Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. Позивач [PERSON] 18.03.2021 року звернувся у Стрийський міськрайонний суд Львівської області з позовною заявою, в якій просить ухвалити рішення про зменшення розміру аліментів та стягувати з нього на користь відповідачки [PERSON] аліментів на їх малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , а також на користь відповідачки [PERSON] аліментів на їх неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , у частці від заробітку у розмірі 1/6 частини з усій його видів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дати набрання рішенням суду у цій справі законної сили, і до досягнення кожною з дочок повноліття. Позов обґрунтовано тим, що на підставі рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області, ухваленого 19.10.2015 року у цивільній справі № 456/3433/15-ц, провадження № 2/456/1516/2015, за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, з позивача на користь відповідачки [PERSON] , починаючи 10.08.2015 року, щомісячно стягуються аліменти на їх малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , у частці від заробітку (доходу) у розмірі 1/4 з усіх його видів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, на підставі наказу Стрийського міськрайонного суду Львівської області, виданого 05.02.2019 року у цивільній справі № 456/146/19, провадження № 2-н/456/39/2019, за заявою [PERSON] про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину, з позивача на користь відповідачки [PERSON] , починаючи 09.06.2019 року, щомісячно стягуються аліменти на їх неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , у частці від заробітку (доходу) у розмірі 1/4 з усіх його видів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач стверджує, що на даний час розмір аліментів, у котрому такі стягуються на кожну із зазначених дочок, є для нього вкрай обтяжливим, оскільки забирає половину усього його заробітку (доходу), хоча, згідно вимог чинного СК України, мав би забирати одну третину такого заробітку (доходу), а тому вважає, що є усі підстави для зменшення розміру сплачуваних ним аліментів на кожну з дочок до 1/6 частини. Відтак, позивач просить на підставі ст. ст. 181-184, 192 СК України позов задовольнити. Відповідачка 1 у запропоновані судом строк та порядку відзиву на позовну заяву [PERSON] до неї та [PERSON] про зменшення розміру аліментів на дітей не подала. Будучи присутньою у судовому засіданні щодо розгляду цієї справи по суті, просила у задоволенні зазначеного позову у тій частині, котра пред`явлена до неї, відмовити. Свої заперечення проти позову обґрунтувала відсутністю у матеріалах даної справи належних й допустимих доказів на підтвердження значного погіршення стану його здоров`я або ж зміни матеріального стану позивача у бік погіршення після ухвалення Стрийським міськрайонним судом Львівської області 19.10.2015 року рішення у цивільній справі № 456/3433/15-ц, провадження № 2/456/1516/2015, за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину та набрання ним 30.10.2015 року законної сили, окрім як присудження йому 05.02.2019 року до стягнення аліментів ще на одну дитину у частці від його заробітку (доходу) у розмірі 1/4 частини з усіх його видів. У свою чергу, позивач, будучи фізично здоровим чоловіком та маючи можливість працювати, не вказав, чому саме не може оплачувати аліменти на своїх дітей у присуджених йому судом розмірах. Зазначила також про значене погіршення стану свого здоров`я після ухвалення та набрання законної сили вищевказаного судового рішення про стягнення аліментів на дитину, зокрема присвоєння їй з 2018 року інвалідності (ІІ група, загальне захворювання, онкологічна МСЕК № 1), що, відповідно, унеможливлює покладення на неї ще більшого тягара по утриманні дочки, зменшивши розмір аліментів позивачу. Відповідачка 2 у запропоновані судом строк та порядку відзиву на позовну заяву [PERSON] до неї та [PERSON] про зменшення розміру аліментів на дітей не подала. Поряд з цим, нею через канцелярію суду із встановленням її особи 12.05.2021 року за вх. № 9034 подано заяву про визнання позову у тій частині, котра пред`явлена до неї, оскільки вона погоджується на зменшення розміру аліментів, що стягуються на їх з позивачем неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , у частці від заробітку (доходу) позивача як платника аліментів, з 1/4 частини до 1/6 частини. Заяви та клопотання учасників справи. Відповідачкою [PERSON] через канцелярію суду із встановленням її особи 12.05.2021 року за вх. № 9034 подано заяву про визнання позову у тій частині, котра пред`явлена до неї. У такій заяві зазначена відповідачка також просила суд проводити розгляд цієї справи за її відсутності. Відповідачкою [PERSON] у судовому засіданні, котре відбулося 27.05.2021 року, заявлено клопотання про приєднання до матеріалів справи додаткових доказів із продовженням їй строку на подання таких. Інших заяв та клопотань від учасників цієї справи до суду не надходило. Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали. Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Микитина В.Я. від 02.04.2021 року, після отримання інформації про зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування) відповідачок, які не мають статусу підприємця, вказаний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Визначено місце, дату та час судового засідання у справі щодо її розгляду по суті приміщення Стрийського міськрайонного суду Львівської області за адресою: м. Стрий, вул. Т. Шевченка, буд. 89, 06.05.2021 року, 11.00 год.. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області (головуючий суддя Микитин В.Я.) від 06.05.2021 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, судове засідання відкладено на підставі пункту 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України. Визначено місце, дату та час нового судового засідання у справі щодо її розгляду по суті приміщення Стрийського міськрайонного суду Львівської області за адресою: м. Стрий, вул. Т. Шевченка, буд. 89, 27.05.2021 року, 12.30 год.. Учасники справи належно та завчасно повідомлялись судом про місце, дату та час судового засідання по їх справі щодо її розгляду по суті, про що у справі наявні відповідні письмові підтвердження. У судове засідання щодо розгляду даної справи по суті з`явилась уповноважена представниця позивача адвокатеса Маципура Г.І. та відповідачка [PERSON] .. Відповідачка [PERSON] у таке судове засідання не з`явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила. Ухвалами Стрийського міськрайонного суду Львівської області (головуючий суддя Микитин В.Я.) від 27.05.2021 року, постановленими без виходу до нарадчої кімнати, задоволено заяву відповідачки [PERSON] про розгляд цієї справи за її відсутності, а також клопотання відповідачки [PERSON] про продовження строку на подання та приєднання до матеріалів цієї справи додаткових доказів. Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись. Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке. Відповідно до\~ст.\~6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У свою чергую, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для цього законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Виходячи із наведених вище норм національного процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав [PERSON] за пред`явленими позовними вимогами сімейного характеру, та причетність до порушення таких його прав [PERSON] й [PERSON] , а також визнання позову відповідачкою [PERSON] , встановив наступне. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин із оцінкою відповідних доказів. Так, у період з 2006 року позивач перебував у фактичних шлюбних відносинах з відповідачкою 2, за час перебування у котрих народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно Стрийським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області 30.08.2017 року (копія мітиться у справі, а. с. 10), яка на даний час є неповнолітньою та потребує утримання. Крім того, 11.09.2013 року між позивачем та відповідачкою 1 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Стрию реєстраційної служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області було зареєстровано шлюб, котрий рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області, ухваленим 12.10.2015 року у справі № 456/2957/15-ц, провадження № 2/456/1366/2015, за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу (копія міститься у справі, а. с. 8), було розірвано. Вказане рішення суду 23.10.2015 року набрало законної сили. За час перебування у шлюбі у позивача та відповідачки 1 народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Стрию реєстраційної служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області 13.05.2014 року (копія мітиться у справі, а. с. 9), яка на даний час є малолітньою та потребує утримання. Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області, ухваленим 19.10.2015 року у цивільній справі № 456/3433/15-ц, провадження № 2/456/1516/2015, за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину (копія мітиться у справі, а. с. 17), з позивача на користь відповідачки 1 стягуються аліменти на дочку [PERSON] , [INFO] , у частці від заробітку (доходу) у розмірі 1/4 частини з усіх його видів, щомісячно, починаючи з 10.08.2015 року, і до досягнення цією дочкою повноліття. Вказане рішення суду 30.10.2015 року набрало законної сили. Судовим наказом Стрийського міськрайонного суду Львівської області, виданим 05.02.2019 року у цивільній справі № 456/146/19, провадження № 2-н/456/39/2019, за заявою [PERSON] про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину (копія мітиться у справі, а. с. 16), з позивача на користь відповідачки 2 стягуються аліменти на дочку [PERSON] , [INFO] , у частці від заробітку (доходу) у розмірі 1/4 частини з усіх його видів, щомісячно, починаючи з 09.01.2019 року, і до досягнення цією дочкою повноліття. Вказаний судовий наказ 05.02.2019 року набрав законної сили. У 2018 році відповідачці 1 онкологічною МСЕК № 1 Львівського обласного Центру МСЕ встановлено ІІ групу інвалідності (загальне захворювання) та розроблено індивідуальну програму реабілітації інваліда № 89 від 31.01.2018 року (копія мітиться у справі, а. с. 38-39). Інших матеріалів щодо зміни сімейного стану, погіршення (покращення) стану здоров`я сторін по справі, або ж їх матеріального становища, котрі впливають на утримання їхніх дітей, ними суду не подано, а судом не здобуто. \~ \~ \~ \~ Норми права та роз`яснення, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення, та мотиви їх застосування. Встановлені судом сімейні правовідносини щодо способу виконання батьками обов`язку утримувати дітей, зокрема, щодо збільшення/зменшення аліментів, зміни способу стягнення аліментів, визначених за рішенням суду, регулюються\~Конституцією України,\~Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та\~Конвенцією про права дитини 1989 року, котрі є частинами національного законодавства України. Згідно із\~ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Статтею 5 Протоколу № 7\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини 1989 року встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 150 СК України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст.\~179\~СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. За змістом\~ст. ст. 180, 181 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання\~батьками обов`язку\~утримувати дитину\~визначаються за\~домовленістю між\~ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1\~ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, в тому числі:стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2\~ст.182 СК України). Відповідно до положень\~ст.\~183\~СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При цьому, підстави визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) визначається з урахуванням як положень\~ст. 182 СК України, так і положень\~ст. 183 СК України.\~\~ У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. У свою чергу, значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, розмір аліментів може бути змінений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилається позивач. При цьому право застосування норми закону належить суду. Висновок суду за результатами розгляду справи. Зібраними у справі доказами не підтверджується та обставина, що матеріальний стан позивача після присудження до стягнення з нього аліментів на малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , у частці від заробітку (доходу) у розмірі 1/4 частини з усіх його видів щомісячно, змінився у бік погіршення, або ж істотно погіршився стан його здоров`я, чи бодай якось змінився його сімейний стан. Єдиним таким доказом, зокрема щодо зміни матеріального стану, є присудження позивачу судом 05.02.2019 року до стягнення аліментів у частці від його заробітку (доходу) у розмірі 1/4 частини з усіх його видів ще на одну дочку [PERSON] , [INFO] . Однак, на переконання суду, лише сам факт присудження позивачу до стягнення аліментів ще на одну його дочку після того, як йому було присуджено до стягнення аліменти на іншу дочку, яка до того ж, народилася значно раніше і про необхідність утримання такої позивачу було добре відомо при присудженні йому до стягнення аліментів на молодшу дочку, ще не свідчить про істотну зміну його матеріального становища, та ще й у бік погіршення. Крім того, відповідачка 2 у встановленому ч. 4 ст. 206 ЦПК України порядку визнала позов щодо зменшення розміру аліментів на старшу дочку позивача [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) позивача до 1/6 їх частини, що, виходячи із мінімально встановленого законом розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника аліментів на одну дитину, не суперечить такому закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, які не є учасниками даної справи, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для постановлення ухвали про відмову у прийнятті визнання цією відповідачкою позову, що, відповідно, має наслідком ухвалення судом рішення про задоволення позову у наведеній частині. Відтак, задоволення даного позову у частині зменшення розміру аліментів на дочку позивача та відповідачки [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) позивача до 1/6 частини такого заробітку (доходу), при відсутності у матеріалах справи належних та допустимих доказів на підтвердження інших змін, котрі відбулися з позивачем, зокрема в його сімейному, матеріальному стані чи стані здоров`я, суд у даному конкретному випадку вважає справедливою сатисфакцією по відношенню до останнього й не вбачає достатніх підстав для зменшення присудженого йому до стягнення розміру аліментів на іншу його дочку [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) позивача до 1/6 частини такого заробітку (доходу). При цьому, суд також враховує зміни у стані здоров`я відповідачки 1 як матері малолітньої [PERSON] , [INFO] , котрі відбулися після присудження позивачу до стягнення на неї аліментів, і такі зміни, на переконання суду, істотно погіршують стан здоров`я відповідачки 1 та, як наслідок, впливають на можливість брати більшу за позивача участь в утриманні їх з позивачем дочки. Щодо тверджень позивача у пред`явленому ним позові про визначені статтею 183 СК України розміри аліментів у випадку їх присудження до стягнення у частці від заробітку (доходу) батька, - на рівні однієї чверті\~такого на\~одну дитину,\~однієї третини\~такого на\~двох дітей\~та половини\~такого на\~трьох і\~більше дітей,\~то слід\~зазначити,\~що такі\~розміри аліментів\~визначені як\~мінімальні гарантії\~для забезпечення належного фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дітей, й не можуть розцінюватися сторонами по справі як обов`язкові у випадку можливості сплачувати батьком аліменти й відсутності для цього істотних перешкод у більшому розмірі,\~однак не\~більше десяти\~прожиткових мінімумів\~на дитину\~відповідного віку\~на кожну\~дитину,\~з огляду\~на що\~такі твердження\~до уваги\~судом не\~приймаються. Відтак, визнання відповідачкою 2 пред`явленого до неї у відповідній частині позову [PERSON] про зменшення розміру аліментів на дитину слід прийняти, а позовні вимоги у цій частині задовольнити. У задоволенні позовних вимог [PERSON] до відповідачки 1 у відповідній частині про зменшення розміру аліментів на дитину слід відмовити за їх недоведеністю. Щодо розподілу судових витрат у справі. Розподіл судових витрат у справі, котрі полягають у сплаті позивачем судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із вимогою немайнового характеру у розмірі 908 грн. і підтверджуються квитанцією № ПН4114653 від 16.03.2021 року (оригінал наявний у справі, а. с. 1), слід здійснити у порядку, визначеному ст. 141 ЦПК України, та, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, а також відповідної позиції позивача про це, слід залишити за ним. Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, окрім як сплати судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду, матеріали цієї справи не містять.

Outcome: partial