Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свій позов мотивує тим, що 17 червня 2008 року між [PERSON] (відповідач 1) та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником усіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» був укладений кредитний договір № МL-А00/174/2008, згідно умов якого позивач надав відповідачу 1 кредит в розмірі 100077,99 доларів США, зі строком погашення до 15.06.2023 року, зі сплатою 5,49 % відсотків річних та FIDR (де FIDR це процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті тотожній валюті кредиту, що розміщені у банку на строк 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору). Відповідач [PERSON] отримав вищезазначену суму, що підтверджується кредитною заявкою за підписом останнього від 17.06.2008 року, та валютним меморіальним ордером № 253 від 17.06.2008 року. Згідно умов договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 29.06.2010 року та договору про відступлення права вимоги від 01.07.2010 року, Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» у відповідності ст.ст. 512, 514, 1077-1079, 1082, 1084 Цивільного кодексу України відступило, а TOB «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № ML-A00/174/2008 від 17 червня 2008 року та договором іпотеки № PML-A00/174/2008 від 17 червня 2008 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), згідно з ст. 514 вказаного кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Таким чином, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» щодо права вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № ML-A00/174/2008 від 17 червня 2008 року та договором іпотеки № PML-A00/174/2008 від 17 червня 2008 року. [PERSON] зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути позивачу вказані кредитні кошти у строки, зазначені в кредитному договорі (зокрема, в п. 1.6. частини №2 кредитного договору, з підпунктами), а також сплатити відповідну платню за користування Кредитом, в порядку та на умовах, що визначені в кредитному договорі (зокрема, в пп. 1.4., 1.5. частини №2 кредитного договору, з підпунктами). Згідно з п. 1.5.1. частини №2 кредитного договору повернення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у графіку платежів, шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок. п.п. 1.5.1.1. частини № 2 кредитного договору передбачає, що нараховані в порядку передбаченому кредитним договором проценти сплачуються позичальником одночасно з погашенням відповідної частини кредиту та в строк передбачений в графіку платежів. Зобов'язання по кредитному договору відповідачем 1 не виконані, зокрема не виконується графік погашення кредиту, порушується порядок та строки сплати відсотків. Відповідно до пункту 1.9. частини №2 кредитного договору, позивач має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником та/або поручителем, та/або майновим поручителем своїх боргових та/чи інших зобов'язань за кредитним договором чи іншими укладеними з банком договорами та/або умов документів забезпечення. При цьому, зобов'язання позичальника щодо дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому настає з дати відправлення банком на адресу позичальника відповідної вимоги та повинно бути проведено позичальником протягом 30 календарних днів з дати одержання останнім відповідної вимоги. Вимога вважається надісланою в день її направлення на адресу позичальника, що зазначена в кредитному договорі, за допомогою поштового зв'язку. До направлення вимоги на адресу позичальника поштою прирівнюється також і їх вручення позичальнику чи його представникам (в тому числі особам, що мешкають разом з позичальником) під розписку. 10.03.2009 року [PERSON] було особисто вручено досудову вимогу №04-04/148 від 29.01.2009 року про повне погашення кредиту. Згідно даної вимоги, позивач вимагав від відповідача 1 на виконання п. 1.9. кредитного договору протягом 30 календарних днів з дати одержання останнім відповідної вимоги погасити заборгованість перед банком в повному обсязі, проте станом на день подання даного позову відповідач 1 не здійснив погашення заборгованості, а вимога позивача відповідачем 1 не виконана. Станом на 30.11.2010 року, заборгованість [PERSON] перед позивачем за кредитним договором становить 937746,03 грн., з них: залишок заборгованості за кредитом становить 98143,39 доларів США, що станом на 30.11.2010 року, відповідно до офіційного курсу НБУ по відношенню гривні до долара США становить 779062,23 грн.; заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом у відповідності до п.1.4. частини №2 кредитного договору, становить 19990,40 доларів США, що станом на 30.11.2010 року, відповідно до офіційного курсу НБУ по відношенню гривні до долара США становить 158683,80 грн. З метою забезпечення виконання умов кредитного договору відповідачем 1, 17.06.2008 року між позивачем та [PERSON] (надалі - відповідач 2), було укладено Договір поруки № SR-A00/174/2008, згідно умов якого останній, як поручитель, прийняв на себе зобов'язання відповідати за повне та своєчасне виконання відповідачем 1 його зобов'язань перед позивачем за кредитним договором, в повному обсязі таких зобов'язань згідно п. 1 договору поруки. Відповідачі зобов'язання згідно кредитного договору не виконали. Просить стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь TOB «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором № ML-А00/174/2008 від 17 червня 2008 pоку, на загальну суму 937746,03 грн. та судові витрат по справі. В судовому засіданні представник позивача Кравчук М.В. позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві. Просив суд позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав в частині вимог до [PERSON] Суду пояснив, що вважає, що позивач втратив право вимоги до поручителя, оскільки не звернувся до [PERSON] як поручителя з вимогою про дострокове виконання взятого зобов'язання за договором поруки в межах строку, визначеного ч. 4 ст. 559 ЦК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача [PERSON] за наявними матеріалами справи. Заслухавши пояснення представника позивача Кравчука М.В., представника відповідача [PERSON], дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з кредитного договору № МL-А00/ 174/2008, укладеного 17.06.2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником усіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та [PERSON], останній отримав кредит на загальну суму 100077,99 доларів США, зі строком погашення до 15.06.2023 року, зі сплатою 5,49% відсотків річних та FIDR (де FIDR це процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті тотожній валюті кредиту, що розміщенні у банку на строк 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору) (а.с.5-9). [PERSON] отримав вищезазначену суму, що підтверджується кредитною заявкою за підписом останнього від 17.06.2008 року, та валютним меморіальним ордером № 253 від 17.06.2008 року.( а.с.14, 15). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. В п. 1.5.1 частини 2 кредитного договору передбачено, що повернення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у графіку платежів, шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок(а.с. 6). Відповідно до п.1.5.1.1. договору нараховані в порядку передбаченому договором проценти сплачуються позичальником одночасно з погашенням відповідної частини кредиту та в строк передбачений в графіку платежів (а.с. 6). П. 1 ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Згідно пункту 1.9. частини №2 кредитного договору, позивач має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником та/або поручителем, та/або майновим поручителем своїх боргових та/чи інших зобов'язань за кредитним договором чи іншими укладеними з банком договорами та/або умов документів забезпечення. При цьому, зобов'язання позичальника щодо дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому настає з дати відправлення банком на адресу позичальника відповідної вимоги та повинно бути проведено позичальником протягом 30 календарних днів з дати одержання останнім відповідної вимоги. Проте, відповідач, взяті на себе зобов'язання належним чином не виконав, що стверджується розрахунком заборгованості (а.с.20). Отже, станом на 30.11.2010 року, заборгованість [PERSON] перед позивачем за кредитним договором становить 937746,03 грн., з них: залишок заборгованості за кредитом становить 98143,39 доларів США, що станом на 30.11.2010 року, відповідно до офіційного курсу НБУ по відношенню гривні до долара США становить 779062,23 грн.; заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом у відповідності до п.1.4. частини №2 кредитного договору, становить 19990,40 доларів США, що станом на 30.11.2010 року, відповідно до офіційного курсу НБУ по відношенню гривні до долара США становить 158683,80 грн. ( а.с.16). З метою забезпечення виконання зобов'язань за договором кредиту, між позивачем та [PERSON] було укладено Договір поруки №SR - А00/174/2008 від 17.06.2008 року (а.с.13, 13 зворотній бік) Згідно вимог ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. П. 3 договору поруки передбачено, що у випадку невиконання боржником боргових зобов'язань перед кредитором за кредитним договором, поручитель зобов'язаний здійснити виконання боргових зобов'язань в обсязі, заявленому кредитором протягом трьох банківських днів з дати отримання відповідної письмової вимоги кредитора. 24.12.2010 року [PERSON] отримав особисто досудову вимогу № 04-04/1736 від 17.12.2010 року (а.с. 17). Згідно ч. 4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Відповідно до роз'яснень, даних у п.24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення /вручення/ йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. З укладеного договору поруки між позивачем та відповідачем [PERSON] вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед банком не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам ст. 252 ЦК України. Згідно з цією нормою права строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Цього в договорі поруки не встановлено. 10.03.2009 року [PERSON] позивачем було особисто вручено досудову вимогу №04-04/148 від 29.01.2009 року про повне погашення кредиту, згідно якої банк вимагав на виконання п. 1.9. кредитного договору протягом 30 календарних днів з дати одержання відповідної вимоги погасити заборгованість перед банком в повному обсязі (а.с. 21). Проте, дана вимога була залишена позичальником без задоволення та не виконана. Таким чином, строк виконання зобов'язання за кредитним договором настав 09.04.2009 року. Із поданої позивачем копії повідомлення вбачається, що з вимогою про виконання зобов'язання за кредитним договором, забезпеченим порукою, банк звернувся до поручителя [PERSON] лише 17.12.2010 року, тобто після припинення поруки (ч. 4 ст. 559 ЦК України) (а.с. 12). Отже, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову в частині вимог до [PERSON] слід відмовити. Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 29.06.2010 року та договору про відступлення права вимоги від 01.07.2010 року публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» у відповідності ст.ст. 512, 514, 1077-1079, 1082, 1084 Цивільного кодексу України відступило, а TOB «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № ML-A00/174/2008 від 17 червня 2008 року та договором іпотеки № PML-A00/174/2008 від 17 червня 2008 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), згідно з ст. 514 вказаного кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Таким чином, з відповідача [PERSON] слід стягнути в користь товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» 937746,03 грн. заборгованості за кредитним договором. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимоги позивача про відшкодування відповідачем судових витрат підлягають до задоволення.

Outcome: partial