Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

Товариство з додатковою відповідальністю страхова компанія «КРЕДО» звернулась до суду з позовом до [PERSON], за участі у справі третьої особи без самостійних вимог [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача витрати по сплаті страхового відшкодування в порядку регресу в сумі 3772,20 грн. та судові витрати 1378,00 грн. В обґрунтування вимог, визначених у позові, позивач в своїх доводах вказує, що товариство «КРЕДО» та [PERSON] (третя особа) 20.05.2015 року уклали договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № А1/8323281, згідно з яким позивач зобовязався у разі настання страхового випадку відшкодувати збитки у межах страхової суми у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 18.01.2016 року о 13-38 год. в м.Чернігів, вул. Воровського, 55/31 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого автомобіля ЗАЗ ТF698К (д.н.з.СВІ802АО) під керуванням [PERSON] та автомобіля Mazda Tribut (д.н.з. [NUMBER]) під керуванням [PERSON], що належить [PERSON] (потерпіла особа). В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілю потерпілої особи заподіяно матеріальну шкоду. У відповідності до звіту про оцінку вартості майнової шкоди, заподіяної пошкодженням транспортного засобу № 31-02-16Л від 12.02.2016 року, складеного ГТП [PERSON], розмір заподіяної шкоди автомобілю потерпілої особи склала 7544,39 грн. Сума страхового відшкодування до виплати потерпілій особі з урахування визначеної договором страхування франшизи на підставі страхового акту ОСГПО6590127 від 19.02.2016 року складає 7544,39грн. Зазначене страхове відшкодування виплачено потерпілій особі на підставі платіжного доручення в повному розмірі. Таким чином, позивачеві заподіяно шкоду в розмірі 7544,39грн. Повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду від 18.01.2016 року, окрім вини [PERSON], відповідача, у спричиненні дорожньо-транспортної пригоди, також встановлено, що в момент ДТП саме відповідач керував забезпеченим транспортним засобом, що суперечить умовам договору страхування № АІ/8323281, який було укладено між ТДВ СК «Кредо» та [PERSON] з застосуванням умов, передбачених пунктом 13.2 ст. 13 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У відповідності до ст.7 та ст.8 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір страхового платежу (внеску, премії) встановлюється страховиком самостійно шляхом добутку розміру базового страхового платежу та значень відповідних коригуючих коефіцієнтів, що затверджуються відповідно до пункту 7.2 цієї статті, а також з урахуванням положень п.13.2 ст.13 цього Закону. Страховику забороняється встановлювати або пропонувати встановити розмір страхового платежу, розрахований в інший спосіб. У відповідності до п.2 ст. 13 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, інвалід 2 групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до 1 або 2 категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий обєм двигуна до 2500 см кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг перевезення пасажирів або вантажу. Відповідно до ст.38-1.1. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі, якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених п.13.2 ст.13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобовязана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. Таким чином, позивач має право на відшкодування відповідачем 50% шкоди в розмірі 3772,20 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, звернувшись з заявою, в якій, підтримавши позов, просила провести розгляд справи без її участі й не заперечувала проти винесення у справі заочного рішення. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що визнає позов частково на суму заявленої позивачем завданої шкоди 3772,20 грн. Вимогу про відшкодування сплаченого судового збору не визнав, мотивуючи тим, що він по телефону звертався до чергового співробітника товариства в період до 08.04.2016 року, коли він сплатив на користь позивача в добровільному порядку суму завданої шкоди 3772,20 грн., і повідомляв про те, що має намір сплатити вказану суму в порядку регресу. Тобто, на його думку, необхідності у позивача звертатись до суду з позовом не було. На підтвердження він надав суду ксерокопію мирової угоди з позивачем про врегулювання вимог від 30.03.2016 року. Просив суд надіслати позивачу письмові заперечення щодо вимоги про сплату судового збору з метою отримання письмової відповіді від позивача. Проте, на встановлений час з розгляду справи в судове засідання не з`явився. Враховуючи те, що в матеріалах справи достатньо даних про суть спору та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній письмових доказів та постановити заочне рішення згідно з ст. 224 ЦПК України, проти чого не заперечував позивач. Дослідивши наявні у справі документи, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а також і те, що відповідач з запереченнями проти вимог позову до суду не звертався, оцінивши наявні докази, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правові підстави для врегулювання спору. Судом встановлено, що товариство «КРЕДО» та [PERSON] (третя особа) 20.05.2015 року уклали договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № А1/8323281, згідно з яким позивач зобовязався у разі настання страхового випадку відшкодувати збитки у межах страхової суми у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 18.01.2016 року о 13-38 год. в м.Чернігів, вул. Воровського, 55/31 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого автомобіля ЗАЗ ТF698К (д.н.з.СВІ802АО) під керуванням [PERSON] та автомобіля Mazda Tribut (д.н.з. [NUMBER]) під керуванням [PERSON], що належить [PERSON] (потерпіла особа). В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілю потерпілої особи заподіяно матеріальну шкоду. У відповідності до звіту про оцінку вартості майнової шкоди, заподіяної пошкодженням транспортного засобу № 31-02-16Л від 12.02.2016 року, складеного ГТП [PERSON], розмір заподіяної шкоди автомобілю потерпілої особи склала 7544,39 грн. Сума страхового відшкодування до виплати потерпілій особі з урахування визначеної договором страхування франшизи на підставі страхового акту ОСГПО6590127 від 19.02.2016 року складає 7544,39грн. Зазначене страхове відшкодування виплачено потерпілій особі на підставі платіжного доручення в повному розмірі. Таким чином, позивачеві заподіяно шкоду в розмірі 7544,39грн. Повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду від 18.01.2016 року окрім вини [PERSON], відповідача, у спричиненні дорожньо-транспортної пригоди, також встановлено, що в момент ДТП саме відповідач керував забезпеченим транспортним засобом, що суперечить умовам договору страхування № АІ/8323281, який було укладено між ТДВ СК «Кредо» та [PERSON] з застосуванням умов, передбачених пунктом 13.2 ст. 13 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно ст. 22,1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. У відповідності до ст.7 та ст.8 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхового платежу (внеску, премії) встановлюється страховиком самостійно шляхом добутку розміру базового страхового платежу та значень відповідних коригуючих коефіцієнтів, що затверджуються відповідно до пункту 7.2 цієї статті, а також з урахуванням положень п.13.2 ст.13 цього Закону. Страховику забороняється встановлювати або пропонувати встановити розмір страхового платежу, розрахований в інший спосіб. Згідно з п.2 ст. 13 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, інвалід 2 групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до 1 або 2 категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий обєм двигуна до 2500 см кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг перевезення пасажирів або вантажу. Відповідно до ст.38-1.1. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі, якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених п.13.2 ст.13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобовязана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. Таким чином, вимога позивача про відшкодування відповідачем 50% шкоди в розмірі 3772,20 грн. заявлена правомірно. Відповідно до змісту мирової угоди, укладеної 30.03.2016 року між сторонами, було узгоджено, що відповідач, [PERSON] в строк до 12.04.2016 року сплатить на користь позивача грошові кошти в сумі 5150,20 грн, що складається з 3772,20 грн. (суми відшкодування) та 1378,00 грн. (сплачений позивачем судовий збір). Факт сплати [PERSON] суми відшкодування 3772,20 грн. підтверджується чеком «Приватбанку» від 08.04.2016 року, що не оспорюється позивачем, виходячи зі змісту листа за підписом представника позивача [PERSON] Факт сплати судового збору підтверджується долученим до справи платіжним дорученням № 1399 від 18.03.2016 року. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Виходячи з встановлених фактів, суд дійшов висновку, що доводи позивача про стягнення з відповідача на користь ТДВ СК «Кредо» в порядку регресу витрат по сплаті страхового відшкодування в сумі 3772,20 грн. та судових витрат 1378,00 грн., з урахуванням сплати відповідачем суми страхового відшкодування (3772,20 грн.), підлягає задоволенню частково. Згідно з ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Outcome: partial