Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04.10.2003 року. Від спільного життя сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . 19.02.2015 року позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , вказуючи на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та відсутність взаєморозуміння, що в подальшому привело до втрати почуття любові та поваги один до одного та припинення шлюбно-сімейних відносин між ними. Як вказує позивачка, з 31.01.2015 року вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. На даний час вона разом з донькою тимчасово проживає у її батьків у м.Миронівка Київської області. Подальше спільне проживання та збереження сім`ї з відповідачем [PERSON] позивачка вважає неможливим. Посилаючись на викладені обставини, [PERSON] просить розірвати шлюб з відповідачем. Крім того, [PERSON] просить розділити спільне майно подружжя - квартиру [ADDRESS] та визнати за нею право власності на Ѕ частину вказаної квартири. Іншу Ѕ частину квартири позивачка просить залишити у власності відповідача. При цьому позивачка вказує на те, що під час шлюбу нею та відповідачем було придбано трикімнатну квартиру [ADDRESS] . Право власності на квартиру зареєстровано за відповідачем. На даний час вони з відповідачем не можуть дійти згоди щодо добровільного розподілу спільного майна подружжя - квартири [ADDRESS] , так як відповідач не бажає враховувати її право на спільне майно подружжя. Після припинення шлюбно-сімейних відносин між ними вона разом з малолітньою донькою змушена проживати у своїх батьків у м.Миронівка Київської області. Посилаючись на викладені обставини та положення ст.ст. 60-71 Сімейного Кодексу України [PERSON] просить задовольнити її вимоги та розділити квартиру [ADDRESS] , виділивши їй у власність Ѕ частину вказаної квартири. В судовому засіданні [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи обставини справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача та постановити заочне рішення., проти чого не заперечує і позивачка, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON] та її представника [PERSON] , дослідивши матеріали справи, суд встановив, що різні погляди на сімейні стосунки та подружні обов`язки, відсутність взаєморозуміння між сторонами, привели до припинення шлюбно-сімейних відносин між ними. Як зазначає позивачка, з 31.01.2015 року сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини, не ведуть спільне господарство, зберігати сім`ю вона не має наміру. Враховуючи викладені обставини, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їх сім`ї неможливе, тому позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Що стосується вимог [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, то суд враховує наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04.10.2003 року, який на даний час позивачка просить розірвати. Від спільного життя сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Під час перебування сторін у шлюбі відповідач у 2005 році отримав у ПАТ АКБ «Аркада» іпотечний кредит на суму 304.204 грн. 86 коп., які інвестував в житлове будівництво, а саме: трикімнатну квартиру [ADDRESS] . Право власності на вказану квартиру на підставі Свідоцтва про право власності, виданого 04.05.2006 року Головним управлінням житлового забезпечення, зареєстровано за відповідачем [PERSON] (а.с. 6,19-21). Як вбачається з повідомлення ПАТ АКБ «Аркада» від 24.02.2015 року, [PERSON] повністю виконав свої зобов`язання за Договором про іпотечний кредит № 48321 від 29.09.2005 року, заборгованості за кредитом не має (а.с.21). Відповідно до вимог ст.ст. 60,63 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вони також мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Оскільки спірне майно - квартира [ADDRESS] була придбана сторонами під час їх спільного життя, тому вказана квартира є їх спільною сумісною власністю. Згідно ч.1 ст. 70 Сімейного Кодексу України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином, при поділі майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, згідно ч.1 ст. 70 Сімейного Кодексу України суд вважає частки позивачки та відповідача рівними, тому вимоги [PERSON] про визнання за нею права власності на Ѕ частину спірної квартири суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги [PERSON] , то згідно ст.ст. 79,88 ЦПК України стягує з відповідача [PERSON] на користь позивачки понесені нею витрати по сплаті судового збору в сумі 3.897 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved