Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

Сторони 28 жовтня 2011 року уклали шлюб. У подружжя під час даного шлюбу [INFO] народився син [PERSON] та [INFO] - син [PERSON]. 11 січня 2016 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. На обґрунтування позовних вимог зазначила, що спільне життя не склалося, з травня 2014 року із відповідачем проживають окремо. Вважає, що сім'я розпалася, збереження шлюбу неможливе і суперечить інтересам її та дітей. Просить розірвати шлюб між нею і відповідачем, місце проживання дітей визначити з нею, стягнути із відповідача в її користь половину судового збору в розмірі 275,60 грн. Позивач при розгляді справи позовні вимоги підтримала, наполягає на розірванні шлюбу та визначенні місця проживання дітей разом із нею, оскільки сім'я розпалася і збереження шлюбу неможливе. Вказала, що забезпечить нормальне виховання і утримання дітей. Відповідач позов визнав, згідний на розлучення, оскільки сім'я розпалася, не заперечує проти того, щоб діти проживали із позивачкою, хотів би інколи забирати дітей до себе. Представник органу опіки і піклування щодо визначення місця проживання дітей вважає, що діти повинні проживати із матір'ю, так як умови проживання останньої задовільні. Заслухавши пояснення сторін, представника органу опіки і піклування, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом установлено, що сторони з 28 жовтня 2011 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що стверджено свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). У подружжя під час даного шлюбу [INFO] народився син [PERSON] та [INFO] - син [PERSON], що вбачається із свідоцтв про народження (а.с. а.с. 6, 7). Згідно ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позивач має право на звернення до суду із позовом про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України наданих у п. 10 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11, проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини і поновлення їх неможливе. З травня 2014 року проживають окремо одне від одного, відповідач не заперечує проти розлучення, а тому шлюб носить формальний характер. Стосунки, що склалися між сторонами на даний час, дають підстави суду для розірвання шлюбу, оскільки збереження його суперечить інтересам позивача і це має істотне значення. Суд, згідно ст. 113 СК України, після розлучення залишає позивачу прізвище [PERSON], оскільки клопотання про відновлення дошлюбного прізвища вона не заявляла. Вирішуючи питання про визначення місця проживання дітей суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 160 ч. 1 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Вирішуючи спір про місце проживання дітей, суд, у відповідності до ст. 161 ч. 1 СК України бере до уваги ставлення сторін до своїх батьківських обов'язків. В судовому засіданні сторони узгодили місце проживання дітей з позивачем, яка не заперечила проти зустрічі відповідача із синами. Враховуючи ці обставини, беручи до уваги ставлення позивача до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дітей до неї, акт обстеження умов проживання останньої, які є задовільними, суд вважає за доцільне місце проживання дітей визначити за [PERSON] Задовольняючи позов, суд, у відповідності до ст. 88 ч. 1 ЦПК України, стягує із відповідача в користь позивача половину понесених нею судових витрати у виді судового збору (а.с. 1) в розмірі 275,60 грн.

Outcome: approved