Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи: 14 серпня 2020 року [PERSON] звернулася до суду із заявою в порядку окремого провадження, в якій просила встановити факт належності їй трудової книжки [NUMBER] , заповненої на ім`я « [PERSON] ». Встановлення вказаного факту має для неї юридичне значення, так як дозволить реалізувати право на оформлення пенсії за віком. Розбіжності у написанні її прізвища у трудовій книжці були виявлені працівниками Роменського відділу обслуговування громадян сервісного центру Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області. Така різниця у написанні її прізвища пов`язана лише з орфографічними помилками при його написанні працівниками відділів кадрів підприємств та установ при оформленні її на роботу, проходженні трудової практики та при внесенні змін щодо її сімейного стану. Тому змушена звернутися до суду з даною заявою. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. 17 серпня 2020 року постановлено ухвалу про прийняття заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, призначено розгляд справи на 09 год. 00 хв. 03 вересня 2020 року. Копію ухвали про відкриття провадження та призначення справи до судового розгляду надіслано учасникам справи. Представник заявника [PERSON] надав заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримує і просить задовольнити (а.с.35). Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області у судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи повідомлено належним чином (а.с.31). Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий на ім`я [PERSON] , [INFO] (а.с.4-7). Трудова книжка [NUMBER] видана російською мовою на ім`я « [PERSON] , [INFO] » (а.с.8-14). У трудовій книжці [NUMBER] мається запис, що на основі свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 17.07.1983 вважати « [PERSON] » - « [PERSON] » (а.с.8). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану про реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 00027111799 від 21 липня 2020 року, [PERSON] , [INFO] , після реєстрації шлюбу 17 липня 1982 року із [PERSON] (а.с.15). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 19 лютого 1988 року, [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.16). У записі трудової книжки [NUMBER] за № 3 від 01.09.1978 року зазначено, що на підставі наказу № 470 від 21.08.1978 року [PERSON] була зарахована до Харківського технікуму залізничного транспорту. В записі трудової книжки [NUMBER] за № 4 від 04.05.1981 р. зазначено, що [PERSON] закінчила Харківський технікум залізничного транспорту. Диплом серії [NUMBER] про закінчення Харківського технікуму залізничного транспорту виданий [PERSON] (а.с.17). Згідно довідки виробничого підрозділу «Полтавська дирекція залізничних перевезень» Регіональної філії «Південна залізниця» від 22 липня 2020 року, [PERSON] , [INFO] , дійсно працювала на станції Ромни Південної залізниці на посаді оператора при черговому по станції з 12.06.1981 року (наказ № 102 від 12.06.1981 р.) по 22.07.1982 р. (наказ № 97 від 21.07.1982 р.) (а.с.18). У свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , її батьками вказані: [PERSON] , [PERSON] (а.с.19). З проаналізованих обставин, судом встановлено, що їм відповідають правовідносини щодо встановлення факту належності правовстановлюючого документу. При розгляді даної заяви судом застосовані норми права: Відповідно до ст.4 ЦПК України та ст. 20 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду з метою захисту своїх цивільних прав, свобод чи інтересів у разі їх порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.2 ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження. Частиною 7 ст.19 ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч.2 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені розділом IV ЦПК України. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частиною 2 ст. 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, що респондується з відповідною позицією Верховного Суду України, викладеною у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де вказано, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, а встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін. Стаття 89 ЦПК України встановлює, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1); жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.2); суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч.3). У ч. 7 ст. 294 ЦПК України оговорено, що при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Мотиви суду З досліджених вище письмових матеріалів справи вбачається, що різне написання прізвища заявниці заважає їй реалізувати свій законний інтерес, спрямований на оформлення пенсії за віком, що являється підставою для задоволення даної заяви. На підставі досліджених документів, проаналізувавши докази в їх сукупності, суд вважає встановленою обставину належності заявниці правовстановлюючого документу - трудової книжки [NUMBER] . Встановлення даного факту створює заявниці умови для здійснення особистого майнового права - отримання пенсії за віком. Відповідно до ч.1 ст.259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Судом також застосовані інші норми процесуального права, а саме: ст.ст. 5,12,13, 19, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 280-284 ЦПК України. Суд

Outcome: approved