Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Смарт Фінексперт» предявило позов до суду з вимогою стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № ПУ-00913000157 від 18 січня 2013 року в розмірі 19774 гривень 43 копійок, яка утворилася внаслідок невиконання відповідачем взятих на себе договірних зобовязань. Представник позивача заявив клопотання про розгляд справи без його участі, зазначивши про відсутність заперечень проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся у відповідності до положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не відомі. За наявності умов, передбачених ч. 1 ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим допустити заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини та оцінивши докази, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 18 січня 2013 року між ТОВ «Прайм інвест Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір № ПУ-00913000157, за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 1000 гривень 00 копійок, зі сплатою за користування кредитом 2% за кожен день користування (732% річних), з обовязком повернути кредит не пізніше 02 лютого 2013 року. Крім того, договором встановлено пеню за невиконання зобовязань в розмірі 2% від суми заборгованості за кожен день прострочення та штраф за прострочення сплати процентів, більш ніж на 14 календарних днів, додатково до пені в розмірі 100 гривень (а.с. 6-7). Факт одержання [PERSON] кредиту підтверджується видатковим касовим ордером від 18 січня 2013 року виданим відділенням № 9 ТОВ «Прайм інвест Україна» (а.с. 9). 26 вересня 2014 року, на підставі договору факторингу № 26/09, ТОВ «Прайм інвест Україна» передало право вимоги за кредитним договором №ПУ-00913000157 від 18 січня 2013 року ТОВ «Смарт Фінексперт» (а.с. 21-22), про що ТОВ «Прайм інвест Україна» направило [PERSON] відповідне повідомлення (а.с. 23) Всупереч договірним зобовязанням, відповідач належним чином умови договору не виконував, внаслідок чого, станом на 25 червня 2015 року в нього перед фінансовою установою виникла заборгованість в розмірі 19774 гривень 43 копійок, що підтверджується відповідним розрахунком, наявним в матеріалах справи (а.с. 14-15). У звязку з неповерненням кредитних коштів у строк визначений договором 25 травня 2015 року ТОВ «Смарт Фінексперт» направило відповідачу вимогу про погашення заборгованості (а.с. 12-13). На час розгляду справи суду не надано підтверджень виконання відповідачем взятих на себе зобовязань перед кредитною установою. Положеннями статей 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, належними сторонами та у встановлений договором строк. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання, за правилами ст. 611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У звязку з тим, що право позивача є порушеним, воно підлягає судовому захисту шляхом примусового стягнення з відповідачів повної суми заборгованості. Враховуючи проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи. Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету [PERSON] Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. За правилами ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.. Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права юридичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Outcome: approved