Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-27 00:00:00

ТОВ СМІЛАЕНЕРГОПРОМТРАНС звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу з оплати послуги з постачання теплової енергії. В обґрунтування позову зазначило, що позивач є постачальником теплової енергії у будинок, в якому знаходиться квартира відповідача. Послуги з опалення житла надавались вчасно та добросовісно. Товариство нараховувало відповідачу вартість послуг за тарифами, затвердженими відповідно до чинного законодавства, однак відповідач не здійснював їх оплату. Посилаючись на те, що відповідач з січня 2016 року по березень 2021 року має борг по оплаті наданих послуг в розмірі 17442 грн. 27 коп., в зв`язку з чим йому було нарховано 4128 грн. 88 коп. інфляційних втрат та 1202 грн. 32 коп. - 3% річних. Добровільно борг відповідач не сплачує, а тому товариство просило стягнути його в примусовому порядку. Ухвалою судді від 28 липня 2021 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в направленій до суду заяві просив розглядати справу у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач про розгляд справи був повідомлений у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явився, клопотання від нього про розгляд справи у порядку загального позовного провадження та відзив на позовну заяву не надходили. Ця обставина підтверджується матеріалами поштової кореспонденції. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. При цьому суд виходить з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу виконання зобов`язань. Відповідно до інформації з відділу державної реєстрації виконавчого комітету Смілянської міської ради від 22 липня 2021 року [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] отримувала послуги по забезпеченню житла теплом, що вбачається з актів про подачу теплової енергії від 15 жовтня 2015 року, 26 жовтня 2016 року, 26 жовтня 2017 року, 29 жовтня 2018 року, 31 жовтня 2019 року, 02 листопада 2020 року, згідно з якими у зв`язку з початком опалювальних сезонів у м. Смілі до будинку, в якому мешкає відповідач, ТОВ «Смілаенергопромтранс» було подано теплову енергію, відповідно, 18 жовтня 2015 року, 22 жовтня 2016 року, 24 жовтня 2017 року, 26 жовтня 2018 року, 31 жовтня 2019 року, 02 листопада 2020 року. Рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради № 461 від 18 жовтня 2017 року позивачу було встановлено тарифи для населення на послуги з централізованого опалення для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії у розмірі 53,99 грн. за 1 кв.м. (з ПДВ). Згідно наданого суду розрахунку позивач з січня 2016 року по березень 2021 року нарахував [PERSON] 17442 грн. 27 коп. заборгованості за послуги з теплопостачання, 4128 грн. 88 коп. інфляційних втрат та 1202 грн. 32 коп. - 3% річних. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (далі в рішенні суду - чинним на момент виникнення спірних правовідносин). Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень, будинків, споруд, житлових комплексів або комплексів будинків і споруд (стаття 1, частина друга статті 3, стаття 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно з частиною першою статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~ залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~ визначено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. N 572, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. За вимогами ст. 67, 68, 162 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач (власник) зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Частинами першою, другою статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», статті 67 ЖК України передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Статтею 625 ЦК України передбачена відповідальність боржника за порушення грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України). У даному випадку між позивачем та відповідачем склалися фактичні договірні відносини, за якими у житло, де проживає відповідач, надавалися житлово-комунальні послуги, нарахування плати за які здійснювалися ТОВ «СМІЛАЕНЕРГОПРОМТРАНС» відповідно до тарифів, встановлених та затверджених у встановленому законом порядку. Враховуючи наведене, суд вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з на користь позивача належить стягнути 2270 грн. судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved