Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

ТОВ «ОТП Факторинг Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є сьогодні ТОВ «ОТП Факторинг Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №CL-103/278/2007 від 02.03.2007 року, за яким останній отримав грошові кошти в сумі 19100,00 доларів США, з датою остаточного повернення кредиту - 02.03.2013 року. Невиконання відповідачем договірних зобов'язань й стало підставою для звернення до суду. Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору станом на 06.12.2013 року в сумі 13233,31 доларів США (за курсом НБУ станом на 06.12.2013 року - 105773,87 грн.) та 386074,61 грн., а саме: основний борг - 8774,12 доларів США, що за курсом НБУ станом на 06.12.2013 року - 70131,54 грн.; проценти - 4459,19 доларів США, що за курсом НБУ станом на 06.12.2013 року - 35642,31 грн.; пеню у сумі 386074,61 грн.; а також судові витрати. У судове засідання представник позивача за довіреністю Полосухіна І.В. не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів ухваливши заочне рішення. Представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання за договором має виконуватись належним чином у відповідності до умов договору. Згідно ст. 530 ЦК України зобов'язання підлягає виконанню у строк встановлений договором . Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна умов договору не допускається. Згідно ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1050 ч. 2 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що 02.03.2007 р. між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Банк», та [PERSON] був укладений кредитний договір №CL-103/278/2007, за яким останній отримав грошові кошти в сумі 19100,00 доларів США на придбання автомобіля, зі сплатою 11.99% річних, з терміном остаточного повернення 02.03.2013 року (а.с.4-12). Згідно п.1.4. частини 2 кредитного договору, за користування кредитом [PERSON] зобов'язався сплатити банку відповідну плату. Згідно п.1.5.1. кредитного договору повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів повинні здійснюватись відповідачем щомісяця у розмірі та строки визначені у графіку повернення кредиту та сплати відсотків. Згідно з п.3.1.1 ст.3 частини 2 кредитного договору, за порушення прийнятих на себе зобов'язань за договором, [PERSON] зобов'язаний сплатити позивачу пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаного зобов'язання, за кожен день прострочення, пеня сплачується додатково до прострочених сум. Як вбачається розрахунку (а.с.13) станом на 06.12.2013 року, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №CL-103/278/2007від 02.03.2007 року складає 13233,31 доларів США (за курсом НБУ станом на 06.12.2013 року - 105773,87 грн.) та 386074,61 грн., а саме: - основний борг - 8774,12 доларів США, що за курсом НБУ станом на 06.12.2013 року - 70131,54 грн.; - проценти - 4459,19 доларів США, що за курсом НБУ станом на 06.12.2013 року - 35642,31 грн.; - пеня - 386074,61 грн.. Відповідно до п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» згідно з частиною першою статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв'язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. У разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192 ЦК, частина третя статті 533 ЦК; Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року N 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю»). Враховуючи зазначені роз'яснення вищого судового органу, суд вважає, що сума підлягає стягненню на користь позивача, виходячи з офіційного курсу долара США до української гривні, встановленого Національним банком України станом на 06.12.2013 року. Враховуючи те, що позивач сплатив судовий збір, у відповідності до положень ст.88 ЦПК України, суму сплачених коштів слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved