Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

ТДВ Страхова компанія «Альфа - Гарант» (далі - ТДВ СК «Альфа - Гарант») звернулось до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків в сумі 3076 гривень 61 копійка та стягнення 81 гривні судових витрат. З позовної заяви вбачається, що 08.04.2005 року між ТДВ СК «Альфа - Гарант» та [PERSON] укладено договір № 06/05-133-00117 добровільного страхування транспортного засобу. Строк дії з 09.04.2005 року по 09.04.2006 року. Згідно умов договору страхування Страховик зобов'язується у випадку пошкодження застрахованого автомобіля Daewoo Lanos, державний номер [NUMBER], 2004 року випуску, виплатити страхове відшкодування Страхувальнику у розмірі матеріальної шкоди з відрахування франшизи. 01.09.2005 року, приблизно о 10 год. 05 хв., на перехресті вулиць Хімічна та Промислова м.Одеси трапилась дорожньо - транспортна пригода за участю автомобілів Daewoo Lanos, державний номер [NUMBER] та мікроавтобусом КІА, державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON]. [PERSON] постановою Кілійського районного суду від 05.10.2005 року визнано винним у дорожньо-транспортній пригоді та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 25 гривень. Згідно висновку №148 ВАТ «Одеса-авто» від 09.09.2005 року вартість завданого збитку власнику транспортного засобу Daewoo Lanos, державний номер [NUMBER] в результаті пошкодження при ДТП складає 3562,92 гривні. На виконання своїх зобов?язань по договору страхування Страховик виплатив 12.10.2005 року 3076,61 гривень в тому числі з ПДВ. Тому, відповідач, як особа, яка завдала шкоду, зобов?язана відшкодувати збитки на користь ТДВ СК «Альфа - Гарант» у розмірі 3076,61 гривні. При зверненні з позовом до суду ТДВ СК «Альфа - Гарант», було сплачено 51 гривні державного мита та 30 гривень інформаційно - технічного забезпечення, що разом складає 81 гривню судових витрат. На підставі викладеного представник позивача просить суд задовольнити позов у повному обсязі. В судове засідання представник позивача не з'явився, але надав письмове клопотання, згідно з яким позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить розглянути справу за його відсутності. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явився, але надав на адресу суду письмову заяву, згідно з якою позов ТДВ СК «Альфа - Гарант» визнав у повному обсязі та просить розглянути справу за його відсутності. На підставі письмових заяв представника позивача та відповідача суд ухвалює рішення за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 169, 197 ЦПК України. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як зазначено у ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Судом достовірно встановлено, що згідно з договором страхування наземного транспорту №06/05- 133-0117 від 08.04.2005 року ТДВ Страхова компанія «Альфа - Гарант» та страхувальник [PERSON] знаходяться в договірних відносинах, об'єктом яких є майнові інтереси, пов?язані з володінням, користуванням та розпорядженням застрахованим транспортним засобом DAEWOO LANOS, державний реєстраційний номер [NUMBER], де одним з пунктів страхових випадків є пошкодження застрахованого транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (ДТП без вини водія). Постановою Кілійського районного суду Одеської області від 05.10.2005 року встановлено, що 01.09.2005 року о 10.22 годині, [PERSON], керував мікроавтобусом КІА, державний номер [NUMBER], та рухаючись по другорядній дорозі по вул.. промисловій не надав перевагу автомобілю ДЕУ ЛАНЕОС, державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який рухався по головній дорозі по вул.. Хімічна, в результаті чого допустив з ним зіткнення. В наслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень передбачених ст. 124 і на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 25 гривень. Постанова не оскаржувалась і набрала законної сили (а.с.15). Згідно висновку № 148 від 09.09.2005 року експертного автотоварознавчого дослідження сума матеріального збитку, завданого власнику автомобіля ДЕУ Ланос, державний номер [NUMBER] на 07.09.2005 року становить 4078,08 гривень (а.с. 16-20). 05.09.2005 року [PERSON] звернувся до Генерального директора ТДВ СК «Альфа-Гарант», з повідомленням про факт настання дорожньо - транспортної пригоди, яка відбулась 01.09.2005 року, яке зареєстровано в журналі реєстрації за №619 від 16.09.2005 року (а.с. 11). Також, [PERSON] звернувся до Генерального директора ТДВ СК «Альфа-Гарант» з заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.12). 06.10.2005 року ТДВ СК «Альфа- Гарант» здійснило розрахунок страхового відшкодування, відповідно до якого сума страхового відшкодування, з урахуванням безумовної франшизи та п.18.7.1 договору страхування, становить 3076,61 гривню (а.с.26). Відповідно до платіжного доручення № 2005 від 12.10.2005 року СК «Альфа - Гарант» перерахувало [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 3076 гривень 61 копійку. При зверненні до суду з позовом до [PERSON] ТДВ Страхова компанія «Альфа - Гарант» сплатило 81 гривню судових витрат, що підтверджується платіжними дорученнями № 5897, 5898 від 25.10.2007 року. У відповідності до статті 1187 ЦК України (відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки), джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно зі ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. На підставі викладеного суд вважає позов в частині стягнення з [PERSON] на користь ТДВ Страхова компанія «Альфа - Гарант» відшкодованої в порядку регресу матеріальної шкоди в сумі 3076 гривень 61 копійку обґрунтованим та підлягаючим задоволенню в повному обсязі. Згідно зі ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі наведеного позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним та документально підтверджених судових витрат є обґрунтованим та підлягаючим задоволенню.

Outcome: approved