Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 21168 гривень 57 коп., посилаючись на те, що 13 лютого 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір про надання споживчого кредиту за №2008070910, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 19249,00 грн. на строк 36 місяців, розмір процентної ставки складає 0,01 % річних. 22 грудня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір факторингу, відповідно до якого ПАТ «ОТП Банк» відступив ТОВ «ОТП Факторинг Україна» право вимоги за вказаним договором. В звязку з тим, що відповідач взяті на себе зобов'язання належним чином не виконує, у нього виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 21168,57 грн. тому позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявилась, проте надала до суду заяву в якій наполягає на задоволенні позовних вимог, просить розглянути справу у її відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує, а також просить стягнути з відповідача, судові витрати понесені за розміщення публікації оголошення про виклик відповідача в газеті. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, через оголошення в газеті («Наддніпрянська правда» № 54 від 28 липня 2017 року) до судового засідання не зявилась, і від неї не надійшло повідомлення про причину неявки, суд ухвалив, слухати справу на підставі наявних у справі доказів, у відсутність відповідача, згідно ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав, встановив наступні факти і відповідні ним правовідносини. Так, судом встановлено, що 13 лютого 2014 року між публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №2008070910. Відповідно до умов кредитного договору відповідачу надано кредит на загальну суму 19249,00 грн., з яких: на придбання товару у продавця ФОП [PERSON] 18999,00 грн., на придбання пакету послуги «Повернемо загублене» у продавця ТОВ майСейфеті - 250,00 грн., строком на 36 місяців з 13 лютого 2014 року по 13 лютого 2017 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом, у розмірі\~\~0,01% річних (а.с.3-4). Згідно вимог п. 1.2.1 договорів для придбання товару Банк надає позичальнику споживчий кредит у відповідності до умов договору, а позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені договором та Додатком №1 «Графік платежів», що є невід'ємною частиною, а також виконувати інші умови договору. ПАТ «ОТП Банк» свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит на придбання товару, що підтверджується специфікацією до кредитного договору від 13 лютого 2017 року. ( а.с. 7). Відповідно до умов договору факторингу № 22/12/14/1-1, укладеного 22 грудня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна», право вимоги за кредитним договором №2008070910 від 13 лютого 2014 року було відступлено позивачу ТОВ «ОТП Факторинг Україна». (а.с.12-16) Відповідач свої зобов'язання за кредитним\~\~договором не виконала, в результаті чого виникла заборгованість, яка станом на 24 листопада 2016 року за кредитним договором №2008070910 від 13 лютого 2014 року становить 21168,57 грн., яка складається з наступного: залишок заборгованості за кредитом 17666,14 грн. та заборгованість по відсоткам за користування кредитом 3502,43 грн.. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З вимог ст. 525 ЦК України вбачається, що одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із ч. 2.\~ст.1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, допустивши таким чином заборгованість перед ТОВ «ОТП Факторинг України». Тому, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором. Крім того, враховуючи те, що позов задоволено повністю, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,00 грн., згідно ст. 88 ЦПК України. Також, згідно п. 6 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до судових витрат відносяться витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Відповідно до матеріалів цивільної справи позивачем було надано оголошення у газеті «Наддніпрянська Правда» № 54 від 28 липня 2017 року про виклик до суду відповідачки, та сплачено за публікацію оголошення в газеті 272,16 грн., що підтверджується платіжним дорученням на вказану суму, а тому відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved