Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАУН СЕРВІС» звернулося до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги централізованого питного водопостачання та водовідведення, посилаючись на наступне. На підставі ліцензії серія АВ № 470982 та відповідно до Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАУН СЕРВІС», TOB «ТАУН СЕРВІС» надає послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення у місті Сєвєродонецьку Луганської області. На виконання положень статей 20 та 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», які передбачають двосторонній обов'язок споживача і виконавця укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, за наявних фактичних договірних відносинах в умовах відсутності укладеного письмового договору про надання комунальних послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення надало комунальну послугу з централізованого питного водопостачання та водовідведення [PERSON] (надалі - відповідач або споживач), до належної йому на праві приватної власності квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], а отже відповідач є абонентом ТОВ «ТАУН СЕРВІС» за особовим рахунком № 05029072. Пунктом 18 «Правил надання послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги повинна вноситись не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до ч. 2 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Таким чином, відповідач зобов'язаний був оплачувати отримані послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяцем. Згідно ч. 2 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Враховуючи, що у споживачів квартирні засоби обліку води були відсутні, тому на підставі п. 21 «Правил надання послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, плата за надані послуги з централізованого питного водопостачання та водовідведення за особовим рахунком відповідачів нараховувалася згідно з установленими нормативами (нормами) споживання з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства, виходячи з 8 (восьми) зареєстрованих осіб за даним особовим рахунком. Але, в порушення вимог законодавства відповідачі в період з 01.11.2015 року по 31.05.2017 року оплату за спожиті послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення здійснював частково, внаслідок чого виникла заборгованість за спожиті послуги у розмірі 2076 грн. 58 коп. З метою захисту порушеного права, 26.01.2017 року позивач звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення за період з 01.12.2009 року по 31.12.2016 року у сумі 2076 грн. 58 коп., яка на дату подання заяви була власником квартири [ADDRESS]. Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 07.02.2017 pоку у справі № 428/1047/17 було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення, у зв'язку зі смертю, яка настала 20.12.2014 року. З метою встановлення осіб, які є власниками квартири № 72, розташованої в будинку № 29 по вулиці Курчатова в м.Сєвєродонецьку Луганської області після смерті [PERSON] ТОВ «ТАУН СЕРВІС» здійснило електронний запит через «Кабінет електронних сервісів» та отримало інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сплативши при цьому 23,00 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 101 та ч. 2 ст. 99 Цивільного процесуального кодексу України, у разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу заявник має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку, при цьому внесена сума судового збору стягувачу не повертається, а зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву. Враховуючи, що відповідно до ст. 1276 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям в натурі. У зв'язку з чим вимоги пред'являються до [PERSON] В судове засідання представник позивача не з'явився, проте надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та підтримав позовні вимоги. В судове засідання відповідач не з'явилася, про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, причин неявки не повідомила, заяви про розгляд справи без її участі до суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача. У зв'язку з наведеним, суд вважає можливим слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 5 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об'єктів усіх форм власності є суб'єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення Відповідно до п. 5 та п. 10 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець зобов'язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством. Згідно із пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила), розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Система оплати послуг (щомісячна або авансова) та форма оплати послуг (готівкова або безготівкова) визначаються у договорі між споживачем і виконавцем. Відповідно до підпункту 1,2 пунтку 21 Правил, У разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства. Відповідно до підпункту 1 пунтку 30 Правил, споживач зобов'язаний оплачувати послуги в установлені договором строки. З матеріалів справи вбачається, що згідно з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 90194909 від 21.06.2017 року вбачається, що право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS], належить [PERSON]. Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 07 лютого 2017 року, відмовлено у прийнятті заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАУН СЕРВІС» про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за послуги централізованого питного водопостачання та водовідведення. Повернуто заявнику заяву про видачу судового наказу разом із доданими матеріалами. Роз'яснено заявнику право на звернення з тією самою вимогою до суду у позовному провадженні. Ухвала суду набрала законної сили 16 лютого 2017 року. З виписки по особовому рахунку відповідача № [NUMBER] та розрахунку заборгованості за комунальні послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення за адресою надання послуги: 93400, [ADDRESS], вбачається, що позивачем була надана послуга відповідачу з централізованого постачання холодної води і водовідведення у повному обсязі, проте відповідач фактично користувалися послугою з централізованого постачання холодної води і водовідведення та, в порушення вимог чинного законодавства України, що регулює правовідносини у сфері надання комунальних послуг, свої зобов'язання по проведенню оплати спожитих комунальних послуг виконав частково, а тому за відповідачем є наявна заборгованість у розмірі 3068,70 грн. Отже, суд вважає, що відповідач неналежним чином виконував взяті на себе перед позивачем зобов'язання. Докази звернення відповідача в установленому законодавством порядку з претензіями щодо надання неякісних житлово-комунальних послуг у матеріалах справи відсутні. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно зі статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Суд зауважує, що оскільки відповідачами не виконані зобов'язання з оплати комунальних послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення, позивач має право в судовому порядку вимагати стягнення нарахованої заборгованості. Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають та за таких обставин суд вважає, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАУН СЕРВІС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги централізованого питного водопостачання та водовідведення підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжними дорученнями № 82 від 23.01.2017 року та № 1341 від 23.06.2017 року про сплату судового збору у сумі 1600 грн. 00 коп. Також відповідач просив стягнути з відповідача судові витрати по справі, які полягають у витратах на оплату послуг з отримання інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 23,00 грн., понесення яких підтверджується чеком про сплату від 21.06.2017 року 23,00 грн., а також звітом про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт від 21.06.2017 року. Враховуючи викладене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 1600 грн. 00 коп., а також суму витрат пов'язаних з отриманням інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 23,00 грн.

Outcome: approved