Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 25 лютого 2010 року. Позивачка, посилаючись на те, що фактичні шлюбні відносини припинені, надії на примирення немає, подальше збереження шлюбу неможливе, звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. У підготовчому судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та пояснила, що на теперішній час подружні відносини між нею та відповідачем припинені. Сім`я розпалася і примирення не можливе. Причиною розпаду сім`ї послужило те, що вони мають різні характери та погляди на життя, не можуть знайти взаємопорозуміння між собою, у звязку з чим виникають сімейні конфлікти. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Зазначає, що строк на примирення не потрібен, прізвище просить не змінювати. Крім того, просить стягнути з відповідача на її користь сплачений нею судовий збір при подачі позову у розмірі 768 грн. 40 коп. та витрати, пов`язані з наданням їй правничої допомоги у розмірі 3000 грн. Представник позивачки у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що між нею та позивачкою було укладено договір про надання правової допомоги у даній справі, відповідно до умов якого вона зобов`язалася підготувати та подати позов до Черкаського районного суду Черкаської області про розірвання шлюбу, представляти інтереси позивачки в межах даної справи у суді першої інстанції. За надання правової допомоги позивачкою було сплачено 3000 грн. Крім того, за подання позовної заяви до суду останньою також було сплачено судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. Тому просить стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 3768 грн. 40 коп. на користь позивачки. Відповідач у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнав та просив їх задовольнити, термін на примирення йому не потрібен. Однак, вимоги про стягнення з нього судових витрат на користь позивачки визнав частково, а саме не заперечує проти стягнення з нього судових витрат, які складаються з судового збору, сплаченого позивачкою при подачі позову у розмірі 768 грн. 40 коп. Щодо стягнення з нього витрат, пов`язаних з наданням позивачці правової допомоги у розмірі 3000 грн. заперечив повністю, посилаючись на неспівмірність указаних витрат складності справи. У підготовчому судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги визнав та просив їх задовольнити. Однак заперечив проти стягнення з відповідача судових витрат, які пов`язані з наданням позивачці правової допомоги, посилаючись на неспівмірність указаних витрат складності справи. Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, зважаючи на визнання відповідачем позовних вимог у підготовчому судовому засіданні, вважає за можливе ухвалити рішення у даному засіданні, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 25 лютого 2010 року між сторонами по справі 25 лютого 2010 року було укладено шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 154. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17 травня 2010 року. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони як подружжя припинили фактичні шлюбні відносини. Миритися і відновлювати подружні стосунки не бажають. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Приймаючи до уваги, що причини, які спонукали до розірвання шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін по справі, враховуючи те, що сторони наполягають на розірванні шлюбу, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя, а тому приходить до висновку про задоволення позову. На підставі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка просить не змінювати своє прізвище, суд вважає за можливе залишити їй те ж прізвище після розірвання шлюбу. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Що стосується розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Приписами ч. 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що зокрема у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов, а позивачкою відповідно до квитанції № 0.0.1420761414.1 від 26 липня 2019 року при подачі позову було сплачено судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп., тому суд вважає за можливе повернути позивачці 50 відсотків сплаченого судового збору у розмірі 384 грн. 20 коп. з державного бюджету. Оскільки позивачці буде компенсовано 50 відсотків сплаченого нею судового збору за рахунок держави, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на її користь понесені нею судові витрати у виді судового збору в розмірі 384 грн. 20 коп. Крім того, позивачка просить стягнути з відповідача витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги в розмірі 3000 грн. В обгрунтування заявленої суми на надання правничої допомоги позивачкою надано договір про надання правової допомоги № 66 від 25 липня 2019 року, укладений між нею та адвокатом Кучер Ю.В., в якому зазначено, що клієнт сплачує адвокату винагороду у розмірі 3000 грн. Крім того, позивачка надала суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, в якому зазначила про понесені нею витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частинами 1-3 статті 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Приписами ст. 137 ЦПК України встановлено, що до складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Проте, позивачкою не надано квитанцію про сплату послуг адвоката, не наданий детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Необхідно зауважити, що ч. 6 ст. 137 ЦПК України передбачає, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідачем та його представником було зазначено у судовому засіданні про неспівмірність витрат зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання робіт, пов`язаних зі справою. Враховуючи викладене, беручі до уваги неспівмірність витрат позивачки на виконання професійної правничої допомоги у зазначеному розмірі 3000 грн. зі складністю справи, враховуючи відсутність доказів щодо виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, зважаючи на обсяг наданих адвокатом послуг у виді підготовки та подачі позову до суду, а також участь у підготовчому судовому засіданні, суд вбачає підстави для часткового стягнення з відповідача на користь позивачки понесених нею витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1000 грн. На підставі викладеного та ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved