Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

ТзОВ «Кредитні ініціативи» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтувало тим, що 07 жовтня 2008 року ТОВ «ПростоФінанс» та \~[PERSON] уклали кредитний договір № 04004863086. Відповідно до умов вказаного кредитного договору, кредитор зобов'язується надати позичальнику кредит у сумі 70110,00 грн., а позичальник зобов'язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Оскільки [PERSON] належним чином не виконав свої зобов»язання за кредитним договором, станом на 09.10.2015 року у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором, що складається з заборгованості по кредиту в сумі 54 489,31 грн., заборгованості за відсотками в сумі 35 492,54 грн., заборгованості за комісією в сумі 5779,73 грн., що підтверджується розрахунком заборогованості. 18 травня 2012 року між ТОВ «ПростоФінанс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено Договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» зобовязувалось передати грошові кошти у розпорядження ТОВ «ПростоФінанс», а ТОВ «ПростоФінанс» зобовязувалось відступити ТОВ «Кредитні ініціативи» свої права грошових вимог до боржників за Кредитними договорами згідно додатку №1 до договору відступлення. Сторони свої зобовязання виконали. Таким чином, ТОВ «ПростоФінанс» було відступлено право грошової вимоги за кредитним договором № 04004863086 від 06 серпня 2008 року ТОВ «Кредитні ініціативи». Враховуючи наведене, просить стягнути з [PERSON], в користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 95\~761,58 гривень та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з»явився, подав суду заяву в якій просив справу слухати в його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судовому засіданні заявив клопотання про застосування строку позовної давності, позовні вимоги визнав частково в межах трьохрічного строку позовної давності тадав пояснення, що взяв кредит, щоб придбати автомобіль. Останній платіж здійснив 07.02.2010 року надалі у зв»язку з тяжким матеріальним становищем не сплачував кредит. Таким чином з цієї дати він перестав сплачувати за кредитом, внаслідок чого виникла заборгованість. Щодо проплати в рахунок погашення заборгованості за кредитом суми в розмірі 1 грн. 04.08.2015 року, пояснив, що він до цієї проплати не має ніякого відношення, останній раз він платив по кредиту у 2010 році. Крім цього 04.08.2015 року він не міг здійснити платіж в розмірі 1 грн., оскільки з 01.08.2015 р. по 15.08.2015 р. перебував у волонтерському відрядженні у зоні АТО. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 06 серпня 2008 року ТОВ «ПростоФінанс» та [PERSON] уклали кредитний договір № 04004863086. Відповідно до умов вказаного кредитного договору, кредитор зобов'язується надати позичальнику кредит у сумі 70 110,00 грн., а позичальник зобов'язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором до 10 серпня 2013 року. Статтею 526 ЦК України\~передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства. 18 травня 2012 року між ТОВ «ПростоФінанс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено Договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» зобовязувалось передати грошові кошти у розпорядження ТОВ «ПростоФінанс», а ТОВ «ПростоФінанс» зобовязувалось відступити ТОВ «Кредитні ініціативи» свої права грошових вимог до боржників за Кредитними договорами згідно додатку №1 до договору відступлення. Відповідно до витягу з додатку №1 до договору купівлі-продажу кредитного портфелю внаслідок укладення вказаного договору відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором № 04004863086 від 06 серпня 2008 року позичальником згідно якого є [PERSON] Відповідач взяті на себе зобов»язання за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого за ним станом на 09 жовтня 2015 року у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором, що складається з заборгованості по кредиту в сумі 54 489,31 грн., заборгованості за відсотками в сумі 35 492,54 грн., заборгованості за комісією в сумі 5779,73 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. До позовної заяви позивачем додано довідку про грошові надходження за вказаним кредитним договором станом на 09.10.2015р. у якій вказано, що останній платіж в сумі 1,00 грн. здійснено 04.08.2015р., передостанній платіж здійснено 07.02.2010 року в сумі 1715 грн. 10 коп. Судом за клопотанням відповідача 20 січня 2015 року позивачу [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на підставі протокольної ухвали суду про задоволення клопотання, була направлена вимога надати до 02.02.2016 року підтверджуючі документи по сплаті відповідачем [PERSON] вказаного платежу в сумі 1 грн. (дата платежу 04.08.2015року) згідно довідки про грошові надходження за вказаним кредитним договором станом на 09.10.2015р. Вказана вимога суду та повідомлення суду про дату і час судового засідання 10 год. 02 лютого 2016р. отримана позивачем, що стверджено відміткою у рекомендованому повідомленні,однак, вказана вимога суду не виконана. Згідно\~ст.256 ЦК України\~позовна давність\~це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно\~ст.257 ЦК України\~загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно п.1 ч.2\~ст. 258 ЦК України\~позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За положеннями ч.3 та ч.4\~ст.267 ЦК України\~позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. З графіку грошових надходжень наданого ТОВ «Кредитні Ініціативи» не вбачається, що саме відповідачем був здійснений платіж у сумі 1 грн., позивачем не вказано у якому банку була здійснена операція, не надано копії квитанції. Крім цього, 04.08.2015 р. відповідач не міг фізично сплатити кошти в рахунок плати за кредит, оскільки з 01.08.2015 р. по 15.08.2015 р. перебував у волонтерському відрядженні у зоні АТО, що підтверджується посвідченням волонтера, довідкою про відрядження(копії додаються). Позивач про порушення свого права довідався або міг довідатися у березні 2010 року, тобто з часу прострочення відповідачем чергового платежу, звернувся до суду з даним позовом 05.11.2015 року, тобто трирічний строк загальної позовної давності, що визначений\~ЦК України, позивачем пропущений. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь позивача кредитну заборгованість в межах трьохрічного строку позовної давності за кредитним договором 04004863086 від 06.08.2008 р. з 10 листопада 2012 року в сумі : за кредитом 15 311 грн. 17 коп., за відсотками 998 грн. 53 коп, за комісією 841 грн. 30 коп., а всього 17\~151 гривню 00 копійок, та сплачений судовий збір. В решті позовних вимог слід відмовити з слідуючих підстав. Згідно\~ст.256 ЦК України\~позовна давність\~це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно\~ст.257 ЦК України\~загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч.ч.ч.3,4,5 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Оскільки підстав для визнання поважними причин пропущення позовної давності позивачем немає, порушене право не підлягає захисту. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем у спорі, є підставою для відмови у позові. А тому позовні вимоги, які заявлені і в межах позовної давності з 10 листопада 2012 року слід задовольнити, а в решті позовних вимог слід відмовити за спливом позовної давності. Згідно зі ст.88 ЦПК України судові витрати у формі судового збору слід покласти на відповідача.

Outcome: partial