Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Товариства з обмеженою відповідальністю «М.С.Л» звернулося до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути із [PERSON] заборгованість у розмірі 6652,07 гривень, з яких 5816,99 гривень основного боргу, 668,51 гривень пені та три проценти річних в розмірі 146,57 гривень. На підтвердження позовних вимог позивач зазначає, що 15 листопада 2012 року між ТОВ «М.С.Л» в особі представника в Львівському представництві - Штайна Р.Я. та відповідачем укладено цивільно-правовий договір про розповсюдження державних лотерей № 347. 04 січня 2013 року з відповідачем було проведено звірку взаєморозрахунків, внаслідок чого виявлено, що [PERSON] не перерахувала позивачу кошти, отримані від розповсюдження лотерей, у розмірі 7695,50 гривень. Свою заборгованість відповідач перед позивачем визнала, підписавши розписку про те, що вона дійсно винна вказану суму боргу, і зобов'язалася їх повернути, по що укладено Договір про реструктуризацію заборгованості від 04 січня 2013 року. Однак зобов'язань, взятих на себе за зазначеним Договором не виконала, внісши тільки один платіж 15 січня 2013 року у розмірі 1878,51 гривень. Таким чином, станом на 20 листопада 2013 року заборгованість [PERSON] перед ТОВ «М.С.Л» становить 5816,99 гривень. Суд, ухвалив розглядати справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі, оскільки представник позивача Микласевич Оксана Миколаївна, яка діє на підставі довіреності від 08 липня 2013 року /довіреність в матеріалах справи/ подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності /заява знаходяться в матеріалах справи/, що відповідає вимогам ст. 158 ЦПК України, та за відсутності відповідача, яка належним чином була повідомлена про час, день та місце розгляду справи, однак повідомлення було повернуто поштовим відділенням у зв'язку із закінченням терміну зберігання, що свідчить про те, що відповідач свідомо не бажала отримати таке, адже згідно інформації відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України у Львівській області [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS], на яку було відправлене дане повідомлення /а.с.15/. Про причини своєї неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не подала, також позивач у поданій заяві зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за відсутності відповідача, а тому суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, всебічно, повно та об'єктивно оцінивши докази наявні у справі в сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 листопада 2012 року між оператором державних лотерей Товариства з обмеженою відповідальністю «М.С.Л», в особі представника в Львівському представництві - Штайна Р.Я. та [PERSON] було укладено цивільно-правовий договір про розповсюдження державних лотерей № 347 /а.с.5-8/. Згідно п. 1 Договору оператор доручає, а консультант-продавець бере на себе зобов'язання від імені оператора здійснювати наступні дії: розповсюджувати білети державних лотерей оператора, приймати сплати участі в лотереї від гравців при суворому дотриманні принципу добровільності та за ціною, вказаною оператором, укладаючи з гравцями відповідні правочини від імені оператора шляхом передачі їм лотерейних білетів (чеків гравця). Вказану оператором ціну Консультант-продавець не має права змінювати; своєчасно, не рідше ніж один раз на тиждень, звітуватися за реалізовані лотерейні білети та прийняті сплати участі в лотереї в представництві оператора: проводити звірку залишків білетів лотерей та не рідше ніж один раз на тиждень здавати кошти, отримані за розповсюдження білетів лотерей (прийнятих сплат участі в лотерей) /а.с.5-8/. Абзацом 2 п.п. «є» п. 1 Договору, консультант-продавець зобов'язаний не рідше, ніж один раз на тиждень, а на вимогу оператора - протягом одного банківського дня з моменту вимоги перерахувати кошти одержані від розповсюдження лотерейних білетів оператора та чеків гравців на банківський рахунок Львівського представництва. Консультант-продавець має право здавати кошти, одержані від розповсюдження лотерей в касу Львівського представництва М.С.Л. /а.с.5-8/. Зі змісту п.п. «б» п.3 Договору, консультант-продавець зобов'язаний доручення оператора виконувати особисто і нести повну майнову відповідальність за ввірені лотерейні білети та кошти, виручені від реалізації лотерейних білетів, чеків гравців (прийняття ставок у лотерею), надане йому майно (обладнання), додержання встановленого оператором порядку виплати виграшів, а також за спричинені невиконанням своїх обов'язків майнові збитки оператору /а.с.5-8/. Як вбачається з матеріалів справи, 04 січня 2013 року з [PERSON] було проведено звірку взаєморозрахунків, внаслідок чого виявлено, що [PERSON] не перерахувала позивачу кошти, отримані від розповсюдження лотерей, у розмірі 7695,50 гривень /а.с.9/. Відповідач [PERSON] 04 січня 2013 року написала розписку, якою підтвердила факт її заборгованості перед позивачем та зобов'язалася їх повернути /а.с.10/. Судом встановлено, та підтверджується матеріалами справи, що 04 січня 2013 року Товариством з обмеженою відповідальністю «М.С.Л», в особі керівника Львівського представництва - Штайна Р.Я. та [PERSON], уклали Договір про реструктуризацію заборгованості, згідно умов якого ТОВ «М.С.Л» надає боржнику розстрочку сплати заборгованості в розмірі 7695,50 гривень, що виникла протягом жовтня-грудня 2012 року, за період розповсюдження боржником білетів державних лотерей МСЛ, а боржник зобов'язується погасити зазначену заборгованість частинами, згідно з графіком погашення протягом місяця з моменту укладення даного Договору, тобто до 04 лютого 2013 року /а.с.12/. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] внесла тільки один платіж 15 січня 2013 року у розмірі 1878,51 гривень. Таким чином, станом на 20 листопада 2013 року заборгованість [PERSON] перед ТОВ «М.С.Л.» становить 5816,99 гривень. Зі змісту п.4.2. Договору про реструктуризацію заборгованості від 04 січня 2013 року вбачається, що у разі несвоєчасного погашення боржником заборгованості, боржник зобов'язується сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми /а.с.12/. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як передбачено ч. 3 ст. 611 ЦК України, сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання. У відповідності до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Із розрахунку, проведеного позивачем вбачається, що три проценти річних від простроченої суми становлять 146,57 гривень. Як вбачається із розрахунку, проведеного позивачем, загальна сума заборгованості [PERSON] перед ТОВ «М.С.Л.» становить 6652,07 гривень, з яких 5816,99 сума основного боргу, 668,51 гривень пені та три проценти річних від простроченої суми в розмірі 146,57 гривень /а.с.9/. Згідно ст. 212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Виходячи з вищевикладеного, та враховуючи те, що [PERSON] не перерахувала кошти, отримані від розповсюдження лотерей, і зобов'язань, взятих на себе за Договором про реструктуризацію заборгованості, суд приходить до переконання про наявність законних підстав для повного задоволення позову, а тому із [PERSON] підлягає стягненню заборгованість в загальній сумі 6652,07 гривень, з яких 5816,99 сума основного боргу, 668,51 гривень пені та три проценти річних від простроченої суми в розмірі 146,57 гривень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У зв'язку з цим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 229,40 гривень судові витрати, сплачені позивачем.

Outcome: approved