Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. Позивач звернувся до суду з позовною заявою в обґрунтування якої зазначив, що 11.10.2014 року наказом командира військової частини польова пошта [NUMBER] №213 відповідач зарахований до списків особового складу військової частини та призначений на посаду механіка-водія 3 гаубичної самохідної-артилерійської батареї 1 гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону. Під час проходження служби, [PERSON] самовільно залишив військову частину, що підтверджується матеріалами службового розслідування. У зв`язку з чим, грошове забезпечення нараховане у січні 2015 року в розмірі 2404 грн., є набутим відповідачем без достатньої правової підстави після самовільного залишення військової частини. Позивач просить суд стягнути із [PERSON] грошових коштів в розмірі 2404 грн., одержаних без належної на те правової підстави; грошових коштів в розмірі 834,19 грн., надлишкової переплати єдиного соціального внеску; грошових коштів в розмірі 360,60 грн., надлишкової переплати податку на доходи фізичних осіб та судового збору, сплаченого за подання позовної заяви. Позивач до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву з доказами до нього та заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не подав. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд за одночасним існуванням зазначених обставин ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, про що не заперечив позивач. Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, всі обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Фактичні обставини справи, встановлені судом. Встановлено, що 11.10.2014 року наказом командира військової частини польова пошта [NUMBER] №213 [PERSON] зарахований до списків особового складу військової частини та призначений на посаду механіка-водія 3 гаубичної самохідної-артилерійської батареї 1 гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону (а.с.35). 19.01.2015 року командиром військової частини полова пошта [NUMBER] [PERSON] проведено службове розслідування за фактом неприбуття з лікувального закладу військовослужбовців 1 гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону, самоусунення від виконання посадових обов`язків солдата [PERSON] та вирішено за порушення вимог ст.1,3,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.12,14,16,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України притягнути його до дисциплінарної відповідальності (а.с.8-9). Відповідно до доповідної командира [PERSON] від 10.01.2015 року солдат [PERSON] не повернувся до військової частини з лікувального закладу (а.с.10). Актом проведення службового розслідування за фактом неприбуття з лікувального закладу військовослужбовців 1 гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону від 18.01.2015 року встановлено, що солдат [PERSON] під час виконання завдання в зоні проведення антитерористичної операції звернувся за медичною допомогою до медичного пункту 2,3 БТГр та був направлений на стаціонарне лікування до лікарні м. Курахово Донецької області, а потім до військового шпиталю м. Запоріжжя, звідки був виписаний 23.12.2014 року (а.с.16-19). Наказом командира військової частини польової пошти [NUMBER] №65 «Про підсумки службового розслідування за фактом не прибуття з лікувального закладу військовослужбовців 1 гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону» від 19.01.2015 року, за порушення вимог ст.1,3,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.12,14,16,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, за не вихід на службу без поважних причин, самоусунення від виконання посадових обов`язків солдату [PERSON] оголошено сувору догану та позбавлено премії за січень 2015 року в повному обсязі (а.с.20-22). Витягом з роздавальних відомостей 2015 року підтверджено нарахування [PERSON] в січні 2015 року грошового забезпечення в розмірі 2404 грн. та сплату податку на прибуток в розмірі 360,60 грн. Згідно відомості грошового забезпечення, [PERSON] 18.01.2015 року виплачено 2404 грн., сплачено єдиний соціальний внесок 834,19 грн., сплачено 360,60 грн. податку на доходи фізичних осіб (а.с.37-40). Мотиви та застосовані норми права. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог законодавства. \~ \~ \~ \~За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Пунктом 34.4. Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам Міноборони, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 11.06.2008 року № 260, визначено, що військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби на строк понад 10 діб, незалежно від причини залишення, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення. Про призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини. Матеріалами справи підтверджено факт самовільного залишення військової частини, а саме: не прибуття до військової частини після лікування. У пункті 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 року №548-ХІV, визначено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом. Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Згідно ст.1213 ЦК України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Враховуючи, що після самовільного залишення [PERSON] військової частини йому виплачувалось грошове забезпечення, однак в цей період він не виконував покладених на нього обов`язків військової служби, тому отримане ним грошове забезпечення за цей період не має законних підстав та підлягає поверненню. Таким чином, судом встановлено наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно набутого майна у виді виплаченого грошового забезпечення в сумі 2404 грн. та стягнення шкоди, завданої надлишкою переплатою єдиного соціального внеску та податку на доходи фізичних осіб. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору сплаченого позивачем.

Outcome: approved