Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «І.Т.В.Сервіс Плюс» звернулось до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON] про визнання договору укладеним на підставі нормативного акту обовязкової дії та стягнення суми заборгованості за надані послуги. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач [PERSON] є наймачем квартири № 6 в житловому будинку № 17 «А» по вул. Руській в м.Мукачево, користується послугами з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, тому відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є споживачем послуг, які надані позивачем. На підставі рішень виконавчого комітету Мукачівської міської ради «Про визначення виконавців послуг» від 23.10.2012 року № 261, та рішення від 29.01.2013 року №19, позивача з 01.12.2012 року визначено виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Товариством на виконання вимог «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 76 було здійснено належне утримання будинку № 17 «А» по вул. Руській. За період з 01 грудня 2012 року по січень 2016 року претензій з приводу ненадання або неналежного надання послуг від відповідача не надходило. Станом на 27 січня 2016 року за відповідачем рахується заборгованість за надані послуги в сумі 2798,14 грн. В звязку з цим позивач звернувся до суду з позовом про визнання договору укладеним на підставі нормативного акту обовязкової дії та стягнення з відповідача [PERSON] суми заборгованості за надані послуги. Представник позивача в судове засідання не зявився, до початку розгляду справи подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не зявилась, про час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, про причини неявки суд не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Матеріалами справи встановлено, що згідно рішення виконавчого комітету Мукачівської міської ради «Про затвердження наслідків конкурсу з визначення виконавців послуг з управління будинками» від 23.10.2012 року № 261 та «Про погодження виконавця послуг з управління будинком, спорудою, житловим комплексом, групою будинків; утримання житлових будинків і прибудинкових територій» від 29.01.2013 року № 19 - ТОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» визначено виконавцем послуг з управління будинком з 01.12.2012 року. Будинок, який знаходиться за адресою м.Мукачево вул. Руська,17 «А», в якому проживає відповідач [PERSON], віднесено до переліку будинків, стосовно яких позивач здійснює послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, що підтверджується актом прийняття-передачі обєкта в управління з управління. Перед початком надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій слугувало здійснення всіх залежних від позивача дій, які полягали в укладенні типового договору «Про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій», у спосіб передбачений ст. 634 ЦК України. Відповідач, продовжував отримувати вказані послуги, що відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України свідчить про фактичне виникнення цивільних прав та обов'язків між сторонами. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки, визначає Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року. Згідно п.1 ч.3 ст.20 та п.п. 3 п. 2 ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. У відповідності до ч.1 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками даних відносин є: власник, споживач, виконавець, виробник. В свою чергу, виконавець зобов'язаний підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором, як передбачено ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочин між фізичною і юридичною особами належить вчиняти у письмовій формі. Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору . Тобто п.1 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов'язком споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовленим виконавцем на основі типового договору, кореспондується зустрічний обовязок виконавця підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором, як передбачено п.3 ч.2 ст. 21 вищезазначеного Закону. Форма та зміст (умови) типового договору затверджені постановою Кабінету міністрів України від 20 травня 2009 року № 529 «Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій». Згідно ч. 3 ст. 6, ч. 1 ст. 630 ЦК України, ст.ст. 19 -21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», та вищезазначеної постанови вбачається, що умови типового договору, що набули юридично обов'язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов'язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Разом з позовною заявою до суду позивачем був наданий договір «Про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій», підготовлений ТзОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс». Дослідивши вищевказаний договір, суд приходить до висновку, що він відповідає типовому договору, а тому відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам ч. 3 ст. 6, ст. ст. 627, 630 ЦК України та ст. ст. 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.08.1992 року власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобовязані брати участь у загальних витратах, повязаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку. Враховуючи формулювання позовних вимог із зазначенням дати укладення договору в минулому часі, що фактично є проханням визнати його укладеним, враховуючи вищезазначені положення закону, суд приходить до висновку про задоволення позову шляхом визнання договору укладеним, що відповідає принципу публічності цивільного процесуального права. Вищезазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 10 жовтня 2012 року по справі № 6-110цс12, що носить обовязковий характер відповідно до ст. 360-7 ЦПК України. Відповідач протягом періоду з 01 грудня 2012 року по січень 2016 року жодних претензій про неналежне виконання позивачем своїх послуг не предявляв. Станом на 27 січня 2016 року у відповідача [PERSON] виникла заборгованість за надані послуги в сумі 2798,14 грн. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТзОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» є обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. Також із відповідача слід стягнути судові витрати по справі в сумі 2756,00 грн. - судового збору та 551,20 грн. витрати за надання правової допомоги На підставі наведеного,

Outcome: approved