Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 07.04.2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції , актовий запис № 307. Від шлюбу мають спільну неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, їх шлюбні відносини припинені з 2016 року, спільне господарство не ведеться. В сім»ї часто виникали сварки та суперечки з суттєво-важливих питань, між ними втрачені почутті поваги та взаєморозуміння . За таких обставин подальше сумісне життя та збереження сім»ї вважає неможливим. Примирення між ними також неможливе. З приводу розподілу майна спору не виникає. Після розірвання шлюбу дитина залишається з матірю. У судове засідання сторони не зявилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач через канцелярію суду надала суду заяву про розгляд справи без її участі, та вказала, що позов підтримує в повному обсязі, примирення неможливе. Зазначила, що фактично шлюбні відносини припинені з 25 вересня 2016 року. Після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище «Піщенюк ». Відповідач через канцелярію суду також надав заяву, в якій також просив слухати справу без його участі, та зазначив, що позов визнає. Фактично шлюбні відносини припинені з 25 вересня 2016 року . У відповідності до ч. 2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України та п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 3 ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07.04.2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції , актовий запис № 307. Шлюбні відносини припинили своє існування з 25 вересня 2016 року. Спільне господарство не ведеться. Спору відносно майна не має. Після розірвання шлюбу дитина залишається з матірю. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, причини розірвання шлюбу, беручи до уваги те, що відповідач позов визнав, суд приходить до висновку, що шлюб на підставі ст.112 Сімейного Кодексу України належить розірвати, оскільки шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та інтересам неповнолітньої дитини, що має істотне значення у даній справі. На підставі наведеного,

Outcome: approved