Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» 31.08.2015 року (відповідно до поштового штампу) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що за умовами договору факторингу б/н від 22.12.2014 р. ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № [NUMBER] від 23.12.2013 р., укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] За умовами даного кредитного договору банк надав відповідачу кредит в сумі 30758,90 грн. зі строком повернення до 23.12.2018 р. Сума кредиту складається з суми кредитних коштів на споживчі цілі в розмірі 25000,00 грн., 4650,00 грн. кошти на придбання послуг у продавця 1 (послуги зі страхування в рамках програми споживчого кредитування), 250,00 грн. кошти на придбання послуг у продавця 2 (послуги зі страхування в рамках програми споживчого кредитування). Також за умовами кредитного договору позичальник зобовязався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені кредитним договором та додатком №1 «Графік платежів», що є невідємною частиною, а також виконувати умови кредитного договору. за управління кредитом позичальник щомісячно, одночасно з погашенням суми кредиту, сплачує комісію, розмір якої визначений в графіку платежів. Сума несплаченої комісії становить 5726,93 грн. Зобов»язання по кредитному договору відповідачем не виконані, зокрема не виконується графік погашення кредиту, порушується порядок та строки сплати відсотків. Згідно умов кредитного договору позивач вимагав від відповідача повного дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків, а також сплати пені і штрафу, нарахованих за прострочення виконання зобовязань. Вимога про дострокове виконання зобовязань боржнику надіслана та на час звернення із даним позовом до суду не виконана. Станом на 21.08.2015 р. заборгованість відповідача за кредитним договором становить 39160,07 грн., з яких: 29399,64 грн. заборгованість за кредитом, 4033,50 грн. сума відсотків за користування кредитом, 5726,93 грн. сума комісії. На підставі викладеного просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати. (а.с. 35-37, 43-45) Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіслав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу у його відсутність. У разі неявки відповідачки не заперечував проти винесення заочного рішення. (а.с. 55-56) Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача відповідно до ст. 158 ч.2 ЦПК України, враховуючи що він скористався своїми процесуальними правами. Відповідачка [PERSON], будучи належним чином та завчасно повідомленою (а.с. 54), за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 41), про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилась, причини неявки суду не повідомила і від неї не надійшло клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у її відсутність. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, судова повістка разом із розпискою надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою, зазначеною стороною, фізичним особам судова повістка надсилається за адресою їх місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки, вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявились в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповноважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі матеріалів про права та взаємовідносини сторін та ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечив представник позивача у наданій суду заяві. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оглянувши заяву представника позивача, позовну заяву, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити частково. Судом встановлено, що між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачкою [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER] від 23.12.2013 р. (а.с. 5-7), за умовами якого Банк надав відповідачці кредит на споживчі цілі на загальну суму кредиту 29750,00 грн., з яких 25000,00 грн. на споживчі цілі, 4500,00 грн. - на придбання послуг продавця 1, 250,00 грн. - на придбання послуг продавця 2. Строк кредитування 60 місяців, з 23.12.2013 по 23.12.2018 р., розмір процентної ставки 15% річних. Позичальник зобовязаний повністю повернути банку суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобовязання встановлені договором не пізніше 23.12.2018 р.; банк надає позичальнику споживчий кредит у відповідності до умов кредитного договору, а позичальник зобов»язаний повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені кредитним договором та додатком №1, що є його невід»ємною частиною, а також виконувати умови кредитного договору (п.1.2.1 ); сума отриманого кредиту погашається щомісяця в дату платежу в розмірі зазначеному в графіку платежів; проценти за користування кредитом нараховуються та сплачуються щомісячно одночасно з погашенням суми отриманого кредиту; за управління кредитом позичальник щомісяця, одночасно з погашенням кредиту і процентами сплачує комісію, розмір якої зазначений в графіку платежів, що є невідємною частиною кредитного договору (п.п. 1.4.1, 1.4.2, 1.4.3, 1.4.4, 1.4.5 Договору). У разі виникнення простроченої заборгованості на весь період такої заборгованості до моменту її повного погашення позичальнику встановлюється процентна ставка, яка дорівнює процентній ставці на суму основного боргу згідно п. 1.1 Договору (п.п.1.5.3 Договору). В разі порушення позичальником строків або суми сплати будь-якого з щомісячних платежів, банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобовязань за кредитним договором (п. 1.5.4 Договору). Відповідно до Графіку платежів за кредитним договором, який є невід»ємною частиною договору (п.п. 1.4.6. договору) відповідачка мала сплачувати щомісячно по 1229,00 грн. для погашення кредиту, до даної суми платежу включено проценти за користування кредитом, погашення основної суми кредиту та комісії. З даним графіком відповідачка ознайомлена під підпис. (а.с. 7-зворот). Крім того, відповідачці надано інформаційних лист про умови кредитування. (а.с. 8-зворот) Між [PERSON] та ПрАТ «Ренесанс Життя» 23.12.2013 р. було укладено договір страхування №01/022007424451 (а.с. 9-зворот 10), згідно якого сума страхової премії, яка сплачується одноразово, становить 4500,00 грн. Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав. (а.с. 13-зворот) За договором факторингу № 22/12/14/1-1 від 22.12.2014 р., укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» клієнт (первісний кредитор) передав, а Фактор (новий кредитор) прийняв право грошової вимоги, що належить клієнту і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між клієнтом та боржниками. Фактор одержує право (замість клієнта) вимагати від боржника належного виконання всіх зобовязань за кредитним договорами. (а.с. 14-17) Згідно витягу з додатку до договору Факторингу № 22/12/14/1-1 від 22.12.2014 р. кредитний договір № [NUMBER] від 23.12.2013 р. боржник [PERSON], передано від первісного кредитора до нового. (а.с. 18) ТОВ «ОТП Факторинг Україна» є юридичною особою, яка має право на здійснення факторингу (а.с.23-28) Відповідачку [PERSON] позивач письмово повідомив про те, що на підставі договору факторингу від 22.12.2014 р. між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» право вимоги її заборгованості відступлено ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Також відповідачку повідомлено про розмір заборгованості та вказано банківські реквізити на які необхідно сплачувати заборгованості за кредитним договором. (а.с. 20, 21) Згідно розрахунку заборгованості позичальника за кредитним договором № [NUMBER] від 23.12.2013 р. станом на 19.08.2015 р. заборгованість [PERSON] становить 39160,07 грн., з яких 29399,64 грн. сума заборгованості по кредиту, 4033,50 грн. заборгованість по відсотках, 5726,93 грн. комісія за РО. (а.с. 46) За таких обставин, суд вважає, що правовідносини, що виникли між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та [PERSON] є зобовязальними, і регулюються нормами ЦК України. Так, відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, в строк, що встановлений у договорі. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що передбачено ст. 610 ЦК України. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.ст. 1048, 1056-1 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Тип та розмір процентної ставки визначається кредитним договором. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст.ст.626 ч.1, 627, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. При цьому сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п.1 ч. 1 ст. 512 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням (ст. 516 ЦК України). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором (ч. 1 ст. 1077 ЦК України). Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у ст.ст.10 і 11 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтями 57 і 60 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачка [PERSON] в порушення умов кредитного договору та вказаних норм ЦК України, не виконала взятого на себе зобов`язання, в результаті чого станом на 19.08.2015 року утворилась заборгованість, а тому сума заборгованості по кредитному договору підлягає стягненню в розмірі 33433,14 грн., з яких 29399,64 грн. заборгованість по кредиту, 4033,50 грн. відсотки за користування кредитом. Разом з тим, вирішуючи питання про стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за комісіями в розмірі 5726,936 грн. суд виходить з наступного. Відповідно до п. 1.4.4 укладеного між сторонами договору, позичальник зобовязаний щомісячно у розмірі визначеному графіком платежів, тобто по 520,63 грн. щомісячно, сплачувати банку за управління кредитом. Відповідно до п. 3.6 Постанови Правління НБУ від 10.05.2007 року № 168, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25 травня 2007 року за № 541/13808, «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, унесення до нього змін, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо). Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості по комісіям за РО в розмірі 5726,936 грн. задоволенню не підлягають. Також з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с.1) у вигляді судового збору у розмірі 334,33 грн., пропорційно до розміру задоволених позовних вимог відповідно до ст. 88 ЦПК України та редакції ЗУ «Про судовий збір», що діяла на час подачі позовної заяви до суду. Відповідно до ст.ст. 15, 16, 526, 530, 610, 611, 625, 626 ч.1, 627, 629, 1049, 1050 ч.2, 1054 ЦК України,

Outcome: partial