Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.02.2003 року, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . [PERSON] звернувся з позовом до суду про розірвання шлюбу між ним та відповідачкою, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що їх спільне подружнє життя не склалося, між ними відсутнє взаєморозуміння, мають різні характери та погляди на життя, через що постійно виникали сварки. Крім того, їх сімейні відносини ускладнились через те, що він є військовослужбовцем і учасником бойових дій та мав бойові травми (контузію). Зазначив, що протягом тривалого часу проживають окремо, оскільки він перебуває на службі в іншому місті, також не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Вважає, що їх сім`я розпалася остаточно, тому переконаний, що шлюб носить формальний характер, а подальше сумісне життя та збереження сім`ї є неможливим та недоцільним. Ухвалою Франківського\~районного суду\~м.\~Львова від\~01.08.2018\~року цивільну\~справуза\~позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу передано для розгляду до Залізничного районного суду м. Львова. Згідно\~\~Положення про автоматизовану систему документообігу суду справа передана для розгляду до провадження судді Гедз Б.М. Ухвалою судді Залізничного районного суду м.Львова від 11.09.2018 року вказану справу прийнято до свого провадження та відкрито загальне позовне провадження (а.с. 18). Суд ухвалив справу розглядати без участі позивача та його представника, які подали заяву в якій зазначили, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять позов задовольнити та розглядати справу за їх відсутності, що відповідає вимогам ч.3 ст.211 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не з`явилася, при цьому подала заяву, в якій зазначила, що проти розірвання шлюбу не заперечує та просить проводити розгляд справи за її відсутності. Згідно вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст.\~56\~СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст.\~110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Як встановлено судом та доведено матеріалами справи, сторони зареєстрували шлюб 01\~лютого 2003\~року увідділі реєстрації актів громадянського стану Франківского районного управління юстиції у м.Львові, актовий запис №\~29, в якому мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 3, 4). Також встановлено, що сторони тривалий час проживають окремо, спільного господарства не ведуть, припинили сімейні стосунки. Сторона позивача примирення вважає неможливим та наполягає на розірванні шлюбу. З урахуванням фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову, категоричної позиції позивача щодо розірвання шлюбу, наведене свідчить про те, що розлад у відносинах сторін носить стійкий характер і продовжується тривалий час, що призвело до втрати почуттів та перспектив налагодження стосунків немає. Суд приймає до уваги позицію відповідача про визнання позову і її бажання розірвати шлюб. Наведене дає підстави для висновку про те, що подальше проживання та збереження сім`ї сторін неможливе, тому суд приходить до переконання, що їх шлюб слід розірвати.

Outcome: approved