Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 березня 2013 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, дочок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з тим, що нормальні подружні стосунки у них з відповідачем не склалися через відсутність взаєморозуміння між ними, наразі вони не підтримують жодних подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, між ними немає порозуміння та жодних спільних інтересів, сім`я розпалася та подальше збереження шлюбу неможливе, відповідач належної допомоги на утримання дітей не надає, позивачка звернулася з даним позовом до суду і просить їх шлюб розірвати, стягнути з відповідача аліменти на неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно з дня пред`явлення позову. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про дату місце та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Від неї до суду надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити, оскільки за наданий судом строк на примирення вони не примирилися. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про дату, місце та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Від нього до суду надійшла заява, в якій він просить розглянути справу без його участі. Пояснив, що хоча за наданий судом строк на примирення, вони з позивачкою не примирилися, однак заперечив проти розірвання шлюбу, погодився на стягнення аліментів в розмірі, зазначеному в позові. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає за можливе провести слухання справи у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 березня 2013 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, дочок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Діти на даний час проживають з матір`ю. Нормальні подружні стосунки між сторонами не склалися, тривалий час сторони подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають різні бюджети. Судом вживались заходи до збереження сім`ї, але за наданий судом сторонам строк на примирення, таке між сторонами не відбулося. Постійної, достатньої матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надавав, передавав певні гостинці. Обоє вважають, що буде правильним якщо аліменти стягуватимуться за рішенням суду. Суд, відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, прийшов до переконання, що дана сім`я існує формально, примирення подружжя неможливе, їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них і інтересам їх неповнолітніх дітей. Тому суд вважає за необхідне і доцільне розірвати шлюб між ними. Суд не може прийняти до уваги посилань відповідача на те, що він заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки він сам ствердив, що примирення між ним і дружиною не відбулося, позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу, а згідно норм сімейного законодавства (ст.24 СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На думку суду, неповнолітніх дітей необхідно залишити з матір`ю, проти чого сторони не заперечують. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 183 Сімейного кодексу України передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом Враховуючи, що відповідач є здоровим, працездатним, інших утриманців немає, доказів, які б це спростовували суду не надано, суд вважає, що позов підлягає до задоволення і стягненню підлягають аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від всіх видів його доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Встановлюючи вказаний розмір аліментів, суд враховує всі обставини справи у їх сукупності, а саме стан здоров`я відповідача і дитини, його матеріальний стан і матеріальний стан позивачки і дітей. Крім того, судом береться до уваги і вимога ст.182 СК України про мінімальний розмір аліментів. На думку суду, таке рішення буде законним і справедливим, відповідатиме інтересам дітей і їх належному утриманню, цей розмір аліментів є реальним для стягнення у даному регіоні. Суд враховує, що витрати на дитину в даний час є великими, а батьки зобов`язані створити належні умови для проживання і розвитку дитини. Відповідно до п.1 ч.1 і ч.2 ст.430 ЦПК України, суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. В зв`язку з задоволенням позову з відповідача належить стягнути судовий збір, як це передбачено ст.141 ЦПК України, від сплати якого була звільнена позивачка при подачі позову до суду за позовну вимогу про стягнення аліментів.

Outcome: approved