Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Жасмін Лінжері», звертаючись з позовом до суду, просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за товар в сумі 7 557,00 грн., а також 1762,00 грн. судового збору. Позовні вимоги умотивовані тим, що 18 жовтня 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Жасмін Лінжері» поставило фізичній особі-підприємцю [PERSON] товар згідно видаткової накладної № 9522 від 18.10.2017 року на суму 7557,00 грн. Оплату за отриманий товар відповідачем здійснено не було. На адресу відповідача неодноразово, а саме 27.02.2018 року, а також 14.03.2018 року було надіслано вимогу про сплату заборгованості, однак вказані вимоги відповідачем залишені без задоволення, заборгованість не сплачена. Станом на момент звернення до суду за відповідачем рахується заборгованість за товар в сумі 7557,00 грн. Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 20.11.2017 року внесено запис про припинення фізичної особи-підприємця [PERSON], як суб'єкта підприємницької діяльності. Відповідачем відзив не поданий, поважності причин його не подачі відповідачем не наведені, тому відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи те, що при відкритті провадження судом було ухвалено проводити судовий розгляд цієї справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, а сторони в установленому законом порядку не подали клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, то в силу положень ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до\~ст.\~655\~Цивільного кодексу\~України,\~за договором\~купівлі-продажу\~одна сторона\~(продавець)\~передає або\~зобов'язується\~передати майно\~(товар)\~у власність\~другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч. 1 статті 656 ЦК України, предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Відповідно до\~ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певні грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб. Судом встановлено, що на підставі договору № 25 від 20.01.2016 року, відповідно до видаткової накладної № 9522 від 18.10.2017 року постачальник ТОВ «Жасмін Лінжері» поставило СПД ФО [PERSON] товар на суму 7557,00 грн. (а.с. 7). Частиною 1 ст. 691 ЦК України встановлено, що покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до\~статті 632\~цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу. Відповідно до ч. 1-2 ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. Відповідно до\~ст.\~662\~ЦК України,\~продавець зобов'язаний\~передати покупцеві\~товар,\~визначений договором\~купівлі-продажу.\~ Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. Приписами ст. 663 ЦК України визначено, що продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень\~статті 530\~цього Кодексу. Згідно ст. 664 ЦК України, обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов'язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей\~ Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Як вбачається із видаткової накладної № 9522 від 18.10.2017 року, постачальник ТОВ «Жасмін Лінжері» виконало свої зобовязання за договором та поставило СПД ФО [PERSON] товар на суму 7557,00 грн. Однак, як вбачається зі змісту позовної заяви, покупець [PERSON] не виконала зобовязання за договором та не оплатила вартість поставленого товару. Договір - це взаємна угода сторін, тому в ньому містяться окремі положення, умови, визначаються права та обовязки сторін. Сукупність вищезгаданих, погоджених сторонами умов і становить зміст договору. За змістом ст. 627 ЦК України відповідно до\~статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Для укладення договору основне значення мають істотні умови. За загальною нормою цивільного права, договір вважається укладеним в належній формі тільки якщо сторони домовилися з приводу всіх суттєвих умов договору (ч.1 ст. 638). За нормою ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Статтею 525 Цивільного кодексу України\~ передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 4 грудня 2013 року у справі № 6- 125цс13 зазначено, що з огляду на положення ст. ст.\~51,\~52,\~598-609 ЦК України, ст.\~ст. 47-49 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»\~однією із особливостей підстав припинення зобов'язань для фізичної особи-підприємця є те, що у разі припинення суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб'єктів підприємницької діяльності) її зобов'язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном. Таким чином, зобов'язання відповідача з оплати поставленої продукції не припинилися після припинення підприємницької діяльності. З моменту скасування державної реєстрації відповідача, як суб'єкта підприємницької діяльності, зокрема,\~\~за його особистою заявою, спори за його участю, у тому числі пов'язані зі здійсненням ним раніше підприємницької діяльності, підвідомчі судам загальної юрисдикції - місцевому загальному суду. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~13\~Цивільного\~процесуального\~кодексу України\~суд\~розглядає\~справи не\~інакше\~як\~за зверненням\~особи,\~поданим\~відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в\~межах\~заявлених нею\~вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З викладених норм права вбачається, що кожна сторонами сама обирає стратегію захисту своїх прав, а суд розглядає справи тільки в межах заявлений сторонами вимог та наданих ними доказів. Зважаючи на те, що на час звернення до суду, покупець відповідач [PERSON] не виконала взяті на себе зобовязання за договором, оплату поставленого товару не здійснила, у той час як отримала від позивача належне виконання договору у частині поставки товару, грошові кошти позивачу не повернула, добровільно не виконує договірні зобовязання, а тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача кошти, які вона повинна була передати позивачу на оплату товару в розмірі 7557,00 грн. Суд присуджує до стягнення саме таку суму заборгованості, оскільки відповідачка не скористалася своїм правом надати до суду належні та допустимі докази, які б спростовували доводи позивача. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини другої\~ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України\~суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Отже,\~оцінивши належність,\~допустимість,\~достовірність та\~достатність доказів,\~повно і\~всебічно з'ясувавши\~обставини справи,\~суд приходить\~до висновку,\~по позовна\~заява Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «Жасмін\~Лінжері» до [PERSON] про\~стягнення заборгованості підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved