Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі з 21.07.2007 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м.Одеси, про що зроблено відповідний актовий запис в Книзі реєстрації актів про одруження № 613. Від даного шлюбу є діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які на даний час мешкають з матір'ю. Позивачка у позовній заяві просить суд розірвати шлюб та стягувати з відповідача аліменти на утримання їх малолітніх дітей у частині від заробітку до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня подання заяви і до їх повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилалась на те, що між нею та відповідачем виникла відчуженість, втрачено почуття любові й поваги. Відсутність порозуміння з усіх питань, відповідач перестав приймати участь у належному вихованні дітей, не допомагає матеріально, що призвело до того, що вони стали чужими, у зв'язку із цим подружні й сімейні відносини не підтримують, шлюб носить формальний характер, спільне господарство не ведуть. Примирення між ними неможливе. Відповідач ухиляється від матеріального утримання дітей в добровільному порядку. Позивачка надала до суду заяву, в якій позов підтримала, просила позовні вимоги задовольнити, та розглядати справу за її відсутністю. Відповідач надав до суду заяву в якій погодився з позовними вимогами про розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від з усіх доходів щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову. В заяві просив справу розглядати за його відсутністю. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей підлягають задоволенню, оскільки при обставинах, вказаних позивачкою у позові дійсно вбачається, що вони не підтримують подружні й сімейні відносини, шлюб носить формальний характер, спільне господарство не ведуть. Від даного шлюбу у сторін є діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які на даний час мешкають з матір'ю, у свідоцтві про народження дітей батьком зазначений, [PERSON]. Суд враховує той факт, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у частині від заробітку. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той з них хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утримані в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що вищезазначеними нормами закону передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю, а саме розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 21.07.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м.Одеси, про що зроблено відповідний актовий запис в Книзі реєстрації актів про одруження № 613 та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22.12.14 року й до досягнення дітьми повноліття. Суд роз'яснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. У судовому засіданні встановлено, що сім'я розпалася остаточно, і шлюб носить формальний характер. Суд дійшов висновку, що примирення між сторонами не можливе та подальше сумісне проживання суперечить їх інтересам, що мають істотне значення. У зв`язку з розглядом справи позивач сплатив судовий збір у розмірі 243,60 гривень. В силу ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суд вважає, що судові витрати, які витратив позивач мають бути відшкодовані позивачу за рахунок відповідача [PERSON] у сумі 243,60 гривень. А також відповідно до ст. 88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн. підлягають стягненню з відповідача до державного бюджету України, оскільки позивача на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved