Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

Сутність заявленого первісного позову У вересні 2018 року [PERSON] звернувся до суду із вказаною заявою, яку мотивував тим, що [INFO] року помер його батько [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина у виді земельного паю на території Берестівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області. Батьком за життя складено заповіт, згідно з яким належну йому земельну ділянку площею 5,90 га він заповів своєму сину, тобто йому. Оформити вчасно право на спадщину після смерті свого батька він не зміг та пропустив установлений законом строк для прийняття спадщини, оскільки він є інвалідом другої групи з дитинства та у зв'язку з незадовільним станом здоров'я, періодичним загостренням існуючих у нього хвороб не мав можливості вчасно звернутися до нотаріальної контори. Позивач просив суд визначити йому, як спадкоємцю за заповітом, додатковий строк для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] тривалістю шість місяців. Сутність заявленого зустрічного позову У грудні 2018 року [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом, який мотивувала тим, що [INFO] року помер її батько [PERSON], який до дня смерті фактично проживав разом із нею по [ADDRESS] будучи зареєстрованим у с. Берестівка Липоводолинського району Сумської області. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельного паю площею 5,90 га, який розташований на території Берестівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, яку батько попереднім заповітом від 21 лютого 2012 року заповів їй. Про наявність інших заповітів вона не знала. Оформити право на спадщину після смерті батька вона не може, через різну реєстрацію місця їх проживання. Просила суд установити факт постійного проживання її разом зі своїм батьком [PERSON], який помер [INFO] року, на час відкриття спадщини в [ADDRESS]. Позиції сторін, третьої особи по даній справі [PERSON], як позивач за первісним позовом, на задоволенні поданого ним позову наполягав з вищевказаних підстав, зустрічний позов визнав повністю. В обґрунтування первісного позову пояснив, що він не був достовірно обізнаний про норми спадкового права в частині строків прийняття спадщини (одні особи йому роз'яснювали, що треба звертатися до нотаріуса у межах 6 місяців після смерті батька, інші - після спливу 6-ти місяців), а з грудня по 15 травня 2018 року він постійно перебував у хворобливому стані й лікувався в амбулаторних умовах, консультуючись з лікарем кардіологом з приводу підвищеного тиску. На день смерті батька проживав в м. Ромни, був обізнаний про те, що його батько склав заповіт на його ім'я, оскільки його сестра, [PERSON], успадкувала все майно після смерті їх спільної матері, а позивач на спадкове майно після її смерті не претендував; уточнив, що він є інвалідом з дитинства по вродженим вадам зору. З приводу фактичного визнання зустрічного позову, суду підтвердив, що його батько фактично помер у с. Панасівка, у той період коли його постійно доглядала і підтримувала [PERSON], бо в с. Берестівка (по місцю його реєстрації) у нього були відсутні близькі родичі й з метою підтримання здоров'я батька його дочка перевезла до себе в с. Панасівка. [PERSON], як позивач за зустрічним позовом, заявлену позовну вимогу підтримала повністю, просила задовольнити, первісний позов не визнала та додатково суду пояснила про те, що вона протягом 6-ти місяців, знаючи про складання заповіту її батьком на користь її брата [PERSON], до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не зверталася, надавши її брату можливість подати вчасно необхідні документи та оформити права на спадщину. Проте, після отримання позовних матеріалів від суду і ознайомлення з ними, вона вирішила подати зустрічну позовну заяву до суду, оскільки вважає, що причини, які б перешкоджали її брату своєчасно звернутися до нотаріуса були відсутні, оскільки вона та її брат були особами з інвалідністю ІІІ групи загального захворювання на день смерті батька, вона ж має також спадкові права на батьківський спадок (хоча б на половину паю), на день смерті батька вона його особисто доглядала та проживала з ним без реєстрації в с. Панасівка і понесла переважно всі витрати на його поховання, помер батько в сел.Липова Долина фактично під час перебування в лікарні. Відповідач за первісним позовом, Берестівська сільська рада, подала заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, первісний позов голова ради визнав в повному обсязі. Третя особа за первісним позовом, Липоводолинська районна державна нотаріальна контора, подала заяву про розгляд справи без участі представника нотаріальної контори, заперечень проти позову також не має. Процесуальні дії суду у даній справі Ухвалою Липоводолинського районного суду Сумської області від 12 вересня 2018 року у справі за первісним позовом відкрито провадження, призначено підготовче засідання на 04 жовтня 2018 року о 10 год. 30 хв., в якості третьої особи залучено Липоводолинську районну державну нотаріальну контору. 04 жовтня 2018 року протокольною ухвалою підготовче судове засідання відкладено до 25 жовтня 2018 року у зв'язку з неявкою позивача та наявність відомостей про належне його сповіщення. 25 жовтня 2018 року ухвалою судді Липоводолинського районного суду Сумської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 13 листопада 2018 року на 13 год. 40 хв., залучено для участі у справі у якості співвідповідача [PERSON] 13 листопада 2018 року протокольною ухвалою судове засідання відкладено до 04 грудня 2018 року у зв'язку з неявкою позивача. 04 грудня 2018 року ухвалою судді зустрічний позов [PERSON] об'єднано з первісним позовом, розгляд справи відкладено до 21 грудня 2018 року. 21 грудня 2018 року у зв'язку зі станом тимчасової непрацездатності головуючого по справі, розгляд справи відкладено до 17 січня 2019 року на 11 год. 20 хв. У судовому засіданні 17 січня 2019 року оголошено перерву за заявою відповідача [PERSON] для отримання юридичної консультації. Установлені судом обставини даної справи а) установлені обставини по первісному позову [PERSON] народився [INFO] року у с. Берестівка Липоводолинського району Сумської області, його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). [PERSON] на підставі розпорядження голови Липоводолинської районної державної адміністрації від 20 березня 2002 року № 128 передано у приватну власність земельну ділянку площею 5,90 га, яка розташована на території Берестівської сільської ради та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.8). 23 грудня 2014 року [PERSON] склав заповіт, яким земельну ділянку (пай) площею 5,90 га згідно з державним актом на право приватної власності на землю серія [NUMBER], виданим Берестівською сільською радою 22 березня 2002 року, заповів своєму сину [PERSON], реєстровий номер 176 (а.с. 9). [PERSON] помер в сел. Липова Долина Сумської області [INFO] року у віці 83 років (а.с. 10). З довідки Липоводолинської районної державної нотаріальної контори № 1266/01-16 від 30 жовтня 2018 року вбачається, що після смерті [INFO] року [PERSON] в Липоводолинській районній державній нотаріальній конторі спадкова справа не заведена, відомостей про спадкоємців, які вважаються такими що прийняли спадщину відсутні, заповіти від імені [PERSON] за даними Спадкового реєстру посвідчувалися Берестівською сільською радою Липоводолинського району Сумської області 30 серпня 2011 року за реєстровим № 50, 21 лютого 2012 року за реєстровим № 06, 23 грудня 2014 року за реєстровим № 176 (а.с. 20). Постановою нотаріуса Липоводолинської районної державної нотаріальної контори від 05 вересня 2018 року відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] у зв'язку з пропуском, встановленого ст. 1270 ЦК України 6-місячного строку для прийняття спадщини (а.с. 11). [PERSON], як особа з інвалідністю ІІІ групи загального захворювання, 06 квітня та 29 травня 2018 року знаходився на амбулаторному лікуванні у сімейного лікаря Роменської ЦРЛ у зв'язку із хворобами серця та колінних суглобів (а.с. 12,13). Станом на день смерті спадкодавця позивач був зареєстрований та проживав в м. Ромни (а.с. 2, 5, 11). б) установлені обставини по зустрічній вимозі: [PERSON] народилася [INFO] року у с. Берестівка Липоводолинського району Сумської області, її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 63). 18 травня 1985 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], обравши після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка «[PERSON]» (а.с. 64). 21 лютого 2012 року [PERSON] склав заповіт, яким земельну ділянку (пай) площею 5,90 га згідно з державним актом на право приватної власності на землю серія [NUMBER], виданого Берестівською сільською радою 22 березня 2002 року заповів [PERSON], реєстровий номер заповіту 06 (а.с. 69). [PERSON] помер в сел. Липова Долина Сумської області [INFO] року у віці 83 років (а.с.62). Згідно з довідкою Панасівської сільради Липоводолинського району Сумської області від 29 листопада 2018 року № 771, гр. [PERSON] з 05 червня 2015 року по день смерті, [INFO] року, проживав за адресою в [ADDRESS] у домоволодінні своєї дочки [PERSON] без реєстрації (а.с. 65). За даними по господарського обліку станом на день смерті [PERSON] був зареєстрований в [ADDRESS] (а.с. 70, 76). Довідкою Берестівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області № 765 від 29 листопада 2018 року та фотокопіями рахунків про проведення поминального обіду, підтверджено факт проведення обряду поховання [PERSON] його дочкою [PERSON] (а.с. 71, 76). Письмовими свідченнями гр. [PERSON] та [PERSON], посвідченими секретарем Берестівської сільської ради, підтверджено те, що [PERSON] дійсно поховала свого батька [PERSON] за власні кошти (а.с. 66-67). Постановою нотаріуса Липоводолинської районної державної нотаріальної контори від 29 листопада 2018 року відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] у зв'язку з пропуском нею встановленого ст.1270 ЦК України 6-місячного строку для прийняття спадщини (а.с. 68). Норми права, які підлягають застосуванню у даній справі а) норми права, що підлягають застосуванню по первісному позову: Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 3 ст. 1272 ЦК України установлено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. б) норми права, що підлягають застосуванню по зустрічному позову: За змістом ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з положеннями пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до положень ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Здійснення права на спадкування визначено Главою 87 ЦК України. Згідно з ч. 1,3,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до норм пп. 3.21, 3.22 п. 3 глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 № 296/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. Висновки суду по суті заявлених вимог а) висновки суду по первісному позову: Норми частини третьої статті 1272 ЦК України при визначенні додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані судом, сукупно за умов якщо: 1) у спадкоємця за законом чи за заповітом були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням установлених обставин справи, суд не вбачає фактичних даних, які б підтверджували наявність зі сторони позивача об'єктивних перешкод для подання ним заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Зокрема, наявність у позивача хвороб серця та колінних суглобів з дворазовим зверненням в амбулаторному порядку до лікаря по місцю реєстрації в шестимісячний період після смерті спадкодавця не є підтвердженнями об'єктивних, непереборних, істотних труднощів для спадкоємця по невчиненню вищевказаних дій по прийняттю позивачем спадщини. Також позивачем не доведено як вищевказані захворювання впливали на його можливість вільно пересуватися і вчиняти чи невчиняти ним самостійно дії по поданню заяви про прийняття спадщини до відповідної нотаріальної контори чи нотаріуса. З огляду на досліджені обставини справи, суд також не вбачає наявності на боці позивача поважних причин пропуску ним шестимісячного строку для прийняття спадщини після смерті його батька. Зокрема, за змістом вищевказаного закону такими причинами не може бути необізнаність або неповна поінформованість позивача про норми права, які регулюють строки та порядок прийняття спадщини, його непрацездатність в силу досягнення пенсійного віку та наявність у нього інвалідності III групи загального захворювання. Також позивач не довів, з посиланнями на відповідні докази, обставин його тривалого виїзду у сімейних чи в інших справах у межах шестимісячного строку для подання заяви на прийняття спадщини за межі міста Ромни та України, тривалого загострення чи прогресування наявних у нього хронічних хвороб з поміщенням його на стаціонарне лікування до медичних закладів тощо, які б свідчили про наявність обставин, які значно ускладнювали б вчинення позивачем вищевказаних дій по прийняттю спадщини. При цьому, суд також приймає до уваги те, що звернення позивача за медичною допомогою в амбулаторному порядку відбулися двічі протягом 6-місячного строку на прийняття спадщини, мали одноразовий характер, без поміщення його до стаціонару та лікування й без істотного впливу на його здатність самостійно та вільно пересуватися й складати відповідні заяви і документи. При цьому аналіз обставин справи та пояснень позивача свідчить про достатність часу у [PERSON] для подання ним заяви про прийняття спадщини після смерті свого батька у встановленому законом порядку. Зокрема, у наданих суду додаткових поясненнях, [PERSON] підтвердив, що він страждає з дитинства на хворобу одного ока, інше око виконує відповідну зорову функцію, він має город та будинок в м. Ромни, на якому працює і обробляє земельну ділянку площею біля 10 соток, також він був здатен вільно і самостійно пересуватись на день смерті батька, що також має місце і на даний час. Також суд уважає, що за змістом ч. 4 ст. 206 ЦПК України визнання позову [PERSON] лише Берестівською сільською радою Липоводолинського району Сумської області і заперечення проти його задоволення іншим співвідповідачем [PERSON] не є безумовною підставою для задоволення заявленого позову з ухваленням відповідного рішення судом, оскільки таке визнання позову одним зі співвідповідачів не ґрунтується на нормах спадкового права. б) висновки суду по зустрічному позову: Установлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, не зазначених у ч. 1 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можливо лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення. Із матеріалів справи вбачається, що факт проживання [PERSON] зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не був підтверджений в установленому порядку письмовою довідкою сільської ради чи органу реєстрації місця проживання через відсутність реєстрації місця проживання спадкодавця в с. Панасівка з позивачем, хоча, як установлено судом, указаний вище спадкодавець дійсно проживав з дочкою [PERSON] за адресою по [ADDRESS] без реєстрації тривалий час (більше одного року) і до дня смерті [INFO] року, при цьому, будучи зареєстрованим в [ADDRESS]. Із досліджених письмових доказів та письмових пояснень односельців спадкодавця [PERSON] та [PERSON], судом достовірно установлені ті обставини, що [PERSON] з 05 червня 2015 року і до дня смерті, яка настала [INFO] року, проживав разом з дочкою [PERSON] по [ADDRESS] без реєстрації, позивачка за зустрічним позовом також понесла витрати на поховання свого батька. Разом із цим, на думку суду, встановлення даного факту породжує юридичні наслідки для позивача, так як це потрібно їй для спадкування прав на спадкове майно, яке залишилося після смерті її батька [PERSON], і не пов'язується із наступним вирішенням спору про право на спадщину між спадкоємцями померлого спадкодавця, а тому зазначений факт підлягає установленню в судовому порядку. Визнання [PERSON] зустрічного позову [PERSON] відповідає вимогам закону, зокрема, ч.3 ст.1268 ЦК України, ґрунтується на досліджених судом обставинах справи, а тому є додатковою підставою для задоволення судом заявленої зустрічної вимоги. Також, на думку суду, установлення вищевказаного юридичного факту з послідуючою можливістю [PERSON] звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті її батька [PERSON] за законом одночасно взаємовиключає процесуальну можливість для задоволення позову по визначенню [PERSON] додаткового строку на прийняття спадщини за заповітом у даній справі. Розподіл судових витрат по справі Оскільки позивачу відмовлено у задоволенні заявленого ним первісного позову в повному обсязі, то відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України сплачений ним розмір судового збору при зверненні до суду з позовом йому за результатами розгляду справи не повертається. Позивачка за зустрічним позовом при зверненні до суду сплатила 704 грн. 80 коп. судового збору, який з огляду на повне задоволення заявленого позову, та відповідно до вимог ч.1,2 ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved