Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № PL4-701/043/2007OT23.0 від 23 березня 2007 року. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач зазначив, що 23 березня 2007 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (далі - ПАТ «ОТП Банк») та [PERSON] був укладений кредитний договір № PL4-701/043/2007OT23.0, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 25 000 грн. зі сплатою 3% відсотків за кожен календарний місяць та кінцевим терміном повернення 23 березня 2012 року. Банк своє зобов'язання перед позичальником виконав, та надав йому кредит. 25 червня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі - ТОВ «ОТП Факторинг Україна») у відповідності до ст.ст. 512,514, 1077-1079,1082,1084 ЦК України було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю. Згідно вищевказаного договору ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло на себе зобов'язання за кредитним договором № PL4-701/043/2007OT23.0 від 23 березня 2007 року. В порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509,526,1054 ЦК України відповідачем не погашено належні до сплати суми кредиту та не сплачені відсотки тому позивач був вимушений звернутися до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, надала через канцелярію суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини своєї не явки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів, та ухвалити у справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково виходячи з наступного. Судом встановлено, що 23 березня 2007 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № PL4-701/043/2007OT23.0, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 25 000 грн. зі сплатою 3% відсотків за кожен календарний місяць та кінцевим терміном повернення 23 березня 2012 року (а.с.4-7). Пунктом 3.1.1 частини №2 кредитного договору встановлено, що за порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами у визначені цим договором строки, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаного зобов'язання за кожний день прострочки. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум, що підлягають сплаті згідно договору. Відповідно до п. 3.1.2 кредитного договору, за прострочення виконання боргових зобов'язань понад 15 календарних днів позичальник, крім пені передбаченої п. 3.1.1 договору, додатково сплачує на користь банку штраф у розмірі 0,01 % від суми прострочених боргових зобов'язань, але не менше 25 грн. Згідно до п. 3.1.3 кредитного договору, за прострочення виконання боргових зобов'язань понад 30 календарних днів позичальник, крім пені передбаченої п. 3.1.1 договору, додатково сплачує на користь банку штраф у розмірі 0,02 % від суми прострочених боргових зобов'язань, але не менше 50 грн. 25 червня 2011 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у відповідності до ст.ст. 512,514, 1077-1079,1082,1084 ЦК України було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю (а.с.13-19). Згідно вищевказаного договору ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло на себе зобов'язання за кредитним договором № PL4-701/043/2007OT23.0 від 23 березня 2007 року. В результаті неналежного виконання [PERSON] умов кредитного договору та станом на 09.01.2014 року він має заборгованість за кредитним договором у розмірі 192 306 грн. 93 коп., яка складається з: заборгованість по тілу кредиту - 19 104 грн. 80 коп.; заборгованість по нарахованим та не сплаченим відсоткам - 22 251 грн. 53 коп.; заборгованість по пені - 150 950 грн. 60 коп. (а.с.36). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином та у встановлений термін у відповідності із умовами договору. Відповідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання є неприпустимо. Згідно ст. ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлено термін його виконання, то вона підлягає виконанню в цей строк. Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплати неустойки. Відповідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності на неможливість виконання ним грошового зобов'язання, на підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (пенею, штрафом) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи сума основного боргу складає 19 104 грн. 80 коп., а сума нарахованої пені - 150 950 грн. 60 коп., що значно перевищує розмір збитків. З урахуванням вищевказаного, суд приходить до висновку, що розмір неустойки підлягає зменшенню в порядку ч. 3 ст. 551 ЦК України до розміру основного боргу - 19 104 грн. 80 коп. Враховуючи, що відповідач [PERSON] взятих на себе кредитних зобов'язань в строки передбачені кредитним договором належним чином не виконав, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в розмірі 60 461 грн. 13 коп. обґрунтовані та підлягають задоволенню. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial