Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

ТзОВ «Кредитні ініціативи» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивує тим, що 19.06.2007 року між акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком та [PERSON] був укладений кредитний договір №20-13, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 9690,00 доларів США. Вказує, що 17.12.2012 року між публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТзОВ «Кредитні ініціативи укладено договір відступлення права вимоги, згідно умов якого банк відступає новому кредитору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками. І згідно даного договору відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором, що був укладений між акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком та [PERSON] на користь ТзОВ «Кредитні ініціативи» Зазначає, що відповідач свої зобов'язання щодо погашення заборгованості за кредитом не виконав і станом на 21.12.2016 року загальна сума його боргу становить 185466,48 грн. У зв'язку з цим, просить суд стягнути з відповідача на користь ТзОВ «Кредитні ініціативи» вказану заборгованість та судові витрати, пов'язані з розглядом справи. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги зменшила та просила стягнути з відповідача 2782,00 грн. судового збору, оскільки заборгованість за кредитом відповідачем погашена. Відповідач в судовому засіданні зменшені позовні вимоги визнав та не заперечував щодо їх задоволення. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 19.06.2007 року між акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком та [PERSON] був укладений кредитний договір №20-13, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 9690,00 доларів США (а.с. 6-8). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що станом на 21.12.2016 року загальна сума боргу [PERSON] становила 185466,48 грн. (а.с. 37-38). Як з'ясовано судом, та даний факт підтвердили сторони, відповідачем погашено заборгованість за кредитним договором. Відповідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред'явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених ним у справі витрат з відповідача Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «Кредитні ініціативи» 2782,00 грн. судового збору.

Outcome: approved