Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

Тетіївська ЦРЛ в особі районного лікаря - психіатра [PERSON] 25.02.2016 року звернулася до суду із заявою, в якій просить продовжити надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку [PERSON], посилаючись на те, що він з 30.03.2015 року перебуває під диспансерним наглядом у лікаря-психіатра з діагнозом: психічний розлад, легка розумова відсталість в стадії вираженої дебільності, емоційно-вольова нестійкість, недорозвиток мови, проте на даний час стан його здоров»я не покращився, а тому він потребує продовження амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку строком на шість місяців. В судовому засіданні заявник заяву підтримала та пояснила, що останній огляд хворого здійснювався 23.10.2015 року, з 13.11.2015 року [PERSON] за місцем свого перебування та зареєстрованим місцем проживання відсутній, а тому комісією ЛКК 22.02.2016 року він оглянутий не був, проте комісія прийшла до висновку, що на даний час [PERSON] страждає на психічний розлад та потребує продовження амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку строком на шість місяців. В судове засідання [PERSON] не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Прокурор в судовому засіданні в задоволенні заяви просив відмовити, посилаючись на те, що при вирішенні питання про продовження чи припинення надання [PERSON] амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку були допущені порушення ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу», оскільки хворий не був оглянутий комісією лікарів та , відповідно, не був встановлений такий його психічний стан, який потребує продовження надання йому психіатричної допомоги в примусовому порядку строком на шість місяців. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, враховуючи думку прокурора, вважає, що заява необґрунтована і задоволенню не підлягає з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідно до ухвали Тульчинського районного суду Вінницької області від 20.02.2015 року відносно неосудного [PERSON] застосовано примусові заходи медичного характеру у виді примусового лікування у психіатра за місцем проживання (а.с.-8) Відповідно до рішення Тетіївського районного суду Київської області від 03.09.2015 року [PERSON] продовжено амбулаторну психіатричну допомогу в примусовому порядку строком на 6 місяців.( а.с.-9) Висновком ЛКК Тетіївської ЦРЛ від 22.02.2015 року встановлено, що [PERSON] на момент огляду відсутній, проте комісія лікарів, без обстеження стану його психічного здоров»я, прийшла до висновку, що він потребує продовження амбулаторного примусового лікування у лікаря-психіатра Тетіївської ЦРЛ строком на шість місяців. ( а.с.-2) Амбулаторна психіатрична допомога це психіатрична допомога, що включає в себе обстеження стану психічного здоров»я осіб на підставах та в порядку, передбачених Законом України «Про психіатричну допомогу» та іншими законами, профілактику, діагностику психічних розладів, лікування, нагляд, догляд, медико-соціальну реабілітацію осіб, які страждають на психічні розлади, в амбулаторних умовах. Відповідно до ч.2 ст.12 Закону країни «Про психіатричну допомогу» амбулаторна психіатрична допомога може надаватися без усвідомленої згоди особи або без згоди її законного представника у разі встановлення в неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона завдасть значної шкоди своєму здоров»ю у зв»язку з погіршенням свого стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Згідно з ч.4,5 ст.12 Закону країни «Про психіатричну допомогу» особа, якій надається амбулаторна психіатрична допомога в примусовому порядку, повинна оглядатися лікарем-психіатром не рідше одного разу на місяць, а комісією лікарів - психіатрів не рідше одного разу на шість місяців для вирішення питання про продовження чи припинення надання їй такої допомоги; у разі необхідності продовження особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку понад шість місяців лікар -психіатр надсилає до суду за місцем проживання особи заяву про продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку Враховуючи вищевикладене обгрунтування, а також враховуючи той факт, що хворий не був оглянутий лікарем психіатром з 23.10.2015 року, а також не був обстежений комісією лікарів на предмет стану його психічного здоров»я, що є порушенням вимог ст.12 Закону країни «Про психіатричну допомогу», суд приходить до висновку, що в задоволені заяви слід відмовити.

Outcome: dismissed