Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

Тернопільська районна державна адміністрація звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про позбавлення останніх батьківських прав відносно дочки [PERSON] та стягнення аліментів на її утримання у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 01.03.2018 р. і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування вимог позивач вказує на те, що відповідачі є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. З 15 січня 2018 року [PERSON] перебуває на обліку у служби у справах дітей Тернопільської райдержадміністрації як дитина, яка опинилась у складних життєвим обставинам. Відповідачі ведуть аморальний спосіб життя, зловживають спиртними напоями, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дочки, не піклуються про її фізичний і духовний розвиток, не цікавляться її життям, навчанням, побутом. Перебування доньки у родині загрожувало їх життю та здоров'ю, а тому виконкомом було прийнято рішення про відібрання дитини та тимчасове влаштування її до державного закладу. Крім того, [PERSON] є матір'ю семи дітей, які проживають в [ADDRESS] разом із батьком [PERSON] Посилаючись на наведене та те, що відповідачі належним чином не виконують своїх батьківських обов'язків, не піклуються про фізичний та духовний розвиток доньки, просили позов задовольнити. У судовому засідання представник Тернопільської районної державної адміністрації позов підтримала, зіславшись на доводи викладені у ньому. Відповідач [PERSON] позов в частині позбавлення батьків прав заперечила. Пояснила, що любить доньку [PERSON] та буде прикладати усіх зусиль щоб належним чином виконувати свої батьківські обов'язки. За час перебування доньки у державному закладі неодноразово разом з [PERSON] провідували її. Ствердила, що працевлаштується та змінить своє ставлення до обов'язків щодо виховання та піклування про своїх дітей. [PERSON] в судове засіданні не з'явився, хоча про час та місце був належним чином повідомленим, про причини неявки суду не повідомив. [PERSON] був присутній у підготовчому судовому засіданні. Просив не позбавляти його батьківських прав щодо неповнолітньої дочки [PERSON]. Вказав, що знаходиться у скрутному матеріальному становищі, інколи зловживає алкогольними напоями. Однак бажає змінитись і створити належні та необхідні умови для утримання, виховання дитини. Судом встановлено, що відповідачі є матір'ю та батьком [PERSON], 25 жовтня 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Козівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 30 березня 2017 року. З довідки про склад сім'ї, виданої Плотицькою сільською радою Тернопільського району за №58 від 23.01.2018 року встановлено, що донька [PERSON] проживає в [ADDRESS], разом із батьками [PERSON], [PERSON], дідусем [PERSON] та бабусею [PERSON] 25 січня 2018 року комісією з питань захисту прав дитини Тернопільської районної державної адміністрації, у зв'язку з виявленням загрози життю та здоров'ю дитини, прийнято рішення про вжиття заходів щодо вилучення доньки [PERSON], 20.10.2016 року від батьків [PERSON] та [PERSON], влаштування дитини до Тернопільського спеціалізованого будинку дитини та про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав . Розпорядження Тернопільської районної державної адміністрації за №39-од від 06 лютого 2018 року постановлено негайно відібрати дитину [PERSON] від відповідачів та здійснити заходи щодо тимчасового влаштування до державної установи. 14 лютого 2017р., 30 травня 2017р., 23 січня 2018 р., 15 січня 2018 р. комісією служби у справах дітей Тернопільської районної державної адміністрації проведено обстеження житлово-побутових умов сім'ї відповідачів по [ADDRESS], про що складено відповідні акти. З актів обстеження житлово-побутових умов вбачається, що родина складається з [PERSON]Б, [PERSON] та [PERSON]. Будинок газифікований, є електропостачання, підведена вода. Для виховання дитини створені задовільні умови. У будинку три кімнати, в кімнатах не прибрано, розкидані речі, неприємний запах. Дитина забезпечена сумішу для харчування, має необхідний одяг. На час проведення обстеження батьки, за зовнішніми ознаками, перебували у стані алкогольного сп'яніння. З [PERSON] та [PERSON] проведено профілактичні бесіди щодо належного виконання батьківських обов'язків, недопустимості вживання алкогольних напоїв, що підветрджується довідками про проведення профілактичних бесід від23 січня 2017 року, 15 січня 2018 року та 30 травня 2017 року. З характеристики [PERSON] наданої Плотицькою сільською радою за №57 від 23 січня 2018 року вбачається, що остання зарекомендувала сере з негативної сторонни. Не працює, зловживає алкоголем. Вихованню дитини приділяє недостатньо уваги. З листа Головного управління Національної поліції в Тернопільській області від 09 лютого 2018 року встановлено, що [PERSON] 29 серпня 2017 року поставлений у Тернопільському РВП ГУНП в Тернопільській області на облік як сімейний насильник. Постановами Тернопільського міського відділу поліції Головного УНП в Тернопільській області від 15 січня 2018 року відповідачів притягнуто до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов'язків щодо виховання доньки [PERSON]. Згідно висновку Тернопільської районної державної адміністрації від 20 лютого 2018 року за №01-329/01-10, визнано доцільним позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно дочки [PERSON]. З довідки Тернопільського обласного спеціалізованого будинку дитинки за №147 від 11 травня 2018 року встановлено, що [PERSON] та [PERSON] відвідували малолітню доньку [PERSON] протягом часу її перебування у закладі два рази 19 квітня 2018 року та 09 травня 2018 року, матеріальної допомоги не надавали. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи із наступних підстав. Законодавцем передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 Сімейного кодексу України). Положеннями ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Положення ст. 164 Сімейного кодексу України передбачають, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. Відповідно до роз'яснень викладених у постанові Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 за №3, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. У п.п.16, 18 вищезазначеної постанови роз'яснено, що зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно з вимогами ч. ч. 4, 5, 6 статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. В силу вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд аналізуючи в сукупності зібрані у справі докази, приходить до висновку, що в діях відподіачів частково має місце неналежне виконання батьківських обовязків відносно доньки [PERSON]. Разом з тим, суд приймає до уваги те, що [PERSON] та [PERSON] з'явились у судові засідання, заперечили щодо позбавлення їх батьківських та обіцяли зміти своє ставлення до виконання батьківських обов'язків. Вказані дії відповідачів свідчать про бажання останніх брати участь у вихованні доньки та прикласти свої зусиллля і змінити ставлення до виконання батьківських обов'язків. Враховуючи вищенаведенні вимоги закону та встановленні обставини справи, приймаючи до уваги, що позбавлення батьківських є крайнім заходом впливу на батьків, які не виконують батьківських обов'язків, участь відповідачів в судових засіданнях та заперечення щодо позову, що вже свідчить про бажання підтримувати стосунки із дитиною, суд приходить до висновку про передчасність прийняття такого рішення і надання можливості відповідачам змінити ставлення до виховання малолітньої доньки [PERSON]. Попередити відповідачів про необхідність змінити ставлення до виховання доньки і покласти на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. При цьому, суд прийняв до уваги те, що на даний час донька [PERSON] перебуває у Тернопільському обласному спеціалізованому будинку дитини, а тому загрози чи небезпечи її життю у зв'яку з неналежним виконанням відповідача батьківських обов'язків немає. Суд не погоджується з висновком органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення відповідачів батьківських прав, оскільки такий висновок є передчасним, недостатньо обгрунтованим та таким, що суперечить на даний час інтересам дитини, батькам і засадам справедливості. Щодо вимог про стягнення з відповідачів аліментів на дитину, слід зазначити наступне. Згідно із вимогами ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В силу вимог ч. 2 ст. 193 СК якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров'я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні встановлено, що дитина [PERSON] на даний час перебуває у Тернопільському спеціалізованому будинку дитини, що не заперечувалось відповідачами. Дитина перебуває на повному державному утриманні та відповідачі не приймають участі в утриманні доньки . Таким чином, приймаючи до уваги перебування дитини у державному закладі, відсутність матеріальної допомоги із сторони відповідачів в утриманні дитини, суд вважає, що з відповідачів на користь доньки [PERSON] слід стягнути аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 50 (п'ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з кожного, починаючи з 01.03.2018 р. і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідачів в дохід держави підлягають стягненню витрати судового збору у розмірі по 704,80 грн. з кожного. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial