Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за опалення та підігрів води. В обґрунтування позову посилається на те, що ТОВ «Краматорськтеплоенерго» з 01 січня 2007 року відповідно до встановлених Краматорською міською радою тарифам здійснює поставку теплової енергії фізичним особам-споживачам, у тому числі у квартиру відповідачів за адресою [ADDRESS]. У період з 01.01.2007 року по 01.09.2013 року відповідачі не сплачували за надані послуги, внаслідок чого утворилася заборгованість у сумі 1558,55 грн., яку позивач просив стягнути з відповідачів, а також стягнути судові витрати. У подальшому позивач зменшив позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідачів заборгованість за поставлену теплову енергію в період з 01.01.2007 року по 01.09.2013 року у розмірі 889, 93 грн. та судові витрати (а.с.38). У судовому засіданні представник позивача Горлаковська Т.І. позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав та суду пояснив, що заборгованість за період з 01.10.2010 року по 31.08.2013 року, яка складає 668,62 грн., була оплачена 23.12.2013 року. Відносно заборгованості у сумі 889,93 грн., яка виникла за період з 01.01.2007 року по 30.09.2010 року, по даній заборгованості сплинув строк позовної давнини, передбачений ст.256 ЦК України. Просив застосувати строк позовної давнини до заборгованості, яка виникла з 01.01.2007 року по 30.09.2010 року та відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, а також застосувати строк позовної давнини до заборгованості, яка виникла з 01.01.2007 року по 30.09.2010 року та відмовити у задоволенні позовних вимог. Вислухав пояснення сторін, проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно ст.ст.156, 162 Житлового кодексу України, власник та члени його сім'ї зобов'язані вчасно вносити плату за комунальні послуги по встановленому у законному порядку тарифам. У судовому засіданні встановлено, що відповідачі зареєстровані та мешкають у квартирі [ADDRESS] (а.с.6, 11-12). Право власності на зазначену квартиру зареєстровано за відповідачкою [PERSON] (а.с.31-35). Позивач - ТОВ «Краматорськтеплоенерго», обслуговує житловий фонд у якому проживає відповідач та здійснює поставку теплової енергії по затвердженим виконкомом Краматорської міської ради тарифам. Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу, виробник - суб'єкт господарювання, який виробляє або створює житлово-комунальні послуги. Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45, власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктами 17 і 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типовим договором про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України №630 від 21 липня 2005 року передбачено, що послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку води. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. З матеріалів справи встановлено, що письмовий договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води між позивачем та відповідачем не укладався, тому плату за послуги з теплопостачання відповідач зобов'язаний був вносити щомісяця не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до витягу по особовому рахунку [NUMBER], відкритому на ім'я відповідача [PERSON], за період з 01.01.2003 року по 01.09.2013 року оплата за опалення та підігрів води проводилася нерегулярно, заборгованість за надані послуги складає 1558,55 грн. (а.с.4-5). Як вбачається з копії квитанції від 23.12.2013 року №6471.142.7, відповідачем сплачено за надані послуги ТОВ «Краматорськтеплоенерго» 668,62 грн., період сплати не вказано, призначенням платежу зазначено «реструктуризація заборгованості» (а.с.23). Як вбачається з листа Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» від 22.01.2014 року, у зв'язку з допущеною помилкою, банком змінено призначення платежу по квитанції №6471.142.7. Вірним призначенням платежу банк просить вважати погашення боргу за період з 01.11.11 по 01.08.13 року (а.с.37). Як вбачається з довідки, наданої ТОВ «Краматорськтеплоенерго», відповідно до листа ПАТ КБ «ПриватБанк» від 22.01.2014 року, сплачені відповідачами грошові кошти у сумі 668,62 грн. зараховані у погашення заборгованості. Заборгованість за період з 01.01.2007 року по 01.01.2013 року складає 889,93 грн. (а.с.40). Доказів погашення зазначеної заборгованості суду не надано. Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.3 ст. 267 ЦК позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Згідно ст.264 ч.1 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Позивачем пред'явлені вимоги про стягнення заборгованості за період, що перевищує три роки. Однак незважаючи на клопотання відповідачів про застосування позовної давності, таких підстав немає. Як вбачається з копії особового рахунку, у період з 01.01.2007 року по 01.09.2013 відповідачами проводилися оплати за надані послуги у розмірі, більшому від нарахувань, а також при відсутності нарахувань, тобто фактично ними визнавався борг та вчинялися дії по його погашенню. Таким чином, підстави для застосування позовної давності відсутні та стягненню підлягає заборгованість за період з 01.01.2007 року по 01.09.2013 року включно у сумі 889 грн. 93 коп. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 229,40 грн. у рівних частках - по 114,70 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved