215, 225-226 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10.02.2015р., від шлюбу [INFO] народився син. Позивачка просить розірвати шлюб, при цьому посилалася на те, що відповідач без будь-яких докорів сумління викрав картку для соціальних виплат на їх спільну маленьку дитину, а потім організував і брав участь у пограбування квартири її батьків, вона почала побоюватись за своє життя і життя дитини. Вони перестали вести спільне господарство , не підтримують сімейно-шлюбні відносини, проживають окремо. Відповідач належним чином повідомлений про день слухання справи. Суд,

Outcome: approved