Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

ТОВ «Сміла Енергоінвест» є постачальником теплової енергії до будинку за адресою: [ADDRESS], власником якої є [PERSON] Позивач, посилаючись на те, що свої обов'язки по теплопостачанню жилого приміщення, в якому проживає [PERSON], виконує належним чином, надавши відповідачу теплову енергію за період з 01 жовтня 2010 року по 28 лютого 2014 року, але відповідач не оплачує за отриману ним комунальну послугу, чим створив заборгованість за спожиту теплову енергію на загальну суму 6635 грн. 28 коп. Просить суд стягнути з відповідача на його користь зазначену суму боргу. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився з невідомих суду причин, хоча двічі належним чином повідомлявся про час і місце судового розгляду. Надіслав суду заяву, в якій проти позову категорично заперечує, та до початку розгляду справи по суті надав зустрічну позовну заяву до ТОВ «Сміла Енергоінвест» про захист прав споживача, посилаючись на те, що ТОВ «Сміла Енергоінвест» по відношенню до нього, як споживача, проводить агресивну підприємницьку діяльність, оскільки вчиняє дії з наміром завдати йому шкоди в сумі 6635 грн. 28 коп, тому просить суд стягнути з ТОВ «Сміла Енергоінвест» на його користь моральну шкоду в розмірі 6635 грн. 28 коп. Позовні вимоги за зустрічним позовом [PERSON] до ТОВ «Сміла Енергоінвест» ухвалою суду від 10 листопада 2014 року залишені без розгляду. В позові ТОВ «Сміла Енергоінвест» до [PERSON] про стягнення боргу за спожиту теплову енергію необхідно відмовити з наступних підстав. Згідно з рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради від 21 червня 2007 року № 661 виконавцем житлово-комунальних послуг в галузі теплопостачання є КП «Смілакомунтеплоенерго». Рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради від 20 жовтня 2010 року № 651 внесені зміни до рішення виконавчого комітету Смілянської міської ради від 21 червня 2007 року № 661, яким виконавцем житлово-комунальних послуг в галузі теплопостачання замість КП «Смілакомунтеплоенерго» визначено ТОВ «Сміла Енергоінвест». Постановою Смілянського міськрайонного суду від 16 листопада 2011 року в справі № 2-а-13471/2011 встановлено, що [PERSON] являється власником квартири [ADDRESS]. Ці обставини сторонами визнані і доказуванню не підлягають. Частиною 2 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 2-5 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 19 Закону України «Про житло-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Відповідно до п.п. 1-5 ч.3 ст.20 та п.3 ч.2 ст. 21 Закону України «Про житло-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору та оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Виконавець зобов'язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Таким чином, виходячи із системного аналізу змісту ст.ст. 11, 509 ЦК України та ч.ч. 1,2 ст.19, п.п. 1-5 ч.3 ст.20, п.3 ч.2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між сторонами по справі (виконавцем та споживачем), як учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг, повинні ґрунтуватися на договорі про надання житлово-комунальних послуг, укладеному на основі типового договору, а обов'язок споживача (відповідача) оплачувати вартість житлово-комунальних послуг має передувати виконання позивачем обов'язку підготувати договір на надання житлово-комунальних послуг та надати його на підписання споживачу. Згідно з ч. 1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Частина 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Перелік істотних умов договору між виконавцем та споживачем викладений у ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Закріпивши в статтях 6, 627 ЦК України засади свободи договору, ЦК України разом з тим визначив, що свобода договору не є безмежною, оскільки відповідно абз.2 ч.3 ст.6 та ст. 627 цього Кодексу при укладенні договору, визначенні умов договору сторони не можуть діяти всупереч положенням цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства. Таким чином, обов'язок виконавця послуг вимагати укладення договору та обов'язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг передбачено законом, і тому лише у разі ухилення чи відмови споживача від укладення договору, який відповідає умовам типового договору, таке право підлягає захисту судом на підставі п.1 ч.2 ст.16 ЦК України шляхом визнання договору, укладеного на умовах, передбачених нормативним актом обов'язкової дії. Відповідно до ч.1 ст.641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов'язаною у разі її прийняття. Та в свою чергу, відповідно до ч.1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Постановою КМУ від 21 липня 2005 р. N 630 затверджено Типовий договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Судом встановлено, що договір на постачання теплової енергії, з якого б вбачався обов'язок відповідача сплачувати позивачу кошти за послуги з теплопостачання між сторонами не укладався. Крім цього, позивачем не доведено вчинення ним дій щодо підготовки проекту договору на постачання теплової енергії та направлення його на підписання споживачу, як і не доведено ухилення останнього від укладення такого договору в спірний період. Із позовом про визнання договору укладеним на умовах, передбачених нормативним актом обов'язкової дії, ТОВ «Сміла Енергоінвест» до суду не зверталося. Аналогічна правова позиція викладена також у постанові Верховного Суду України від 10 жовтня 2012 року у справі 6-110 цс12. За таких обставин в задоволенні позову необхідно відмовити. На підставі наведеного, ст.ст. 6, 11, 626-628, 630, 638-642 ЦК України, ст.ст. 1, 19, 20, 21, 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», та

Outcome: dismissed