Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми та штрафних санкцій. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 23 листопада 2012 року між [PERSON] та ФОП [PERSON] було укладено договір № 04/11 на продаж металопластикових вікон. Відповідно до основного договору ФОП продав, а відповідач отримала та зобов'язалась оплатити вікна на умовах визначених розділом 1 основного договору та Додаткової угоди від 23 листопада 2012 року № 005633. Відповідно до Основного договору та додаткової угоди відповідач повинна була сплатити за отриманий товар загальну суму 6228 грн 42 коп., з яких: - 778 грн 55 коп. сплатила до моменту отримання товару; - 5449 грн. 87 коп. повинна була сплатити на умовах відтермінування платежу. Товар був отриманий відповідачем у повному обсязі, що підтверджується підписом останньої під Актом прийому-передачі товару №04/11 та додатковою угодою. Будь-які претензії та/або зауваження з боку відповідача відсутні. Між ФОП [PERSON] та ТОВ «Сучасний факторинг» було укладено генеральний договір про відступлення права вимоги від 04 квітня 2012 року № СФ2012134 за яким ФОП у випадку продажу товарів може відступати право вимоги боргу до боржника. Оскільки оплата за товар здійснювалась на умовах відстрочки (відтермінування), ФОП [PERSON] з метою забезпечення отримання оплати за відвантажений товар запропонував, а відповідач особисто погодилась та уклала відповідні правочини з ТОВ «Сучасний Факторинг», за якими позивач сплатив ТОВ [PERSON] борг за відповідача та отримав право вимоги до останнього щодо оплати боргу та у випадку порушення відповідачем умов погашення, штрафних санкцій за основним договором. Відповідно до генерального договору, ТОВ «Сучасний Факторинг» сплатив ФОП [PERSON] грошові кошти в обмін на право вимоги до відповідача в сумі 5449,87 гривень. Згідно договору ТОВ «Сучасний Факторинг» надав відповідачу можливість сплатити суму боргу 5449,87 гривень окремими платежами по 778,55 гривень, а останній платіж в розмірі 778,57 гривень, в період з грудня 2012 року по червень 2013 року. Зазначеною угодою визначено, що оплата повинна здійснюватися до 27 числа кожного місяця. Відповідач порушуючи визначений графік оплати здійснила лише три платежі, а саме: 21 січня 2012 року - 750,00 грн.; 15 лютого 2013 року - 600,00 грн.; 03 липня 2013 року - 1000,00 грн. Залишок основного боргу, який на дату подання позовної зави не сплачено відповідачем, становить 3100,00 гривень. Додатковою угодою №005638 віл 23 листопада 2012 року до договору №04/11 від 23 листопада 2012 року передбачено, що у випадку пропуску платежів, починаючи з четвертого платежу, відповідач повинна сплачувати штрафну санкцію з розрахунку 300,00 грн. за кожен пропущений платіж. Просить суд стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 9384,60 гривень, та судовий збір по справі у розмірі 1218,00 гривень. В судове засідання представник позивача не з'явився, направив суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Згідно ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 листопада 2012 року між [PERSON] та ФОП [PERSON] було укладено договір № 04/11 на продаж металопластикових вікон. Відповідно до договору від 23 листопада 2012 року та додаткової угоди від 23 листопада 2012 року ФОП [PERSON] продав, а відповідач отримала та зобов'язалась оплатити металопластикові вікна на умовах визначених розділом 1 основного договору та додаткової угоди від 23 листопада 2012 року № 005633. Відповідно до основного договору та додаткової угоди відповідач повинна була сплатити за отриманий товар загальну суму 6228 грн. 42 коп., з яких: - 778,55 грн. сплатила до моменту отримання товару; - 5449,87 грн. повинна була сплатити на умовах відтермінування платежу. Товар був отриманий відповідачкою у повному обсязі, що підтверджується копією акту прийому-передачі товару № 04/11 до договору 04/11 від 23 листопада 2012 року. Між ФОП [PERSON] та ТОВ «Сучасний факторинг» укладено договір про відступлення права вимоги від 04 квітня 2012 року № СФ2012134 за яким право вимоги по договору від 23 листопада 2012 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] №04/11 було відступлене на користь ТОВ «Сучасний факторинг». Позивач сплатив ФОП [PERSON] грошові кошти в сумі 5449,87 грн. в обмін на право вимоги до відповідача. Згідно додаткової угоди №005638 від 23 листопада 2012 року до договору №04/11 від 23 листопада 2012 року позивач надав відповідачу можливість сплати боргу окремими платежами по 778 грн. 55 коп., а останній платіж в розмірі 778,57 грн., в період з грудня 2012 року по червень 2013 року. Зазначеною угодою визначено що оплата повинна здійснюватися до 27 числа кожного місяця. Відповідач здійснила лише три платежі, а саме: 21.01.2012 року в сумі 750 грн. 00 коп., 15.02.2013 року в сумі 600 грн.00 коп., та 03.07.2013 року в сумі 1000 грн. 00 коп. Залишок боргу становить 3100 грн. 00 коп. Відповідач [PERSON] взятих на себе зобов'язань перед позивачем, передбачених угодою № 04/11 від 23 листопада 2012 року та додатковою угодою №005638 від 23 листопада 2012 року не виконала. Згідно розрахунку станом на 10 листопада 2015 року заборгованість складає 9384,60 грн. з яких: - 3100 грн. 00 коп. залишок основного боргу; - 3600 грн. 00 коп. штраф; - 2436 грн. 60 коп. збитки від інфляції; - 248 грн. 00 коп. 3% річних. Згідно ч.1 ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 623 ЦК України передбачено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодовувати кредиторові завдані збитки. Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язань. Згідно ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно ст.ст. 11, 626 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із договору, в силу зобов'язання одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої особи (кредитора) визначені дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його зобов'язання. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Згідно ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов'язань або відповідальності перед боржником у зв'язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Згідно ст. 1082 ЦК України, боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов'язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов'язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов'язку перед клієнтом. Відповідно до т.1084 ЦК України, відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Вказаний борг в сумі 9384,60 грн. слід стягти з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг», а також на підставі ст.ст.80, 88 ЦПК України судовий збір в сумі 1218,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved