Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором № МL-703/200/2008 від 10.07.2008 в розмірі 2639775,22 грн., відшкодувати судові витрати. До суду надійшла заява представника позивача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» Збицької Е.П. про розгляд справи за її відсутності із зазначенням щодо підтримання позовних вимог в повному обсязі та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 10.07.2008 між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та [PERSON] укладено кредитний договір № МL-703/200/2008, згідно умов якого останньому надано кредитні кошти в сумі 42630,00 доларів США з оплатою процентів у порядку та розмірах, описаних у тексті кредитного договору із строком користування до 10.07.2023. Згідно зазначеного договору [PERSON] отримав грошові кошти за цільовим призначенням - на споживчі цілі, зобов'язався у встановлені договором строки здійснювати повернення частини кредиту, а також сплачувати нараховані відсотки за використання кредиту. Також договором встановлено, що за порушення термінів повернення кредиту та процентів за кредит [PERSON] сплачує банку пеню, штрафні санкції за кожний день прострочки. Відповідно до ст. ст. 1046, 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлений договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві або зарахування грошової суми, що позичалась, на його банківський рахунок. Статтею 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. В порушення умов укладеного між сторонами договору [PERSON] не виконуються зобов'язання по поверненню належних до сплати частин кредиту та нарахованих відсотків за користування кредитом, грошові кошти не повернуто. Згідно розрахунку, наданого представником позивача, станом на 12.09.2014 заборгованість [PERSON] по тілу кредиту складає 42512,86 доларів США, що за курсом НБУ становить 551672,29 грн.; по нарахованим та не сплаченим відсоткам - 1234,63 доларів США, що за курсом НБУ становить 16021,30 грн.; нарахована пеня в розмірі 2072081,63 грн., а всього 2639775,22 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Встановивши, що сума основного боргу, заявлена позивачем станом на 12.09.2014, складає 551672,29 грн., а сума пені - 2072081,63 грн., суд приходить до висновку, що нарахована пеня в чотири рази перевищує збитки, тому суд вважає за необхідне зменшити розмір пені до розміру основного боргу, а саме до 551672,29 грн. Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 29.06.2010 ПАТ «ОТП Банк» у відповідності до ст..ст. 512, 514, 1077-1079, 1082, 1084 ЦК України відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитними договорами, за якими ПАТ «ОТП Банк» просить стягнути суму заборгованості, тобто до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги за кредитними договорами. За таких обставин суд доходить висновку, що позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заявлені обґрунтовано, підлягають частковому задоволенню з урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів. Відповідно до положень ст.. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial