Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором №2006710470 від 14.11.2013 року у загальному розмірі 29576,99 грн., також просить стягнути сплачені судові витрати. Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, заперечень на позов не надала, від отримання судової повістки відмовилася не зявившись до органів пошти за її отриманням. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних доказів, які є достатніми для постановлення рішення, та ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач. Відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до наданих документів, 14.11.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №2006710470, згідно якого банк надав споживчий кредит на загальну суму 26719,66 грн., строком до 14.11.2016 року, зі сплатою процентної ставки у розмірі 0,01% річних. Відповідач [PERSON] підписала договір, та тим самим виявила свою згоду з усіма його пунктами та зобовязувалася виконувати. Згідно із ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа(кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі договору факторингу №22/12/14/5 від 22.12.2014 року, укладених між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», ПАТ «ОТП Банк» передало право грошової вимоги за кредитним договором. Відповідно до ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, внаслідок укладення договору факторингу №22/12/14/5 від 22.12.2014 року, відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «ОТП Факторинг Україна» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором позичальником згідно якого є відповідач. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно до ст. 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. [PERSON] не виконує свої обовязки за договором належним чином, та станом на 26.08.2015 року, сума заборгованості становить 29576,99 грн.,яка складається із: - залишок заборгованості за кредитом - 23010,70 грн.; - заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 1,42 грн.; - комісія за РО - 6564,87 грн. Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Неналежне виконання відповідачем зобов'язань за договором підтверджене належними доказами, виходячи із встановлених ст.526 ЦК України загальних умов виконання зобов'язання, передбаченого ст.629 ЦК України принципу обов'язковості договору, тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення заявлених позовних вимог, оскільки до теперішнього часу сума заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку не погашена, тому підлягає стягненню в судовому порядку. Також у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого позивачем судового збору в сумі 1218 грн..

Outcome: approved