Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

ТОВ Агропромислова\~ компанія «Буринь\~Інвест» звернулося до відповідачів про визнання недійсним договору оренди землі, укладеного 10.06.2016 року між [PERSON] та ФГ «Едельвейс-2007». Вимоги мотивує тим, що 06.05.2012 року позивач уклав договір оренди спірної земельної ділянки площею 2,5741 га на п`ять років із [PERSON] .. У зв`язку із змінами у законодавстві та присвоєнням земельній ділянці кадастрового номеру 5920984600:08:003:0191, 01.10.2015 року між ними був укладений новий договір оренди земельної ділянки, яким строк оренди було збільшено до 15 років. 01.01.2016 року товариство уклало з відповідачкою додаткову угоду до договору оренди вказаної земельної ділянки, якою строк дії договору продовжено на 7 років та збільшено розмір орендної плати. Державна реєстрація вказаної угоди проведена не була. На початку 2017 року позивачу стало відомо, що під час дії попереднього договору оренди землі, 10.06.2016 року [PERSON] уклала оспорюваний договір оренди земельної ділянки з ФГ «Едельвейс-2007» строком на 49 років та проведено його державну реєстрацію. ФГ «Едельвейс-2007» звернулося до суду із зустрічним позовом\~ до ТОВ «Агропромислова\~ компанія «Буринь\~Інвест» та [PERSON] ,\~в якому вказало, що [PERSON] не мала волевиявлення на укладення договорів оренди землі з ТОВ «Агропромислова\~ компанія «Буринь\~Інвест» від 06.05.2012 року та 01.10.2015 року оскільки не підписувала їх. Просило визнати вказані договори оренди землі недійсними. Ухвалою суду від 25.06.2018 року зустрічну позовну заяву ФГ «Едельвейс-2007» об`єднано з первісним позовом ТОВ «Агропромислова\~ компанія «Буринь\~Інвест». В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала і в своїх поясненнях підтвердила обставини наведені у первісному позові. Зустрічний позов ФГ «Едельвейс-2007» не визнала, просила в його задовленні відмовити. Представник відповідача [PERSON] первісні позовні вимоги не визнав і в своїх поясненнях підтвердив обставини наведені у відзиві на позовну заяву. Зустрічний позов ФГ «Едельвейс-2007» підтримав з підстав, наведених у ньому. Відповідачка [PERSON] первісний позов не визнала, у вирішенні зустрічного позову покладалася на розсуд суду. Просила розгляд справи провести без її участі, про що повідомила суд телефонограмою. Представник третьої особи - \~відділу з\~питань державної\~ реєстрації Конотопської\~ міської ради, у вирішенні спору покладалася на розсуд суду, просила розгляд справи провести без її участі. Вислухавши доводи представників сторін, повно та всебічно встановивши обставини справи, дослідивши представлені докази та давши їм оцінку, суд зважає на таке. Встановлено, що [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 2,5741 га з кадастровим номером 5920984600:08:003:0191, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території колишньої Михайлівської сільської ради Буринського району Сумської області ( в теперішній час територія Буринської ОТГ), що вбачається з державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ №111054 від 08.09.2004 року, свідоцтвом про одруження, інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.12,13,19,20,90). 06.05.2012 року між [PERSON] та ТОВ «Агропромислова\~ компанія «Буринь\~Інвест» було укладено договір оренди землі, за умовами якого останнє прийняло в строкове платне користування, на п`ять років, вказану земельну ділянку. Після закінчення договору орендар має переважне право на укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк. Даний договір був зареєстрований у відділі Держкомзему у Буринському районі 02.11.2012 року за №592098464002128 (а.с.83,84). 06.05.2012 року [PERSON] передала ТОВ «Агропромислова\~ компанія «Буринь\~Інвест» зазначену земельну ділянку, про що був складений акт визначення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та акт приймання передачі земельної ділянки (а.с.85,86). 01.10.2015 року між ТОВ «Агропромислова\~ компанія «Буринь\~Інвест» та [PERSON] укладено договір оренди вищевказаної земельної ділянки строком на 15 років, державна реєстрація якого проведена не була (а.с.92,93). 01.01.2016 року між цими ж сторонами було укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 01.10.2015 року, за умовами якої строк дії договору продовжено на сім років до 01.10.2037 року. Державна реєстрація додаткової угоди також проведена не була.(а.с.94). Сторонами визнається та підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.19,20), що 10.06.2016 року між [PERSON] та фермерським господарством «Едельвейс-2007» було укладено договір оренди земельної ділянки площею 2,5741 га з кадастровим номером 5920984600:08:003:0191, строк дії договору 49 років. Державна реєстрація договору проведена 24.06.2016 року. Таким чином, відповідно з доводами представника ТОВ «Агропромислова\~ компанія «Буринь\~Інвест», [PERSON] , в порушення умов раніше укладеного договору із ними та положень ст.ст.525,626,792 ЦК України, ст.ст.24,25 Закону України «Про оренду землі», було укладено договір оренди з ФГ «Едельвейс-2007», хоча таке право першочергово мало ТОВ «Агропромислова\~ компанія «Буринь\~Інвест», оскільки дію попереднього договору припинено не було. Між тим, суд не погоджується з цими аргументами виходячи з наступного. Частиною першою ст.4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. \~ \~ \~ \~За змістом\~ст.12,81\~ЦПК України\~цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Учасники\~справи мають\~рівні права\~щодо здійснення\~всіх процесуальних\~прав та\~обов`язків,\~передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.638 ЦК України ( в редакції чинній момент виникнення спірних правовідносин) договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. \~ \~ \~ \~Частиною другою \~ст.\~792\~ЦК України передбачено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. \~ \~ \~ \~Статтею 14 цього Закону встановлено, що договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. \~ \~ \~ \~В силу частини 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). \~ \~ \~ \~Згідно з частинами три та чотири статті 203 цього Кодексу волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. \~ \~ \~ \~Як встановлено ч.1 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені\~частинами першою - третьою,\~п`ятою\~та\~шостою статті 203\~цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.3 ст.215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). \~ \~ \~ \~Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем\~(ч. 2\~ст. 124 ЗК України\~у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). \~ \~ \~ \~З висновку судової почеркознавчої експертизи від 28.02.2018 року вбачається, що підпис від імені [PERSON] в договорі оренди землі б/н від 05.06.2012 року, укладеного між ТОВ «Агропромислова\~ компанія «Буринь\~Інвест» та [PERSON] , виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Підпис від імені [PERSON] в договорі оренди земельної ділянки б/н від 01.10.2015 року, укладеного між ТОВ «Агропромислова\~ компанія «Буринь\~Інвест» та [PERSON] , виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Підпис від імені [PERSON] в акті визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 06.05.2012 року та в акті приймання передачі земельної ділянки від 06.02.2012 року, виконаний не [PERSON] , а іншою особою (а.с.111-134). \~ \~ \~ \~Оцінюючи висновок судової почеркознавчої експертизи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому його дослідженні в сукупності з іншими наявними у справі доказами, суд вважає, його належним і допустим доказом. \~ \~ \~ \~Зважаючи на викладене, суд дійшов до висновку, що [PERSON] не\~підписувала договорів\~оренди землі\~від 05.06.2012\~року та від 01.10.2015 року, які були укладені від її імені з ТОВ «Агропромислова\~\~компанія «Буринь\~Інвест»\~і \~не \~ \~уповноважувала на\~вчинення таких\~дій іншу\~особу,\~що свідчить\~ про\~порушення форми\~договору та\~відсутності волевиявлення\~з боку\~власника \~ цієї земельної ділянки. За таких обставин вказані договори є неукладеними і такий висновок узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду висловленої в постанові від 16.06.2020 року по справі № 145/2047/16-ц, яка є обов`язковою для врахування судом в силу ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Доводи представника ТОВ «Агропромислова\~ компанія «Буринь\~Інвест», що [PERSON] отримувала орендну плату за землю, чим фактично визнала укладення договорів оренди між ними, суд вважає такими, що не заслуговують уваги, оскільки сам по собі факт отримання орендної плати не свідчить про те, що спірні договори орендодавцем були підписані. При цьому, користування суб`єктом господарської діяльності земельною ділянкою й відповідне отримання прибутку з цієї земельної ділянки, є підставою для сплати власнику земельної ділянки плати за користування цією землею. Також не заслуговують на увагу аргументи останнього, що [PERSON] підписала додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 01.01.2016 року, оскільки вказана додаткова угода не є предметом ні первісного, ні зустрічного позовів. При цьому, суд звертає увагу, що така експертиза була призначена, однак не проведена з вини позивача, оскільки останній не здійснив її оплату. За таких обставин, первісний позов ТОВ «Агропромислова\~ компанія «Буринь\~Інвест» задоволенню не підлягає. Вирішуючи зустрічний позов ФГ «Едельвейс-2007»,\~суд враховуючи\~вищенаведені висновки\~щодо неукладеності\~договорів оренди\~землі від\~05.06.2012\~року та від 01.10.2015\~року між ТОВ «Агропромислова\~ компанія «Буринь\~Інвест» і [PERSON] , та приймаючи до уваги правову позицію\~Великої Палати\~Верховного Суду,\~висловлену в\~постанові від\~16.06.2020\~року по\~справі №\~145/2047/16-ц, відповідно до якої правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним, а наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено, вважає, що право ФГ «Едельвейс-2007», яке уклало договір оренди земельної ділянки з [PERSON] не порушене взагалі, оскільки фермерське господарство фактично користується спірною земельною ділянкою, а її власник - [PERSON] не зверталася до суду із негаторним позовом для захисту своїх прав. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що у задоволенні зустрічного позову також необхідно відмовити. \~ \~ \~ \~Оскільки в задоволенні первісного та зустрічного позову відмовлено, судові витрати, які понесені сторонами, необхідно залишити за кожною із них.

Outcome: dismissed