Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 25 серпня 2005 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану м. Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 342. В шлюбі у сторін 21 травня 2010 року народився син [PERSON]. Позивач в позовній заяві посилається на ті обставини, що сімейне життя з відповідачем не склалося. Між ними відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного, відповідач постійно вчиняє сварки, зловживає спиртними напоями та матеріально сім'ю не забезпечує. Вона прийшла до висновку, що міцної сімї вони не створили, сімя їхня розпалась остаточно. Миритись з відповідачем не бажає і наполягає на розірванні шлюбу. Сина залишити проживати з нею. В судове засідання позивач не з'явилася однак звернулась до суду із заявою про розгляд справи без її участі, а також у заяві зазначила, що підтримує позовні вимоги і просить задовольнити з викладених в позовній заяві підстав, прізвище просить залишити - [PERSON], та не заперечує щодо заочного вирішення справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився вдруге, хоча у встановленому законом порядку, відповідно до ст. 74 ЦПК України, був повідомлений про час та місце судового засідання. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши представлені доводи позивача та перевіривши матеріали справи суд вважає, що позовну заяву слід задовольнити. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей, інші обставини справи. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що за час спільного проживання сторони міцної сімї не створили. Між ними відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного. Все це негативно впливає на сімейну атмосферу і призвело до розпаду їхньої сімї. Проживати й далі спільно з відповідачем позивач не бажає і наполягає на розірванні шлюбу. Вказані обставини підтвердила позивач в письмовій заяві. За таких умов подальше співжиття між сторонами є неможливим. Згідно ч.1 ст. 24 СК шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 цього ж Кодексу дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної поваги, любові, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. За змістом ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушення прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Суд приходить до висновку, що сімя розпалася і зберегти її можливості немає. Позивач виявила бажання залишити їй прізвище « Ільків». На підставі ст.ст. 104, 105, 110. 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved