Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-23 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 7 лютого 2009 року у виконкомі Гошівської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис №1, малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , після розірвання шлюбу залишити проживати з нею, всі судові витрати теж залишити за нею. Свої вимоги мотивує тим, що 07.02.2009 між нею та відповідачем було укладено шлюб, який вони зареєстрували у виконавчому комітеті Гошівської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області. Від цього шлюбу у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею та перебуває на її вихованні та утриманні. Після одруження вона з відповідачем проживали в квартирі її батьків. На перших порах у них була нормальна сім`я, але з часом відносини між ними почали погіршуватись, часто виникати конфлікти та суперечки через абсолютно різні погляди на життя. Чоловік постійно їй виставляв претензії, які супроводжувались безпідставними ревнощами. Натомість сам жив у своє задоволення і практично не приділяв їй з дитиною ніякої уваги. Часто їх сварки супроводжувались агресивною його поведінкою. Тривалий час вона терпіла зверхнє ставлення чоловіка до неї та скандали заради збереження сім`ї, а також для того, щоб їх дитина мала і тата, і маму у спільному шлюбі. Всі її прохання змінити своє ставлення до життя виявились безрезультатними. Постійні сварки та скандали з боку відповідача призвели до того, що вони почали віддалятися один від одного і фактично стали чужими людьми. Таким чином, не зважаючи на те, що офіційно вона з відповідачем ще перебуває у шлюбі, вони більше року проживають окремо. За таких обставин вважає, що їх шлюбні стосунки припинені, сім`я фактично розпалася, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим. Надання строку на примирення не виправить стану їх шлюбних відносин, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення між ними в минулому не принесли жодних результатів, тому це лише погіршить стан її відносин з відповідачем та продовжить їх перебіг у часі. Малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , після розірвання шлюбу просить залишити проживати з нею. Прізвище залишити їй « [PERSON] ». Сторони в судове засідання не з`явилися, однак кожен з них письмово просив справу розглядати у їх відсутності, прийняти рішення у підготовчому судовому засіданні, позивачка позов підтримала, а відповідач позов визнав та підтвердив, що їх сім`я існує лише формально, вони вже деякий час разом не проживають та майже не спілкуються, а також вказав, що їх шлюб зберегти неможливо, оскільки погані відносини між ними тривають більше двох років. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 15.06.2020 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання за участю сторін. 24 червня 2020 року від позивачки надійшла заява про ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні у її відсутності, а від відповідача - заява про визнання позову та розгляд справи без його участі, в тому числі про ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні. Такі їх дії не суперечать вимогам ст. 211 ЦПК України, згідно з якою учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Отже, відповідач правом подати відзив на позов не скористався, однак подав письмову заяву про визнання позову. Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що заява відповідача про визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (ч. 4 ст. 200 ЦПК України). Враховуючи, що відповідач позов визнав, визнання ним позову не суперечить інтересам сторін, тому суд приймає визнання позову відповідачем та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: сторони по справі перебувають у шлюбі з 7 лютого 2009 року, який зареєстрований виконкомом Гошівської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис № 1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 27.06.2014 відділом ДРАЦС реєстраційної служби Долинського РУЮ в Івано-Франківській області (а.с.6). Як вбачається зі світлокопії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 27.06.2014 відділом ДРАЦС реєстраційної служби Долинського РУЮ в Івано-Франківській області, за час шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] , актовий запис №1 (а.с.7). Спір з приводу визначення місця проживання дитини відсутній. Сторони проживають окремо, не ведуть спільне господарство та не підтримують подружніх відносин вже декілька місяців. Між сторонами виник спір з приводу розірвання шлюбу, який вони, враховуючи наявність малолітньої дитини, не можуть розірвати в позасудовому порядку. Оцінка суду: вивчивши зміст поданих сторонами заяв, дослідивши докази, які надані позивачкою на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи позивачки про те, що сторони спільно не проживають, між ними припинилися будь-які шлюбні відносини, їхній шлюб носить формальний характер, чого не заперечує відповідач. Сторони не бажають зберегти сім`ю, наполягають на розірванні шлюбу, вважають примирення між ними неможливим. Оскільки обидві сторони наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Обидві сторони погодилися щодо визначення місця проживання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю, позивачкою по справі. Виходячи з викладеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати, малолітню дочку залишити проживати з матір`ю. Питання судових витрат суд вирішує виходячи із позовних вимог позивачки, в яких вона просить залишити їх за собою. На підставі викладеного, ст.ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113, 114 СК України,

Outcome: approved