Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі з 03 червня 2005 року. Шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 95. Від шлюбу мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що, починаючи з часу укладення шлюбу у сім'ї розпочалися проблеми, неодноразово виникали непорозуміння, сварки, відповідач постійно виїздив на заробітки, але гроші не привозив. Протягом десяти років відповідач так і не спромігся влаштуватися на постійне місце роботи. Сімейно-шлюбні відносини з відповідачем припинилися з травня 2015 року. Сім'я фактично припинила своє існування, спільне господарство не ведеться, відносини не підтримуються, сторони проживають окремо. Поновлення шлюбно-сімейних стосунків з відповідачем не бажає. До початку судового розгляду позивачка надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання двічі не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Причини його неявки суду невідомі. З урахуванням положень статті 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та наведені у позовній заяві доводи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони з 05 червня 2005 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 95. Сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Дітей віком до одного року не мають. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Статтею 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Враховуючи досліджені доказами обставини справи, суд прийшов до висновку, що сім'ю [PERSON] зберегти неможливо, оскільки сторони припинили шлюбні відносини та разом не проживають з травня 2015 року, спільного господарства не ведуть. Позивачка з дитиною проживає окремо від [PERSON] Примирятися не бажає. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Післяшлюбне прізвище позивачки слід визначити як «[PERSON]», так як у позовній заяві ставиться питання про зміну прізвища на дошлюбне. Враховуючи викладене, на підставі статтей 104, 105, 110, 112-114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved