Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

сторони в шлюбі з 02.08.1997р., мають двоє дітей - [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO] [PERSON] 23.02.2017р. звернувся із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на доньку, в розмірі 1/4 частини від заробітку щомісячно, з дня пред'явлення позову і до повноліття дитини, вимоги мотивував тим, що з дружиною проживають окремо, донька проживає при ньому та знаходиться на його утриманні, відповідачка утримання дитині не надає, йому матеріально важко утримувати доньку. В суді позивач вимоги підтримав, пояснив, що в шлюбі з відповідачкою 02.08.1997р., мають двоє дітей - [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], що донька проживає при ньому і знаходиться на його утриманні, він працює на ТзОВ «Бадер Україна», його дохід в середньому становить 5 000 грн., але цих коштів йому не вистачає, йому матеріально важко, він має потребу в коштах відповідачки на утримання доньки, просить позов задоволити. Відповідачка позов визнала частково, пояснила, що згідна надавати утримання доньці в розмірі 1/5 частини від заробітку. Заслухавши сторони, свідка, вивчивши матеріали справи, суд задоволює позов частково. Згідно ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, прийнятої 20.11.1989 року, яка набрала чинності для України 27.09.1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Крім того, відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно положень ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до положень ст.ст. 84, 180, 183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд визначає розмір аліментів на неповнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. У пункті 17 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на той з батьків, з ким проживає дитина, вправі звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів. Із долучених до справи копій свідоцтва про шлюб і народження (а.с. 3-5) убачається, що сторони в шлюбі з 02.08.1997р., мають двоє дітей - [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO] Як видно із пояснень сторін, із копії довідки Городоцької міської ради № 5426 від 06.12.2016р. і акту Городоцької міської ради від 09.12.2016р., донька [PERSON], [INFO] проживає при позивачеві, відповідачка регулярного утримання доньці не дає. Із пояснень позивача в суді, видно, що він працює на ТзОВ «Бадер Україна», його дохід в середньому становить 5 000 грн., що цих коштів йому не вистачає, він має потребу в коштах відповідачки на утримання доньки. Як убачається із пояснень відповідачки, із довідки КЗ ГРР «Городоцький районний ЦПМСД» від 16.03.2017р. і рішення Апеляційного суду Львівської обл. від 22.02.2017р. (а.с. 23), відповідачка працює завідувачем ФАП с. Коропуж, її дохід в середньому становить 3 828 грн., що за рішенням суду в її користь стягуються аліменти на утримання сина [PERSON], 2006р.н. Враховуючи наведене і ту обставину, що батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, суд стягує з відповідачки аліменти на доньку [PERSON], 1999р., в розмірі 1/5 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідачки в користь позивача, на утримання доньки в розмірі 1/5 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, суд ураховує вік дитини, положення ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2016 рік», що відповідачка має на утриманні сина [PERSON], 2006р.н. і в її користь стягуються аліменти на його утримання, а отже розмір аліментів визначений судом буде достатнім її вкладом в матеріальне утримання дитини. З огляду на вимоги ст.ст. 79, 88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», суд стягує з відповідачки в дохід держави - 640 грн. судового збору.

Outcome: dismissed