Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-09 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю Компанія «Укрелітагро» (надалі - ТОВ Компанія «Укрелітагро») звернулось до суду із позовом до комунального підприємства «Чемеровецьке бюро нерухомості» (надалі - КП «Чемеровецьке бюро нерухомості»), [PERSON] , товариства з обмеженою відповідальністю «Михнівські Лани» (надалі - ТОВ «Михнівські Лани»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області (надалі - ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області) про визнання недійсним договору про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), укладеного 05.11.2018 року між [PERSON] та ТОВ «Михнівські Лани» щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6822183900:04:008:0277, площею 1,6835 га. Позовні вимоги ТОВ Компанія «Укрелітагро», з врахуванням поданої відповіді на відзив, мотивовані тим, що між позивачем та [PERSON] 04.02.2008 року укладено строком на 10 років договір оренди землі №187-339, який зареєстровано 02.04.2010 року в Ізяславському РВ ХРФ ДП «ЦДЗК» за №041075400609, предметом якого виступала земельна ділянка з кадастровим номером 6822183900:04:008:0277, площею 1,6835 га. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.05.2018 року [PERSON] є спадкоємцем після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , вищезазначеної орендованої ТОВ Компанією «Укрелітагро» земельної ділянки. Під час дії вказаного договору між відповідачами по справі ТОВ «Михнівські Лани» та [PERSON] укладено оспорюваний договір щодо тієї ж самої земельної ділянки. При цьому державним реєстратором КП «Чемеровецьке бюро нерухомості» в порушення вимог Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» належним чином не проведено перевірку інформації про зареєстровані до 01.01.2013 року речові права на земельну ділянку з кадастровим номером 6822183900:04:008:0277, та зареєстровано речове право товариства «Михнівські Лани» на користування цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб. З врахуванням зазначеного, позивач вказує, що укладений [PERSON] та ТОВ «Михнівські Лани» правочин порушує речові права ТОВ Компанія «Укрелітагро», не відповідає вимогам закону та має бути визнаний судом недійсним. Під час підготовчого провадження через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого ТОВ «Михнівськи Лани» заперечує проти задоволення позовних вимог через недоведення позивачем того, що предметом оспорюваного договору та договору оренди землі №187-339 від 04.02.2008 року було право володіння та користування однією і тією ж самою земельною ділянкою, не надано суду доказів, які б підтверджували державну реєстрацію договору №187-339 від 04.02.2008 року. Від третьої особи до суду надійшло пояснення у справі, в якому вона вказує про недійсність оспорюваного договору з підстав, вказаних у позові, з врахуванням положень ст.ст.203, 215 ЦК України. Інші учасники справи не скористалися своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, в судові засідання не з`являлись та свою позицію не висловлювали. Ухвалою суду від 18.04.2019 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання в даній справі. Під час підготовчого провадження ухвалою від 10.07.2019 року за клопотанням представників позивача та відповідача витребувано додаткові докази. Ухвалою суду від 13.08.2019 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник ТОВ «Михнівські лани» в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову в повному обсязі. Також звернувся із клопотанням про зупинення провадження у справі на підставі п.10 ч.1 ст.252 ЦПК України до перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №322/1178/17 у подібних правовідносинах. Суд відмовив у задоволенні даного клопотання на підставі ч.3 ст.210 ЦПК України. [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про місце, день та час слухання справи повідомлений належним чином. Представник КП «Чемеровецьке бюро нерухомості» в судове засідання не з`явився, хоча про місце, день та час слухання справи повідомлений належним чином, в поданій до суду письмовій заяві просив справу розглядати за його відсутності. Представник Головного управління Дежгеокадастру у Хмельницькій області в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про місце, день та час слухання справи повідомлений належним чином. Перевіривши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, спірні правовідносини урегульовані нормами як цивільного, так і земельного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. В силу ч.2 ст.792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі». Положеннями ч.4 ст.124 ЗК України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ст.125 Земельного кодексу України). Відповідно до ст.13 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно зі статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Статтею 24 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендодавець зобов`язаний не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою. На підставі ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. За змістом ч.2 ст.95 ЗК України порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Відповідно до п.«в» ч.3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання угоди недійсною. Судом встановлено, що [PERSON] належала на праві власності земельна ділянка площею 1,6835 га, з кадастровим номером 6822183900:04:008:0277, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Михнівської сільської ради Ізяславського району, що підтверджується копіями державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №818803 та кадастрового плану (а.с.119-120). Між [PERSON] (орендодавцем) та ТОВ Компанія «Укрелітагро» (орендарем) 04.02.2008 року укладено договір оренди землі №187-339 (а.с.150-153), предметом якого є передання у строкове платне користування земельної ділянки площею 1,6835 га Відповідно до п.7, п.20 та п.42 вказаного договору, його укладено на 10 років, передача земельної ділянки орендарю здійснюється у 10-денний строк після державної реєстрації цього договору актом прийому - передачі, а сам договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст.204 ЦК України). Згідно положень ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Однією із істотних умов договору оренди землі відповідно до положень Закону України «Про оренду землі» є його строк. Так, сторони у договорі №187-339 на власний розсуд визначили його строк, який становить 10 років. Доказів того, що такий строк не відповідає дійсній їх волі суду не надано. В подальшому, 02.04.2010 року, вказаний договір було зареєстровано належним чином в Ізяславському відділі Хмельницької регіональної філії Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру», про що в книгу записів державної реєстрації договорів оренди землі внесено відповідний запис під №041075400609. Зазначені обставини підтверджуються відміткою в договорі оренди землі №187-339 від 04.02.2008 року (а.с.153), витягом з книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право користування землею, договорів оренди землі в частині розділу 4 «Записи державної реєстрації договорів оренди землі» (а.с.129-131, 182-183). Крім того, у зазначеній книзі, крім сторін укладеного договору, площі земельної ділянки 1,6835 га, також зазначено її кадастровий номер 6822183900:04:008:0277 (колонка 6) та строк дії договору - 10 років (колонка 10). Відповідно до ч.2 ст.125 ЗК України, в редакції, чинній на момент укладення договору оренди від 04.02.2008 року та його державної реєстрації, право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Положеннями частини 3 статті 640 ЦК України в редакції, чинній на момент укладення зазначеного договору та його державної реєстрації, встановлено, що договір, який підлягає державній реєстрації , є укладеним з моменту його державної реєстрації. Тобто, правовідносини з приводу передачі у строкове платне користування земельної ділянки виникли між позивачем та [PERSON] з моменту державної реєстрації договору оренди землі від 04.02.2008 року, тобто з 02.04.2010 року. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.05.2018 року [PERSON] є спадкоємцем після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 15). Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається із земельної ділянки площею 1,6835 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6822183900:04:008:0277, яка знаходиться на території Михнівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, і належала померлій на підставі державного акту про право приватної власності на землю серії Р1 №818803, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №42, виданого Михнівською сільською радою Ізяславського району Хмельницької області 20.05.2002 року. Водночас, частиною 4 статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Аналогічна умова вказана і в п.38 договору оренди землі №187-339 від 04.02.2008 року. В той же час, 05.11.2018 року [PERSON] в порушення вимог Закону України «Про оренду землі» та умов укладеного спадкодавцем договору оренди землі №187-339 від 04.02.2008 року уклав з ТОВ «Михнівські Лани» договір про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис). Предметом вказаного договору є строкове платне користування земельною ділянкою на праві емфітевзису площею 1,6835 га з кадастровим номером 6822183900:04:008:0277 строком на 30 років з дати державної реєстрації права емфітевзису, що підтверджується належним чином засвідченою копією вказаного договору (а.с.83-86). Відповідно до ст.407 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб. 05.11.2018 року державним реєстратором КП «Чемеровецьке бюро нерухомості» зареєстровано речове право товариства «Михнівські Лани» на підставі оспорюваного договору на зазначену земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.12). Враховуючи положення ч.1 ст.203 ЦК України, укладення будь-якого іншого договору відносно цієї ж земельної ділянки без розірвання діючого договору суперечить закону. Зважаючи на викладене, оспорюваний договір про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) від 05.11.2018 року укладено між [PERSON] та ТОВ «Михнівські Лани» в період дії чинного договору оренди землі №187-339 від 04.02.2008 року, укладеного [PERSON] з ТОВ Компанія «Укрелітагро». Тобто, оскаржуваний договір укладений під час дії правочину, за яким право користування земельною ділянкою належить позивачеві, а тому порушує його право як належного користувача земельної ділянки. Таким чином, договір про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) від 05.11.2018 року не відповідає вимогам ч.1 ст.203 ЦК України та на підставі ч.1 ст.215 ЦК України підлягає визнанню недійсним. Відповідно до ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користування майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Згідно положень ч.1 ст.236 ЦК України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Водночас, в задоволенні позовних вимог, пред`явлених позивачем до КП «Чемеровецьке бюро нерухомості» щодо визнання договору про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) від 05.11.2018 року недійсним, слід відмовити з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України). Позивач звернувся до суду із позовом про визнання недійсним правочину, стороною якого не являється КП «Чемеровецьке бюро нерухомості». Таким чином, у спірних правовідносинах, що є предметом розгляду даної справи, КП «Чемеровецьке бюро нерухомості» не є належним відповідачем, а тому в частині позовних вимог, пред`явлених до останнього, слід відмовити. На підставі ст.141 ЦПК України, в зв`язку із задоволенням вимоги позивача про визнання недійсним оскаржуваного договору, судові витрати, понесені ТОВ Компанія «Укрелітагро» слід покласти на [PERSON] та ТОВ «Михнівські Лани» в рівних частках. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial