overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 липня 2013 року і мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вважаючи, що фактично шлюб існує формально і не бажаючи підтримувати подружні стосунки, позивач з позовом про розірвання шлюбу 31 липня 2017 року звернулася до суду. У судовому засіданні позивач поданий нею позов підтримала та пояснила, що спільне життя у них з відповідачем не склалося, уже більше двох років вони проживають окремо. Просила розірвати шлюб без надання строку на примирення, а після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] позов визнав, заперечив можливість примирення. Розглянувши справу в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити. Із свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 4) слідує, що сторони з 20 липня 2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, а свідоцтвом про народження доводиться, що мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Збереження шлюбу за відсутності згоди одного з подружжя вже є таким, що буде суперечити його інтересам виходячи з положень ч. 1 ст. 24 СК України. Позивач у позовній заяві та судовому засіданні обґрунтувала свою вимогу про розірвання шлюбу, а відповідач визнав позов і не заперечив проти припинення шлюбу. На підставі викладеного, зокрема, обставини, що сторони припинили подружні стосунки у грудні 2014 року, суд вважає, що цей шлюб вичерпав своє значення для сторін, він не відповідає принципам, встановленим законом і суспільством для такого союзу, а тому його необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач у позовній заяві та в суді просила після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище, а тому в цій частині позов також підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-12 00:00:00

сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 липня 2016 року. Від шлюбу дітей не мають. Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати їх з відповідачем шлюб з тих підстав, що стосунки з чоловіком не склалися, вони не змогли знайти порозуміння, на час звернення до суду з позовом, проживають окремо. Основна причина розірвання шлюбу - це різниця характерів та спільних інтересів, втрата один до одного почуття любові, довіри, взаємної поваги, в результаті чого між ними склалися неприязні відносини. Переконана в тому, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме її інтересам. Просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне перізвище [PERSON] . В судове засідання сторони не з`явились. Позивачка, звертаючись до суду з позовом просила розглянути справу за її відсутності, позов задовольнити, повідомила суд, що у випадку неявки у судове засідання відповідача проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, ухваливши заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що сім`я сторін фактично розпалась, сумісне проживання подружжя є неможливим, шлюб сторін існує формально. Подальше перебування у шлюбі сторін у справі буде суперечити інтересам позивачки. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам дитини що мають істотне значення. Правилами ст. 113 СК України встановлено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на викладене, суд вважає встановленим, що за зазначених вище обставин збереження сім?ї буде суперечити інтересам сторін у справі. Шлюб сторін існує формально і може бути розірваний, позивачці відновлено її дошлюбне прізвище, у зв`язку з чим позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-31 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 листопада 1977 року. Позивач з позовом про розірвання шлюбу 10 вересня 2019 року звернулася до суду. Ухвалою від 13 вересня 2019 року (а.с. 12) відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою від 04 листопада 2019 року (а.с. 21) підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду. Ухвалою Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 27 листопада 2019 року (а.с. 27) задоволено клопотання відповідача [PERSON] (а.с. 24) і подружжю надано строк для примирення терміном у шість місяців. Цією ж ухвалою розгляд справи зупинено до 27 травня 2020 року. В судове засідання 01 червня 2020 року сторони не з`явилися. Позивач у позовній заяві просила про розгляд справи за її відсутності (а.с. 2), а відповідач через канцелярію суду 27 травня 2020 року (а.с. 31) подав заяву про визнання позовних вимог і про розгляд справи за його відсутності. З урахуванням положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін. Розглянувши справу, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити. Із свідоцтва про шлюб (а.с. 4) слідує, що сторони із 20 листопада 1977 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Неповнолітніх дітей сторони не мають. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Збереження шлюбу за відсутності згоди одного з подружжя вже є таким, що буде суперечити його інтересам виходячи з положень ч. 1 ст. 24 СК України. Позовною заявою та заявою відповідача про визнання позову встановлено, що за шість місяців, наданих подружжю для примирення, сторони не помирилися, цей шлюб вичерпав своє значення для сторін, він не відповідає принципам, встановленим законом і суспільством для такого союзу, а тому його необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 лютого 1998 року, від шлюбу мають одну неповнолітню дитину, дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір'ю. У зв'язку з тим, що подружні стосунки у них з чоловіком не склалися через несумісність характерів, різні погляди на життя, вони фактично припинили подружні стосунки і не ведуть спільного господарства, внаслідок чого їх спільне життя та збереження шлюбу стало суперечити їх інтересам, позивачка звернулася з даним позовом до суду і просить їх шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином і в установлений строк була повідомлена про слухання справи. Від неї до суду надійшла заява в якій вона підтримує позовні вимоги, просить справу слухати у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про дату і час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином. Причину неявки суду не повідомив, від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи чи слухання справи за його відсутності. Суд вважає його неявку до суду з неповажних причин. В зв'язку з вищевикладеним, суд вважає за можливе справу слухати у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, а враховуючи, що в судове засідання не з'явився відповідач, провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 лютого 1998 року, від шлюбу мають одну неповнолітню дитину, дочку [PERSON], [INFO]. На даний час дитина проживає з матір'ю. Сторони тривалий час подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, на примирення не згідні. Суд, відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, прийшов до переконання, що дана сім'я існує формально, примирення подружжя неможливе, їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них та інтересам їх неповнолітньої дитини. Тому суд вважає за необхідне і доцільне розірвати шлюб між ними. На думку суду, неповнолітню дитину необхідно залишити з матір'ю. В зв'язку з задоволенням позову, відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судові витрати, а саме судовий збір, який був сплачений позивачкою при подачі позову до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 лютого 2015 року. Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей, дочок: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та сина - [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~У зв`язку з тим, що нормальні подружні стосунки у них з відповідачем не склалися через відсутність взаєморозуміння між ними та відмінність поглядів на життя, що призвело до фактичного розірвання шлюбних стосунків, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, внаслідок чого їхнє спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити їх інтересам, позивачка звернулася з даним позовом до суду і просить їх шлюб розірвати, судові витрати стягнути з відповідача. \~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, місце та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Від неї до суду надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу без її участі, позов підтримує, просить його задоволити. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про дату, місце та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Від нього до суду надійшла заява, в якій він просить розглянути справу без його участі, позов визнає, просить його задоволити. \~ \~ \~ \~Виходячи з вищенаведеного, суд вважає можливим слухати справу у відсутності сторін, на підставі наявних документів, а оскільки відповідач повністю визнає позов, то є можливим ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 лютого 2015 року. Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей, дочок: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та сина - [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з матір`ю і перебувають на її утриманні. Нормальні подружні стосунки у сторін не склалися через різні погляди на життя, тривалий час вони не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, мають різні бюджети, їх шлюб носить формальний характер. На примирення сторони не згідні, оскільки не заявили про це у своїх заявах. \~ \~ \~ \~Суд, відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, прийшов до переконання, що дана сім`я існує формально, примирення подружжя неможливе, їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них і інтересам їх неповнолітніх дітей. Тому суд вважає за необхідне і доцільне розірвати шлюб між ними. \~ \~ \~ \~На думку суду, неповнолітніх дітей необхідно залишити з матір`ю. \~ \~ \~ \~В зв`язку з задоволенням позову з відповідача належить стягнути на користь позивачки судовий збір, який був сплачений нею при подачі позову до суду,\~ як це передбачено ст.141 ЦПК України. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-07 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 лютого 2016 року і від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO]. Позивачка звернулася з позовом в суд про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, покликаючись, що спільне життя у них не склалось, так як між ними не було взаєморозуміння, вони виявилися людьми з різними поглядами на сімейне життя, через що виникали сварки і суперечності та що з січня 2018 року вони проживають окремо один від одного і не підтримують сімейних відносин, чому їх сімя розпалася остаточно. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, надала пояснення аналогічні наведеним у позовній заяві та доповнила, що подружнє життя із відповідачем не склалося, відповідач зловживає спиртними напоями, через що постійно виникали сварки та що з грудня 2017 року вони проживають окремо один від одного, не підтримують подружніх відносин і не ведуть спільного господарства. Окрім цього, вона втратила до відповідача хороші почуття і примирення між ними неможливе. Просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча належно був повідомлений про час та місце розгляду справи, причину неявки не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, оскільки матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Заслухавши пояснення позивачки та розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки між ними вже тривалий час немає взаєморозуміння, виникали сварки і суперечності, з грудня 2017 року вони проживають окремо один від одного, не підтримують подружніх відносин і не ведуть спільного господарства, що свідчить про стійкість і тривалість конфлікту між ними. Суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, оскільки вони не проживають разом і не підтримують сімейних відносин вже тривалий час, позивачка втратила до відповідача хороші почуття і помиритися з ним не бажає, а тому такий шлюб слід розірвати. На утриманні сторін залишається неповнолітня дитина. На підставі ст.ст.12, 89, 264, 265, 280-282 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 серпня 2015 року. У шлюбі мають спільну малолітню дочку. Вважаючи, що подальше збереження шлюбу є недоцільним, позивач з позовом про розірвання шлюбу звернулася до суду. У судове засідання [PERSON] не зявилася. 19 квітня 2017 року подала до канцелярії суду заяву (а.с. 13), у якій просила розглянути справу у її відсутності, зазначила про підтримання позовних вимог і не заперечила проти винесення заочного рішення. Крім того, просила не надавати строк на примирення, оскільки не підтримує з чоловіком подружніх відносин впродовж року. Відповідач у судові засідання, призначені на 19 квітня та 03 травня 2017 року не зявився. Судова повістка на 19 квітня 2017 року повернулася до суду без вручення адресату з відміткою, що за зареєстрованим місцем проживання [PERSON] не проживає (а.с. 17-18). Враховуючи положення ч. 5 ст. 74 ЦПК України, які Рішенням Конституційного Суду № 17-рп/2011 від 13.12.2011 визнані конституційними, відповідач належним чином був повідомлений про судове засідання. Про судове засідання був повідомлений за правилами ч. 6 ст. 74 ЦПК України завчасно і належним чином (а.с. 19-20). Судом на підставі ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України ухвалено провести заочний розгляд справи. Розглянувши справу в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити. Так, свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с 5) стверджується, що сторони із 20 серпня 2015 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, а свідоцтвом про народження доводиться, що сторони мають спільну малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може бути розірвано в судовому порядку, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Збереження шлюбу за відсутності згоди одного з подружжя вже є таким, що буде суперечити його інтересам виходячи з положень ч. 1 ст. 24 СК України. Позивач у позовній заяві (а.с. 2) та заяві від 19 квітня 2017 року (а.с. 13) обґрунтувала свою вимогу про розірвання шлюбу, а відповідач своєю безпричинною неявкою проявив байдужість до існування шлюбу. Сторони не виявляють бажання до примирення, позивач стверджує, що впродовж року проживає окремо від чоловіка, припинивши з ним подружні стосунки. Суд вважає, що цей шлюб вичерпав своє значення для сторін, він не відповідає принципам, встановленим законом і суспільством для такого союзу, а тому його необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 серпня 2016 року і мають спільну малолітню дочку. Вважаючи, що фактично шлюб існує формально і не бажаючи підтримувати подружні стосунки, позивач з позовом про розірвання шлюбу 16 березня 2018 року звернулась до суду. Ухвалою суду від 29 березня 2018 року (а.с. 12) справу призначено до розгляду у підготовче засідання. Ухвалою суду від 19 квітня 2018 року у справі призначено розгляд по суті (а.с. 17). Позивач у судове засідання не зявилася, попередньо подавши заяву (а.с. 15) про підтримання позовних вимог, про розгляд справи за її відсутності та про те, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. На підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України судом ухвалено про розгляд справи за відсутності позивача. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи (а.с. 19), в судове засідання не зявився, не повідомив про причину неявки, не просив відкласти розгляд справи чи розглядати справу за його відсутності. Оскільки наявні всі умови, передбачені ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив про прийняття заочного рішення. Розглянувши справу, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити. Із свідоцтва про шлюб (а.с. 4) слідує, що сторони з 20 серпня 2016 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, а із свідоцтва про народження (а.с. 6), - що мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Збереження шлюбу за відсутності згоди одного з подружжя вже є таким, що буде суперечити його інтересам виходячи з положень ч. 1 ст. 24 СК України. Позивач у позовній заяві обґрунтувала свою вимогу про розірвання шлюбу, а відповідач своєю безпричинною неявкою у підготовче та судове засідання проявив байдужість до існування шлюбу. Враховуючи підставу для припинення шлюбу, суд вважає, що цей шлюб вичерпав своє значення для сторін, він не відповідає принципам, встановленим законом і суспільством для такого союзу, а тому його необхідно розірвати. У позовній заяві позивач просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, отримане у шлюбі. Така вимога відповідає ст. 113 СК України, а тому має бути задоволена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 січня 2002 року. У шлюбі мають двох спільних дітей. Вважаючи, що подальше збереження шлюбу є недоцільним, позивач з позовом про розірвання шлюбу звернулася до суду. Позивач у судовому засіданні позовну вимогу підтримала та суду пояснила, що відповідач систематично дозволяєсоба не ночувати дома, приходити додому під ранок, нічого не пояснюючи. Така його поведінка дає підстави для підозри у зраді. На її претензії припинити таке відношення до сімї відповідач не реагує, а тому вона не вбачає потреби у такому шлюбі. Заперечила можливість примирення. Відповідач у судовому засіданні позовну вимогу визнав, не заперечив проти розірвання шлюбу. Заявив, що й так багато в чому пішов на поступки дружині і не обіцяє міняти нічого в своїй поведінці, оскільки нічого поганого в ній не вбачає. Оскільки рішення про розірвання шлюбу прийняла дружина, він не намагатиметься з нею примиритися. Розглянувши справу в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити. Так, свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с 4) стверджується, що сторони із 20 січня 2002 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, а свідоцтвом про народження доводиться, що сторони мають двох спільних малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 6, 7). Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може бути розірвано в судовому порядку, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Збереження шлюбу за відсутності згоди одного з подружжя вже є таким, що буде суперечити його інтересам виходячи з положень ч. 1 ст. 24 СК України. Позивач у позовній заяві та судовому засіданні повністю обґрунтувала свою вимогу про розірвання шлюбу, а відповідач визнав позов. Сторони не виявляють бажання до примирення. Суд вважає, що цей шлюб вичерпав своє значення для сторін, а тому його необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про шлюб (а.с. 4), позивач при реєстрації шлюбу своє прізвище Колісник змінила на прізвище чоловіка [PERSON]. У позовній заяві та судовому засіданні позивач просила після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище, і суд не вбачає перешкод для цього.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 травня 2004 року, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 511. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. З 2008 року сторони перестали проживати однією сім'єю та припинили шлюбно-сімейні стосунки. Позивач посилається на те, що сімейне життя з відповідачем не склалось у зв'язку із різними поглядами на життя. На теперішній час шлюб з відповідачем існує формально і поновлювати сімейні стосунки не мають наміру. Позивач просить шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, пояснивши, що сім'я розпалась остаточно з 2008 р. і зберегти її неможливо. Відповідач у судовому засіданні позов визнала, пояснивши, що зберегти сім'ю неможливо. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 травня 2004 р., про що у книзі реєстрації шлюбів відділу реєстрації актів цивільного стану по м. Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиціїзроблено актовий запис № 511. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] Сімейне життя сторін не склалось, з 2008 р. сімейні стосунки припинені. Суд приходить до висновку, що подальше сумісне сімейне життя та збереження сім'ї суперечить інтересам сторін. При таких обставинах позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved