Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~Стислий виклад позицій сторін. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Вимоги та позиція позивача за первісним позовом з урахуванням зміни підстав позову. 08.12.2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання заповіту недійсним, в обґрунтування якої зазначив, що [INFO] померла його мати [PERSON] , яка за життя була власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, на земельній ділянці для будівництва та обслуговування житлового будинку розміром 0,14 га та 0,05 га для обслуговування особистого селянського господарства, в [ADDRESS] ; земельної частки (паю) в СТОВ «Лутівка» площею 3,14 га (сертифікат ЖТ №0183063); земельної ділянки площею 2,15 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (державний акт серія ЯБ №220465). Вказане майно [PERSON] успадкувала за заповітом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . та матері [PERSON] , яка померла [INFO] , однак переоформити спадкове майно на своє ім`я не встигла, так як хворіла на онкологічне захворювання, без сторонньої допомоги не могла обходитися. [PERSON] весь час підтримував матір, їздив на заробітки до Києва для можливості придбання ліків. За життя [PERSON] при свідках завжди говорила, що все майна заповість позивачу, однак заповіт скласти не встигла. Позивачу відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину, у зв`язку з тим, що все майно його покійна мати заповіла племінниці [PERSON] . Згідно даних спадкового реєстру, приватним нотаріусом Мельниченко Н.М. 29.08.2016 року відкрито спадкову справу №59425246, де спадкодавцем зазначена [PERSON] , що не співпадає з її даними паспорта та ідентифікаційного коду. Позивач стверджує, що напис і підпис на заповіті не є підписом спадкодавця, що свідчить про його підробку; складення оспорюваного заповіту не відповідало внутрішній волі спадкодавця; в заповіті відсутні відомості, що він підписаний іншою особою за дорученням [PERSON] . Просить суд визнати недійсним заповіт [PERSON] , складений на користь [PERSON] , посвідчений секретарем Лутівської сільської ради від 28.03.2016 року. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Вимоги та позиція позивача за зустрічним позовом. Відповідач за первісним позовом [PERSON] подала зустрічний позов, в обґрунтування якого зазначила, що відповідно до заповіту від 28.03.2016 року, який є чинним, не зміненим та не скасованим спадкодавцем за життя, [PERSON] все належне їй майно заповіла [PERSON] . Вважає, що мотиви первісного позову надумані, доводи безпідставні. Позивачка за зустрічним позовом самостійно протягом трьох років до смерті спадкодавця опікувалася нею, прибирала, готувала, купувала ліки та необхідні речі, допомагала в проходженні курсу реабілітації в Житомирському обласному центрі медико-соціальної експертизи Коростишівської міжрайонної МСЕК, провела поховання, поминальні обіди, а [PERSON] після смерті матері лише зайняв її будинок. У зв`язку з тим, що відповідач не надавав жодної допомоги у догляді за матір`ю за життя, [PERSON] звернулася до органу місцевого самоврядування для оформлення та посвідчення заповіту на користь племінниці. Обставини піклування, догляду та ведення спільного господарства [PERSON] з спадкодавцем можуть підтвердити свідки. У зв`язку з тим, що [PERSON] , будучи спадкоємцем першої черги за законом, за життя матері ухилявся від надання їй допомоги, залишивши у безпорадному стані, просить суд усунути його від права на спадкування за законом після смерті матері згідно ч.5 ст.1224 ЦК України. В судовому засіданні позивач за первісним позовом [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги за первісним позовом підтримали та просили їх задовольнити, у задоволенні зустрічних позовних вимог відмовити повністю за безпідставністю. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні підтримали позовні вимоги за зустрічним позовом, просили їх задовольнити, у задоволенні вимог за первісним позовом відмовити за безпідставністю. Представник третьої особи [PERSON] подав заяву про розгляд справи без його участі, просив суд розглянути справу на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали цивільної справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши наявні докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, заслухавши пояснення сторін та свідків, суд вважає необхідним відмовити у\~задоволенні вимог за первісною та зустрічною позовними заявами , виходячи з наступного. Фактичні обставини справи, встановлені судом. \~ \~ [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] . \~ \~ \~ \~З [INFO] [PERSON] присвоєно 1 «Б» групу інвалідності з висновком про необхідність стороннього догляду. \~ \~ \~ \~ [INFO] у віці 44-х років [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . \~ \~ \~ \~Відповідно до спадкової справи №117/2016, розпочатої 29.08.2016 року, до майна померлої [PERSON] , подано заяви на прийняття спадщини останньої: 29.08.2016 року [PERSON] , [INFO] [PERSON] . \~ \~ \~ \~В матеріалах спадкової справи наявний заповіт [PERSON] від 28.03.2016 року на користь [PERSON] щодо всього належного майна, де б воно не знаходилося та з чого воно не складалося, зареєстрований в реєстрі за №6, та посвідчений секретарем Лутівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області Гуцаленко С.П. \~ \~ \~ \~Згідно довідки Лутівської сільської ради за №589 від 16.08.2016 року, [PERSON] за власний рахунок проводила обряд поховання [PERSON] . \~ \~ \~ \~Витрати на поховання також підтверджуються накладною №18 від 14.08.2016 року. \~ \~ \~ \~В Реєстрі для реєстрації нотаріальних дій органу місцевого самоврядування Лутівської сільської ради Житомирської області на 2016, 2017 року наявний запис №6 про те, що 28.03.2016 року вчинену одну нотаріальну дію, а саме: посвідчено заповіт [PERSON] (паспорт [NUMBER] , виданий Радомишльським РС УДМС в Житомирській області від 15.03.2016 року) вдома в [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Рішенням Радомишльского районного суду Житомирської області від 21.03.2017 року по справі №289/1818/16-ц позовні вимоги [PERSON] до Лутівської сільської ради Житомирської області про визнання права на спадщину за заповітом - задоволено. Визнано за [PERSON] , в порядку спадкування за заповітом право власності на спадкове майно померлої [PERSON] , а саме на: цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] , що належав померлому [INFO] [PERSON] , батьку [PERSON] ; земельну ділянку площею 1,7800 га за кадастровим номером 1825085500:03:00060074, земельну ділянку площею 0,3700 га. за кадастровим номером 1825085500:05:000:0222, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Лутівської сільської ради , згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №220465. В задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом [PERSON] про визнання права власності на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] відмовлено за безпідставністю. Вказане рішення, постановою Верховного Суду від 30.10.2019 року, залишено без змін. \~ \~ \~ \~На підставі рішення Радомишльського районного суду від 21.03.2017 року по справі №289/1818/16-ц, за [PERSON] зареєстровано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №193713193 від 18.12.2019 року, а також зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 1,7800 га за кадастровим номером 1825085500:03:00060074, земельну ділянку площею 0,3655 га. за кадастровим номером 1825085500:05:000:0222, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Лутівської сільської ради, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №193713193, №193724208 , №193716867 від 18.12.2019 року. \~ \~ \~ \~Рішенням 28 сесії VІІ скликання Радомишльської міської ради Житомирської області №967 від 30.04.2020 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) із земель комунальної власності та передано безоплатно у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,1588 га. за кадастровим номером 1825085501:04:001:0249 в [ADDRESS] . Показання свідків зі сторони позивача за зустрічним позовом: \~ \~ \~ \~ \~ \~Свідок \~ [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що його дружина [PERSON] доглядала [PERSON] , яка тяжко захворіла, і не могла самостійно себе обслуговувати. Зокрема, готувала їй їсти, прибирала, переодягала, купувала ліки, займалася оформленням групи особи з інвалідністю, відновленням паспорту, сплачувала комунальні послуги. Коли спадкодавець померла, [PERSON] разом зі своєю сім`єю організували похорони, поминальні обіди. Свідок не бачив, щоб син померлої, [PERSON] приїздив до неї та надавав якусь допомогу. Натомість він забрав документи на будинок та паспорт матері, газову плиту з балоном позбавивши можливості готувати їсти. Свідок був очевидцем того, як [PERSON] обіцяла [PERSON] оформити на неї заповіт. Свідки [PERSON] та [PERSON] також підтвердили, що доглядом покійної [PERSON] займалася [PERSON] . Мотиви та застосовані норми права. Відповідно до положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Заповіт, згідно ст. 1233 ЦК України це особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Положеннями ст. 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Законодавчо закріпленими вимогами до оформлення заповіту є складення у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення; особисте підписання заповідачем (ст.1247 ЦК України). Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої\~статті 207 цього Кодексу. Згідно вказаної норми, \~якщо фізична особа у зв`язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє. Статтею 1248 ЦК України\~встановлено, що нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (стаття 1253 цього Кодексу). Частиною 2\~ст.\~1254\~ЦК України закріплено право \~заповідача у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Щодо первісного позову. З матеріалів справи вбачається, що 28.03.2016 року [PERSON] , [INFO] , на випадок смерті зробила розпорядження: все належне їй майно заповіла [PERSON] , [INFO] . На прохання заповідача, заповіт записано з її слів за допомогою загальноприйнятих технічних засобів посадовою особою виконавчого комітету Лутівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області. Заповідачем заповіт прочитано в голос, ознайомлено із загальними вимогами необхідними для його чинності, наявне застереження про усвідомлення значення своїх дій та відповідності внутрішній волі, що підтверджується власноручним підписом [PERSON] . Заповіт посвідчено секретарем Лутівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області Гуцаленко Світланою Петрівною та зареєстровано в реєстрі за №6. У зв`язку з хворобою заповідача заповіт складено вдома в [ADDRESS] . Особу заповідача встановлено, дієздатність перевірено. У судовому засіданні встановлено, що приватним нотаріусом Радомишльського районного нотаріального округу Житомирської області Мельниченко Н.М. після смерті [PERSON] заведена спадкова справа № 117/2016, із заявами про прийняття спадщини звернулися позивач та відповідач, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 1 ст.\~15, ч. 1 ст.\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Статтею 1257 ЦК України\~визначено підстави для визнання заповіту недійсним. Зокрема, заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Недійсність окремого розпорядження, що міститься у заповіті, не має наслідком недійсності іншої його частини. У разі недійсності заповіту спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує право на спадкування за законом на загальних підставах. Таким чином, заповіт як односторонній правочин підпорядковується загальним правилам\~ЦК України\~щодо недійсності правочинів. При цьому недійсним заповіт може бути визнаний у випадках в яких волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі, коли заповіт складений особою, яка не мала на це права (особа не має необхідного обсягу цивільної дієздатності для складання заповіту), коли заповіт складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення (відсутність нотаріального посвідчення або посвідчення особами, яке прирівнюється до нотаріального, складання заповіту представником, відсутність у тексті заповіту дати, місця його складання тощо). [PERSON] \~свої вимоги\~за первісним\~позовом обґрунтовує\~тим,\~що напис і підпис на заповіті не є підписом спадкодавця, а складення заповіту не відповідало внутрішній волі його матері. Разом з тим, жодного доказу на підтвердження вказаних обставин та наявності підстав для визнання заповіту недійсним до суду не надано. Ухвалою Малинського районного суду Житомирської області від 09.12.2020 року по справі призначено посмертну судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено наступні запитання: Чи виконаний рукописний текст та підпис в оригіналі заповіту від 28 березня 2016 року за реєстровим номером 6, [PERSON] , яка померла [INFO] , чи іншою особою? Чи виконаний підпис в оригіналі реєстру для реєстрації нотаріальних дій Лутівської сільської ради Радомишльського району за 2016-2017 роки [PERSON] , яка померла [INFO] , чи іншою особою? Для проведення експертизи експертам Житомирського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України направлено матеріали цивільної справи, надано оригінал заповіту від 28.03.2016 року, заяву про видачу паспорту [PERSON] , пенсійну справу [PERSON] ( з підписами в пенсійній справі а.с. 3, 17, рукописний текст а.с. 12), оригінал реєстр для реєстрації нотаріальних дій Лутівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області за 2016-2017 роки ( з підписами в реєстрі а.с.3 під номером 6). Експертом Житомирського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Демічевою М. надіслано до суду повідомлення №СЕ-19/106-21/1849-ПЧ від 14.04.2021 року про неможливість проведення судової експертизи. Для вирішення запитань, поставлених перед судовим експертом, відповідно до ст.72 ЦПК України особі, яка призначила експертизу, з супровідними листом від 18.02.2021 року №19/106/6/3-2034-2021 надіслано клопотання експерта №СЕ-19/106-21/1849-ПЧ про надання документів з достовірними вільними зразками почерку та підпису [PERSON] , які максимально наближені за часом виконання до 2016 року (не менше 10-15 документів); перевірку достовірності наданих зразків почерку та підпису [PERSON] . В клопотанні зазначено, що у випадку його незадоволення упродовж сорока п`яти календарних днів, буде складено повідомлення про неможливість проведення експертизи. Відповідь на заявлене клопотання експерта не надходило, у зв`язку з чим експертиза не проведена, що в свою чергу унеможливило встановлення факту порушення будь-яких прав. У матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували б невідповідність заповіту внутрішній волі заповідача, невідповідність його форми та змісту вимогам чинного законодавства, підписання заповіту іншою особою, чи не усвідомлення заповідачем своїх дій на момент складення заповіту. Наявність 1 групи інвалідності [PERSON] , не є доказом неможливості прочитання тексту чи його підписання. Відповідно до індивідуальної програми реабілітації інваліда №613 від 25.02.2016 року , відносно [PERSON] встановлено обмеження до самообслуговування, пересування та трудової діяльності. Обмеження щодо орієнтації, спілкування, контролю за своєю поведінкою відсутні. Оцінюючи фактичні обставини справи на підставі письмових доказів, показань сторін та свідків, суд не виключає можливості оформлення заповіту [PERSON] не користь єдиного сина, а на користь племінниці, яка займалася її доглядом в дуже складній хворобі. Непогодження позивача за первісним позовом з волевиявленням спадкодавця, при відсутності допустимих та достовірних доказів на підтвердження своїх тверджень, не є підставою для визнання заповіту недійсним. Щодо зустрічного позову. Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Виходячи зі змісту зазначеної норми, суд при вирішенні такої справи повинен встановити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. Для постановлення рішення про усунення від спадкування у справі повинні бути надані належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідача, останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обов`язку щодо її надання. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Крім цього, підлягає з`ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови\~отримання її\~від інших\~осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу. Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно ч. 5 ст. 1224 ЦК має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Всупереч вище викладеного, [PERSON] не довела і не\~надала суду\~доказів на підтвердження факту ухилення [PERSON] від надання допомоги спадкодавцю. Суд при вирішенні справи про усунення особи від права на спадкування повинен встановити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця у безпорадному стані через тяжку хворобу та потребу спадкодавця у допомозі цієї особи. В даному випадку, жодним належним та допустимим доказом не підтверджено потребу [PERSON] в допомозі 23-річного сина в обслуговувані та проведенні гігієнічних процедур матері, який проживав та працював в іншому населеному пункті, при умові отримання такої допомоги від іншого близького родича. Згідно показань свідків, нікому беззаперечно не було відомо чи зверталася [PERSON] за допомогою до сина, якою саме допомогою і чи відмовив він їй в надані такої допомоги чи ухилився від виконання прохання матері. Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 23.12.2020 року по справі №209/4512/14-ц, позбавлення особи права спадкувати - це захід, що має застосовуватися лише в крайньому випадку з урахуванням передусім характеру поведінки відповідача. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини. Суд зазначає, що [PERSON] не виконала свого процесуального обов`язку та не надала жодних доказів, які б підтверджували заявлені нею вимоги за зустрічним позовом. Кожна сторона несе ризики настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій (ч.4\~ст.12 ЦПК України). Сам факт звернення позивача до суду не свідчить про порушення її прав. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Беручи до уваги принцип диспозитивності судового процесу щодо розгляду справи виключно в межах позовних вимог та принцип правової визначеності, заявлені вимоги [PERSON] за первісним позовом та [PERSON] за зустрічним позовом без надання жодного належного та допустимого доказу на їх підтвердження - не підлягають задоволенню. В силу вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати по справі вважати фактично понесеними.

Outcome: dismissed