Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 29 вересня 1990 року у Дорогівській сільській раді Галицького району Івано-Франківської області, актовий запис № 13. В шлюбі у сторін 07.09.1991 року народився син, [PERSON] та 01.10.1994 року народилась дочка [PERSON], які на даний час досягли повноліття. Позивач в позовній заяві посилається на ті обставини, що сімейне життя з відповідачем не склалося. Між ними відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного. Відповідач часто вживає алкогольні напої. Оскільки шлюб між ними носить формальний характер, спільно як сімя протягом двох років не проживають, тому вважає, що збереження шлюбу є недоречним і, наполягає на розірванні шлюбу. Позивач звернулася до суду із заявою про розгляд справи без її участі, а також у заяві зазначила, що підтримує позовні вимоги і просить задовольнити з викладених у позовній заяві підстав та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився по невідомій суду причині, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином і в передбаченому законом порядку, про що свідчить поштове повідомлення про вручення. Відзив та заперечення проти позову від відповідача не надходили, тому зі згоди позивача, яка викладена у клопотанні суд ухвалює заочне рішення, відповідно до ст. 280 ЦПК України. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1\~ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дослідивши представлені доводи позивача та перевіривши матеріали справи суд вважає, що позовну заяву слід задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст. 14 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.3, ч.4\~ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Як встановлено в судовому засіданні, що сімейне життя у подружжя не склалося по тій причині, що у них відсутнє взаєморозуміння, виникають сварки, конфлікти. Шлюбно-сімейні відносини припинилися, сім'я розпалася остаточно. Позивач наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем. Вказані обставини підтвердила позивач в письмовій заяві. Суд приходить до висновку, що сімя розпалася і зберегти її можливості немає, а тому за таких обставин шлюб між сторонами слід розірвати. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved