Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 04 листопада 2016 року в Івано-Франківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 1968. В шлюбі у сторін народився син, [PERSON], [INFO]. Позивач в позовній заяві посилається на ті обставини, що сімейне життя з відповідачем не склалося. Між ними відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного. Кожен з них має різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Вона прийшла до висновку, що міцної сімї вони не створили, сімя їхня розпалась остаточно. Миритись з відповідачем не бажає і наполягає на розірванні шлюбу. Позивач [PERSON] звернулася до суду із заявою про розгляд справи без її участі, а також у заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує з підстав викладених у позові, просить задоволити. Відповідач [PERSON] також подав суду письмову заяву в якій вказує про те, що позов позивача визнає, справу просить розглядати у його відсутності. Відповідно до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1\~ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дослідивши представлені доводи позивача та перевіривши матеріали справи суд вважає, що позовну заяву слід задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст. 14 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.3, ч.4\~ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Як встановлено\~в судовому\~засіданні,\~що сімейне\~життя у\~подружжя не\~склалося по\~тій причині,\~що у\~них відсутнє\~взаєморозуміння,\~виникають сварки,\~конфлікти.\~Шлюбно-сімейні\~відносини припинилися,\~сім'я\~розпалася остаточно.\~Позивач наполягає\~на розірванні\~шлюбу з\~відповідачем. Вказані обставини підтвердили сторони в письмовій заяві. Суд приходить до висновку, що сімя розпалася і зберегти її можливості немає, а відтак шлюб між сторонами слід розірвати. Дитину залишити проживати з матір?ю. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі вищенаведеного та ст.ст. 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved