Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

ТОВ «ЄВРОТАНК ЛПІДЖІ» звернувся до суду з позовом до відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області, треті особи: публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Інвестбанк», [PERSON] про зняття арешту з майна. Позивач просить суд звільнити автомобіль марки AUDI Q7, 2007 року випуску, шасі (кузов, рама) №WA1EY74L17D035381, реєстраційний номер ( державний номер) ВН 0003 СА, що належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САА 984297, виданого РЕВ-1 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області 04.09.2010 року, з під арешту, накладеного Заступником начальника Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції [PERSON] в рамках виконавчого провадження № 42731921 на підставі Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 07.04.2014 року. Мотивує свої позовні вимоги тим, що в провадженні Другого Приморського ВДВС Одеського МУЮ знаходилось виконавче провадження №42731921 про звернення стягнення на автомобіль [NUMBER], який належить [PERSON], для задоволення майнових вимог ПАТ «КБ «Інвестбанк». 07.04.2014 року заступником начальника Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції [PERSON] по виконавчому провадженню №42731921 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, за якою накладено арешт на автомобіль. Постановою заступника начальника [PERSON] Другого Приморського ВДВС ОМУЮ ВП №42731921 від 23.05.2014 року вищезазначене виконавче провадження було передано до Відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області. 13.12.2012 року між ПАТ «КБ «Інвестбанк» та [PERSON] було укладено Договір застави, відповідно до якого [PERSON], в якості забезпечення виконання зобовязання по кредитному договору надав у заставу свій автомобіль [NUMBER]. 13.07.2015 року між ТОВ «Євротанк ЛПІДЖІ» та ПАТ «КБ «Інвестбанк» було укладено договір про заміну заставодержателя за договором застави між «КБ «Інвестбанк» та [PERSON] від 13.12.2012 року. Таким чином, на теперішній час, ТОВ «Євротанк ЛПІДЖІ», є заставодержателем та поручителем, до якого перейшло право майнової вимоги на автомобіль [NUMBER], а тому ТОВ «Євротанк ЛПІДЖІ», відповідно до вимог чинного законодавства України та договору застави, має пріоритетне право на звернення стягнення, розпорядження, отримання у власність автомобіля [NUMBER]. Враховуючи, що накладений арешт порушує права позивача, останній звернувся до суду з зазначеним позовом. Сторони в судове засідання не з'явився, про день, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивача просив розглянути справу за його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи наявними доказами, суд прийшов до висновку про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що в провадженні Другого Приморського ВДВС Одеського МУЮ знаходилось виконавче провадження №42731921 про звернення стягнення на автомобіль [NUMBER], який належить [PERSON], для задоволення майнових вимог ПАТ «КБ «Інвестбанк». 07.04.2014 року заступником начальника Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції [PERSON] по виконавчому провадженню № 42731921 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, за якою накладено арешт на автомобіль: [NUMBER], що належить боржнику [PERSON]. Постановою заступника начальника [PERSON] Другого Приморського ВДВС ОМУЮ ВП №42731921 від 23.05.2014 року вищезазначене виконавче провадження було передано до Відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області. 13.12.2012 року між ПАТ «КБ «Інвестбанк» та [PERSON] було укладено Договір застави, відповідно до якого [PERSON], в якості забезпечення виконання зобовязання по кредитному договору надав у заставу свій автомобіль [NUMBER]. 13.07.2015 року між ТОВ «Євротанк ЛПІДЖІ» та ПАТ «КБ «Інвестбанк» було укладено договір про заміну заставодержателя за договором застави між «КБ «Інвестбанк» та [PERSON] від 13.12.2012 року. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про заставу» якщо предметом застави є рухоме майно, заставодержатель зареєстрованої застави має переважне право на задоволення вимог із заставленого майна перед заставодержателями незареєстрованих застав та заставодержателями застав, які зареєстровані пізніше. Таким чином, на теперішній час, ТОВ «Євротанк ЛПІДЖІ», є заставодержателем та поручителем, до якого перейшло право майнової вимоги на автомобіль [NUMBER], а тому ТОВ «Євротанк ЛПІДЖІ», відповідно до вимог чинного законодавства України та договору застави, має пріоритетне право на звернення стягнення, розпорядження, отримання у власність автомобіля [NUMBER]. Відповідно до статті 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження: 1) передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов'язання в порядку, встановленому цим Законом; 2) продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах». На підставі вищенаведеного, наявність зазначеного арешту предмета застави - AUDI Q7 д/н [NUMBER] заважає Позивачу, як пріоритетному обтяжувачу, реалізувати своє право на першочергове задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення на предмет застави у спосіб, обраний ним на власний розсуд, виходячи із діючого законодавства України та умов договору застави. Статтею 58 Закону України «Про заставу»\~передбачено, що якщо в результаті видання органом державної виконавчої влади чи органом місцевого і регіонального самоврядування акта, який не відповідає чинному законодавству, порушуються права заставодержателя або інших осіб щодо володіння, користування та розпорядження предметом застави, такий акт визнається недійсним судом. Статтею 54 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів та якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та розяснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Відповідно до ч. 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. У відповідності до вимог\~ст. 16 ЦК України, захист прав Позивача необхідно вчинити шляхом припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення, тобто звільнити заставне майно Позивача з під арешту. У відповідності до п.17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26.12.2003 р. №14\~дії державного виконавця, повязані з реалізацією арештованого майна, є підставою для виникнення цивільних прав та обовязків. До таких правовідносин мають застосовуватись загальні положення про захист цивільних прав шляхом предявлення позову, оскільки Позивач не є стороною та учасником виконавчого провадження в порядку вимог ст.11,\~16 Цивільного кодексу України має повне право звернутись в порядку позовного провадження до суду. Суд дійшов висновку, що державна виконавча служба не має правових підстав для звернення стягнення на заставлене майно на користь стягувачів, які не є заставодержателями. Виконавче провадження про стягнення з [PERSON] боргу на користь ПАТ «КБ «Інвестбанк» шляхом звернення стягнення на автомобіль [NUMBER], було закінчено, а виконавчий напис №1095 від 14.03.2014 р. був повернутий стягувачу. Зазначені обставини вказують на те, що відсутні підстави для арешту автомобіля [NUMBER]. Таким чином, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, суд робить висновок, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved