Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

ТзОВ «Грін Ріелті» звернулося в суд з позовом до відповідачів про виключення майна з опису та скасування арешту. Свій позов обґрунтовує тим, що 01.03.2021 року між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», був укладений кредитний договір №СМ-SМЕ А00/009/2007 року від 01.03.2007 року, згідно умов якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 440000,00 доларів США за строком погашення до 28.02.2014 року. З метою забезпечення зобов`язань позичальника, між банком та ТзОВ «Паладій» був укладений договір іпотеки №РМ-SМЕ А00/009/2007 року від 03.03.2007 року, згідно якого банку було передано в іпотеку нерухоме майно комерційного призначення: будівля спортивно-оздоровчого комплексу загальною площею 1175,3 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В подальшому, 18.03.2011 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТзОВ «ОТП Факторинг» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю та договір відступлення права вимоги, за яким банк відступив товариству право вимоги за вказаними кредитним договором та договором іпотеки. Вказує, що заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.01.2014 року у справі №161/20677/13-ц за позовом ТзОВ «ОТП Факторинг» до [PERSON] та ТзОВ Паладій», в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі 4809947,75 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки та 08.08.2014 року видано виконавчий лист. 28.07.2015 року між ТзОВ «Грін Ріелті» та ТзОВ «Паладій» був укладений договір купівлі-продажу предмета іпотеки. Водночас, 04.09.2015 року постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області відкрито виконавче провадження №48639990 стосовно примусового виконання рішення суду та винесена постанова про накладення арешту на предмет іпотеки. При цьому, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень внесено запис про обтяження 11049094 від 04.09.2015 року. Зазначає, що ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.06.2021 року скасовано заочне рішення суду у справі №161/20677/13-ц . Крім того, ухвалою суду від 09.06.2021 року , яка набрала законної сили 27.07.2021 року, закрито провадження у справі №161/20677/13-ц у зв`язку з відмовою позивача від позову. Таким чином, арешт накладений у виконавчому провадженні №48639990 за виконавчим листом у справі №161/20677/13-ц вичерпав свою дію з дня набрання ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.06.2021 року законної сили. При цьому, договір купівлі-продажу від 28.07.2015 року між ТзОВ «Грін Ріелті» та ТзОВ «Паладій» ніким не оспорений та є дійсний. Вважає, що належне товариству майно перебуває під обтяженням, чим порушуються його майнові права щодо розпорядження власністю. У зв`язку з чим, просить скасувати арешт, накладений постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області від 04.09.2015 року у виконавчому провадженні №48639990 на нерухоме майно комерційного призначення: будівлю спортивно-оздоровчого комплексу загальною площею 1175,3 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у заяві та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та представник ТзОВ «Паладій» подали суду заяви про слухання справи у їх відсутності, не заперечували щодо задоволення позову. Представник ТзОВ «Ескроу Капітал» в судовому засіданні позов визнав та не заперечував щодо його задовлення. Представник відповідача - відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши представлені у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №258704400 від 27.05.2021 року слідує, що наявний арешт на майно (номер запису про обтяження: 11049094 від 04.09.2015 року (спеціальний розділ) - будівлю спортивно-оздоровчого комплексу загальною площею 1175,3 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . При цьому, власником даної нерухомості є ТзОВ «Грін Ріелті» (а.с. 5-11). Судом з`ясовано, що дані виконавчі дії проводились у зв`язку з виконанням рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.01.2014 року у справі № 161/20667/13-ц за позовом ТзОВ «ОТП Факторинг» до [PERSON] , ТзОВ «Паладій» про звернення стягнення. Проте, ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.06.2021 року воно скасовано (а.с. 12) і ухвалою суду від 09.06.2021 року, яка набрала законної сили 27.07.2021 року, закрито провадження у справі №161/20677/13-ц у зв`язку з відмовою позивача від позову (а.с. 13). Згідно із ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Ч. 1 ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Із постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07 лютого 2014 року слідує, що застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із наступного. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Згідно ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»). Таким чином, оцінивши зібрані і дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, зважаючи, що доказів того, що позивач є боржником у будь-якому виконавчому провадженні суду не представлено та враховуючи відсутність іншого способу зняття арешту з майна не інакше як за рішенням суду, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved