Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Олімп» (далі Позивач за первісним позовом) звернулось до суду з вказаним позовом. Свої вимоги мотивували тим, що вони являються орендарем земельної ділянки з кадастровим номером 7121886500:02:000:0182. Дане право оренди у них виникло на підставі договору оренди землі, укладеного 25.10.2012 року з тодішнім власником земельної ділянки [PERSON] На підставі договору міни від 06.11.2015 року новим власником спірної земельної ділянки стала [PERSON] (далі Відповідач 1 за первісним позовом), яка 27.11.2015 року уклала договір оренди цієї земельної ділянки з СФГ [PERSON]В (далі Відповідач 2 за первісним позовом). Просили останній договір земельної ділянки визнати недійсним з одночасним скасуванням рішення про його державну реєстрацію. Відповідач 1 за первісним позовом з такими вимогами не погоджувалась та звернулась до суду з зустрічним позовом, який мотивувала тим що [PERSON] договір від 25.10.2012 року з Позивачем за первісним позовом не підписувала, а тому і вимоги на його основі вважали безпідставними, просили визнати недійсним такий договір. В судових засіданнях представники свої позиції підтримували та просили їх задовольнити. Ухвалою суду від 15.02.2017 року первісні та зустрічні позовні вимоги були прийняті до розгляду в одному провадженні. Ухвалою суду від 14.03.2017 року у справі призначено почеркознавчу експертизу. Ухвалою суду від 07.11.2017 року у первісного позивача та податкового органу витребувано докази щодо можливого отримання [PERSON] та [PERSON] коштів як оплату на виконання вимог договору від 25.10.2012 року. Вказану ухвалу в строк до 18.12.2017 року відповідальними особами не виконано. Також, в значний проміжок часу з закінчення крайнього строку виконання цієї ухвали, станом на 06.02.2018 року, тобто майже два місяці, будь-які відомості про її виконання на адресу суду не надходили. Оскільки вказана ухвала виносилась судом у звязку з надходженням відповідного клопотання представника Позивача за зустрічним позовом, суд зясував його позицію щодо подальшого слухання справи, в якій останній вже не наполягав на витребування таких доказів та просив зняти з виконання його попереднє клопотання про витребування доказів. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та зібрані у справі докази, суд дійшов до наступних висновків. Як встановлено під час судового розгляду, відносний час власником спірної земельної ділянки з кадастровим номером 7121886500:02:000:0182 являлась [PERSON] На підставі договору міни від 06.11.2015 року новим власником спірної земельної ділянки стала [PERSON] Свої вимоги ТОВ «Олімп» мотивували тим, що між ними та колишнім власником спірної земельної ділянки [PERSON] 25.10.2012 року був укладений договір оренди землі, який в подальшому пройшов державну реєстрацію. Водночас, по цій же спірній земельні ділянці було зареєстровано й укладений договір оренди землі, укладений 27.11.2015 року між новим власником [PERSON] та СФГ «[PERSON]В.». В судових засіданнях стороною Відповідача за первісним позовом заперечувався факт підписання [PERSON] договору оренди землі від 25.10.2012 року, у звязку з чим ними було подано зустрічний позов. Дана обставина знайшла своє підтвердження у висновку комплексної судової-технічної експертизи документів та судово-почеркознавчої експертизи № 390/17/23, 585/17-23 від 02.06.2017 року, яким встановлено, що підписи від імені [PERSON] в договорі оренди землі б/н від 25.10.2012 року виконанні не нею. За ч. 1\~ст. 6 Закону України «Про оренду землі», орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених\~Земельним кодексом України,\~Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Відповідно до\~ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Передбачене\~ст. 203 ЦК України\~вільне волевиявлення учасника правочину є важливим чинником, без якого неможливо укладення договору оренди земельної ділянки. Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа. Отже, підпис є обов'язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі, підтверджує наміри учасників правочину і є доказом їх волевиявлення. Згідно з ч. 1\~ст. 215 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені ч.ч. 1 - 3, 5 та 6\~ст. 203 цього Кодексу. Відповідно до ч.1\~ст. 203 ЦК України\~в редакції на час укладення спірного договору зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Частиною 3 цієї статті передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. За наведених обставин, суд дійшов висновку про відсутність волевиявлення у [PERSON] на укладення договору оренди земельної ділянки від 25.10.2012 року. Доводи сторони Позивача про те, що по вказаному договору тривалий час сплачувалась та отримувалась орендна плата, суд вважає такими, що не знайшли свого підтвердження дослідженими у справі доказами. Так, сторона Позивача, яка вказувала на такі обставини, ці доводи відповідними доказами не підтвердила, починаючи з 07.11.2017 року по 06.02.2018 року ухвалу суду про витребування таких доказів проігнорувала. Між тим, згідно частини 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги за первісним позовом задоволенню не підлягають, так як в судовому засіданні знайшла підтвердження обставина недійсності правочину, яким такі вимоги обґрунтовувались. З цих же підстав, зустрічний позов підлягає до задоволення. У звязку з задоволенням зустрічних позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з Позивача за первісним позовом на користь Позивача за зустрічним позовом понесені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved