Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. 23.01.2020 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в обґрунтування якої зазначила, що 09.09.2014 року Кіровським районним відділом записів актів громадянського стану департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції республіки Крим зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Даний факт встановлено рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 01.11.2019 року. Від даного шлюбу є донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 10.01.2020 року встановлено факт народження дитини жіночої статті [PERSON] на тимчасово окупованій території України. На час звернення до суду спільний побут та господарство сторони не ведуть, як сім`я не проживають. Подальше спільне життя є неможливим, так як позивач проживає з іншим чоловіком без реєстрації шлюбу. Позивач в судове засідання не з`явилася. Представник позивача [PERSON] подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, та залишити позивачу прізвище [PERSON] . Не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відзив на позовну заяву з доказами до нього не подав. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд за одночасним існуванням зазначених обставин ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, про що не заперечив позивач. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів та вважає позов таким, що підлягає до задоволення. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Встановлено, що 09.09.2014 року Кіровським районним відділом записів актів громадянського стану департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції республіки Крим було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , свідоцтво № [NUMBER] , за актовим записом №38 (а.с.6). Після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON] . Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 01.11.2019 року по справі №283/1917/19 встановлено факт реєстрації шлюбу на тимчасово окупованій території між громадянин кою України [PERSON] , [INFO] , та громадянином Російської Федерації [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований 09.09.2014 року Кіровським районним відділом записів актів громадянського стану департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції республіки Крим за актовим записом №38, з присвоєнням дружині прізвища [PERSON] (а.с.9). В період шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво серії [NUMBER] (а.с.7). Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 10.01.2020 року по справі №283/58/20 встановлено факт народження дитини жіночої статі [PERSON] , [INFO] , на тимчасово окупованій території України в м.Сімферополь Автономної Республіки Крим, батьками якої є: - мати [PERSON] , [INFO] , уродженка смт. Чоповичі Малинського району Житомирської області, громадянка України, мешканка [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] - батько [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Мар`ївка Запорізького району Запорізької області, громадянин Російської Федерації (а.с.10-12). Відповідно до довідки виконавчого комітету Чоповицької селищної ради Малинського району Житомирської області №2406 від 27.12.2019 року, [PERSON] разом з донькою [PERSON] проживають в [ADDRESS] (а.с.8). На даний час шлюб носить формальний характер, оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини і примирення між ними стало неможливим. Мотиви та застосовані норми права. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства. У відповідності до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. А від так, кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин згідно зі ст. 56 Сімейного кодексу України. За змістом ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із положеннями п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч.2 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягаючи на розірванні шлюбу, оскільки фактично сімейні стосунки припинені. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Таким чином, сім`я фактично розпалася і збережена бути не може, стосунки, які існують між сторонами, виключають можливість збереження сім`ї, подальше перебування в шлюбі буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст.160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Враховуючи, що малолітня донька проживає з позивачем, а також відсутні заперечення відповідача з даного приводу, суд вважає за необхідне визначити місцем проживання дитини - місце проживання позивача. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або встановити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин та у зв`язку з відповідним клопотанням, суд вважає за необхідне встановити позивачу дошлюбне прізвище « [PERSON] ».

Outcome: approved