Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 грудня 2012 року, від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO], який народився до офіційної реєстрації шлюбу, дочок - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з матір'ю та перебувають на її утриманні. \~ \~ У зв'язку з тим, що подружні стосунки\~ у них з чоловіком не склалися через несумісність характерів, різні погляди на життя, у них відсутнє взаєморозуміння, відповідач не приділяв належної уваги сім'ї, матеріально сім'ю не забезпечував, зловживав спиртними напоями, вів аморальний спосіб життя, вчиняв психологічне та фізичне насильство відносно неї і дітей, що призвело до того, що вони припинили подружні стосунки, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, їх шлюб носить формальний характер, будь-якої допомоги на утримання дітей відповідач не надає, позивачка звернулася з даним позовом до суду і просить шлюб розірвати і стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей. \~ \~ Позивачка в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином і в установлений строк повідомлялася про слухання справи. Подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позов підтримала, просить його задоволити і шлюб розірвати та стягнути аліменти на утримання дітей, оскільки вважає, що примирення в сім'ї неможливе. Із доданого до заяви клопотання вбачається, що позивачка просить розлучити їх до досягнення найменшою дитиною однорічного віку, так як відповідач поводився агресивно по відношенню до неї і дітей, бив їх, виганяв з дому. Проти розгляду справи за відсутності відповідача і ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча йому направлялась судова повістка на вказану в позові адресу. Точного місця перебування відповідача позивачці не відомо. Будь-яких клопотань відповідач до суду не подавав, тому суд вважає його неявку до суду неповажною. \~ Виходячи з вищенаведеного, суд вважає можливим слухати справу у відсутності сторін, на підставі наявних документів. А в зв'язку з відсутністю відповідача, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 грудня 2012 року. Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO], який народився до офіційної реєстрації шлюбу, дочок - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Діти на даний час проживають з матір'ю та перебувають на її утриманні. Після останнього сімейного конфлікту в січні місяці, відповідач [PERSON] пішов з дому і по теперішній час не повернувся. З того часу сторони подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, у них різні бюджети, на примирення не згідні, матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надає, взагалі ними не цікавиться, на зв'язок не виходить, про що позивачка писала в серпні 2016 року заяву до поліції. \~ \~ \~ Суд, відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, прийшов до переконання, що дана сім'я існує формально, примирення подружжя неможливе, їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них та інтересам їх неповнолітніх дітей. Тому суд вважає за необхідне і доцільне розірвати шлюб між ними. Суд вважає можливим розірвати шлюб між сторонами ще до досягнення дочкою [PERSON] однорічного віку, оскільки відповідач є особою, яка раніше була судимою, агресивно поводився в сім'ї, спричиняв побої позивачці і дітям, чинив на них психологічний тиск, з приводу чого були звернення до поліції. Таку поведінку відповідача може стверджувати його подальша поведінка, адже він майже рік як зник з дому, на зв'язок не виходить, дружиною дітьми не цікавиться, не дає про себе знати. Тобто він вчинив протиправну поведінку щодо дружини і дітей, а в цьому випадку ч.2 ст.110 СК України не виключає можливість подачі позову про розірвання шлюбу. \~ \~ На думку суду, неповнолітніх дітей необхідно залишити з матір'ю. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 183 Сімейного кодексу України передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Враховуючи, що відповідач є здоровим, працездатним, інших утриманців немає, доказів, які б це спростовували суду не надано, суд вважає, що позов підлягає до задоволення і стягненню підлягають аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Встановлюючи вказаний розмір аліментів, суд враховує всі обставини справи у їх сукупності, а саме стан здоров'я відповідача і дітей, його матеріальний стан і матеріальний стан позивачки і дітей. Крім того, судом береться до уваги і вимога ст.182 СК України про мінімальний розмір аліментів. На думку суду, таке рішення буде законним і відповідатиме інтересам дітей та сприятиме їх належному утриманню.\~ Однак суд вважає, що аліменти мають бути стягнуті на двох менших дітей, оскільки відповідач [PERSON] не записаний батьком дитини, сина [PERSON], у свідоцтві про його народження. Відповідно до п.1 ч.1 і ч.2 ст.367 ЦПК України суд вважає за можливе допустити\~ негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. В зв'язку з задоволенням позову з відповідача належить стягнути судовий збір по вимозі про стягнення аліментів,\~а також стягнути судовий збір на користь позивачки по вимозі про розірвання шлюб, як це передбачено ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved