Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 серпня 2013 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: дочку - [PERSON] , [INFO] , та сина - [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з тим, що спільне життя у них з чоловіком не склалося, між ними відсутні почуття любові та поваги, у них різні погляди на ведення домашнього господарства, тривалий час не проживають разом, спільне господарство не ведуть, подружніх стосунків між ними немає давно, відповідач зловживає алкогольними напоями, не турбується про матеріальний стан сім`ї, не надає допомоги на утримання дітей, позивачка звернулася з даним позовом до суду і просить шлюб розірвати, стягнути з відповідача аліменти на дітей в розмірі 1/2 частини від всіх доходів відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для кожної дитини з моменту подання позову до повноліття дітей щомісячно та судові витрати по справі. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, місце та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Від неї до суду надійшла заява, в якій вона просить справу слухати без її участі, змінила позовні вимоги та просить стягувати аліменти в розмірі 1/3 частки доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. Позовні вимоги, з урахуванням зменшення позовних вимог, підтримала, на примирення не згідна, просить позов задоволити. В разі неявки відповідача, не заперечує проти розгляду справи у його відсутності та ухвалення рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про дату, місце і час розгляду справи повідомлявся своєчасно і належним чином. Від нього до суду надійшла заява, в якій він просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає, на примирення не згідний, не заперечує проти задоволення позову з урахуванням заяви про зміну позовних вимог. В разі неявки позивачки, не заперечує проти розгляду справи у її відсутності та ухвалення рішення. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає за можливе провести слухання справи у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 серпня 2013 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: дочку - [PERSON] , [INFO] , та сина - [PERSON] , [INFO] . Тривалий час сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, у них різні бюджети, на примирення не згідні. Постійної, достатньої матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надає. Суд, відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, прийшов до переконання, що дана сім`я існує формально, примирення подружжя неможливе, їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них та інтересам їх неповнолітніх дітей. Тому, суд вважає за необхідне і доцільне розірвати шлюб між ними. На думку суду, неповнолітніх дітей необхідно залишити з матір`ю, проти чого сторони не заперечують. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 183 Сімейного кодексу України передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи, що відповідач є здоровим, працездатним, виїжджає на заробітки в інші регіони України і за кордон, де отримує значний дохід, інших утриманців немає, доказів, які б це спростовували суду не надано, суд вважає, що позов підлягає до задоволення і стягненню підлягають аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини усіх доходів відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину. Встановлюючи вказаний розмір аліментів, суд враховує всі обставини справи у їх сукупності, а саме стан здоров`я відповідача і дітей, його матеріальний стан і матеріальний стан позивачки і дітей, а також визнання позову відповідачем, і згода на стягнення з нього саме такого розміру аліментів, про що він зазначив у своїй заяві. Крім того, судом береться до уваги і вимога ст.182 СК України про мінімальний розмір аліментів. На думку суду, таке рішення буде законним і відповідатиме інтересам дітей та сприятиме їх належному утриманню. Відповідно до п.1 ч.1 і ч.2 ст.430 ЦПК України суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. В зв`язку з задоволенням позову з відповідача належить стягнути судовий збір по вимозі про стягнення аліментів, як це передбачено ст.141 ЦПК України, від сплати якого була звільнена позивачка при подачі позову до суду, а також стягнути на користь позивачки судовий збір по вимозі про розірвання шлюбу, який вона сплатила при подачі позову до суду.

Outcome: approved