Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулось до суду з даним позовом в якому просить стягнути на його користь солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за договором в сумі 538025 грн. 58 коп. та судові витрати в сумі 3654 грн. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю Білліріс Ю.О. підтримав позовні вимоги та пояснив, що 28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк», який є правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк» та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» був укладений Договір факторингу. Відповідно до п.2.1, 2.2 Договору Банк відступив Фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить Банку на підставі Документації. З моменту відступлення Банком Фактору прав вимоги заборгованості від боржників , всі гарантії , надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі пов'язані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів. Разом з тим, 28.11.2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» був укладений Договір факторингу. Відповідно до п.2.1, 2.2 Договору Клієнт (ТОВ «ФК «Вектор Плюс») відступив Фактору (ТОВ «Кредитні ініціативи») свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить Клієнту на підставі Документації. З моменту відступлення Клієнтом Фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі пов'язані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів Отже, внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/ стягувача за договором від 04.04.2008 року №0705/0408/55-008, укладеним між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON], за яким останній отримав кредит в розмірі 280000 грн. Проте, [PERSON] неналежно виконує умови кредитного договору та станом на 04.07.2014 року має заборгованість: за кредитом - 270886 грн. 34 коп., по відсотках - 202013 грн. 29 коп., пені - 65125 грн. 95 коп. В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON], що випливають з кредитного договору, 04.04.2008 року ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] уклали договір поруки №0705/0408/55-008-Р-1. Відповідно до умов договору поруки [PERSON] як поручитель поручилася за виконання [PERSON] обов'язків, що виникли на підставі кредитного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому. Просив стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість в сумі 538025 грн. 58 коп. та судові витрати в сумі 3654 грн. Представники відповідачів [PERSON] та [PERSON] просили в задоволенні позову відмовити. Пояснили, що рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 01.09.2011 року з [PERSON] на користь АТ «Сведбанк» вже було стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 342716 грн. та пеня в сумі 55716 грн. 81 коп. За таких умов ТОВ «Кредитні ініціативи» не мають права вимагати від [PERSON] грошові кошти в заявленому розмірі на підставі договору фактирингу від 28.11.2012 року укладеному з ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» оскільки остання їх немала права вимагати також. Відповідно до договору факторингу від28.11.2012 року в розумінні ст. 1077 ЦК України ТОВ «Кредитні ініціативи» могли отримати лише право грошової вимоги , а не право на забезпечення виконання зобов'язання пороукою, а отже ТОВ «Кредитні ініціативи» не має права звертатися з позовом до [PERSON] Крім того, рішенням Бердянського міськрайонного суду від 19.12.2013 року було задоволено вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 04.04.2008 року. Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.2 ст. 11 ЦПК України особа яка бере участь у справі , розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Так в судовому засіданні встановлено, що 28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк» , який являвся правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк» та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» було укладено договір факторингу , відповідно до якого Банком Факторинговій компанії було передано право вимоги по кредитним договорам. 28.11.2012 року між ТОВ «ФК «Вектор-Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено Договір факторингу , відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» було передано право вимоги по кредитним договорам. Таким чином внаслідок укладення вищезазначених договорів відбулась заміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статуса нового кредитора . 04.04.2008 року між ВАТ «Сведбанк» ( правонаступник -ПАТ «Сведбанк») та [PERSON] був укладений кредитний договір №0705/0408/55-008. Відповідно до умов кредитного договору, Банк зобов'язується надати Позичальнику ([PERSON]) кредит в сумі 280000 грн., а позичальник зобов'язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі , строки та на умовах , що передбачені кредитним договором. Банком свої зобов'язання за кредитним договором було виконано в повному обсязі , та надано [PERSON] кредит в сумі 280000 грн. В свою чергу [PERSON] неналежно виконує взяті на себе зобов'язання по кредитному договору, та станом на 04.07.2014 року має заборгованість по кредитному договору в розмірі 538025 грн., а саме: за кредитом - 270886 грн. 34 коп., по відсотках - 202013 грн. 29 коп., пеня - 65125 грн. 95 коп. 04.04.2008 року між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до якого [PERSON] поручилася за виконання [PERSON] обов'язків, що виникли на підставі основного договору або можуть виникнути у майбутньому. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору , виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимого цього Кодексу , інших актів цивільного законодавства , звичаїв ділового обороту, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах , встановлених договором , а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти . До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї Глави , якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1049 позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику(грошові кошти у такій самій сумі або речі , визначені родовими ознаками , у такій самій кількості , такого самого роду та такої самої якості , що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку , що встановлені договором. Відповідно до ст. 1048 позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Сума заборгованості за кредитним договором №0705/0408/55-008 від 04.04.2008 року станом на 04.07.2014 року складає 538025 грн. 58 коп. (у тому числі: за кредитом - 270886 грн. 34 коп., по відсотках - 202013 грн. 29 коп., пеня - 65125 грн. 95 коп.) і підтверджується розрахунком позивача. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання , забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК ). Задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не є перешкодою для пред'явлення позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для пред'явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена. Як встановлено судом на час розгляду справи заборгованість за кредитним договором не погашена, предмет іпотеки, на який звернуто стягнення, не реалізований. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що відповідачі не виконали взятого на себе за договорами зобов'язання і позов в частині стягнення суми заборгованості підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати, сплачені позивачем при звернені до суду, підлягають стягненню на його користь в солідарному порядку з відповідачів.

Outcome: approved