Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України» (далі - ТОВ «Фінансова компанія «Надія України») звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 30 квітня 2015 року між ТОВ «Фінансова компанія «Надія України» та відповідачем [PERSON] був укладений Договір кредиту № ДК 11-1, згідно якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 5 000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 42 % на рік на строк до 30 квітня 2017 року. Відповідно до умов Договору кредиту № ДК 11-1 від 30 квітня 2015 року відповідач зобов'язувався належним чином прийняти, використовувати і повернути отримані кошти, а також здійснювати плату за кредит (встановлені проценти, комісії) у терміни, встановлені кредитним договором. Попри взяті на себе зобов'язання за кредитним договором стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитом відсотків у встановленні кредитним договором терміни, відповідач [PERSON] не виконує, у зв'язку з чим у неї склалась заборгованість за кредитом. Станом на 04 лютого 2016 року заборгованість [PERSON] перед відповідачем складає 5 360,08 грн., а саме: ●сума основного боргу - 3 950,61 грн.; ●відсотки за користування кредитом - 1 374,10 грн.; ●пеня за порушення строків оплати - 35,37 грн. Враховуючи те, що відповідач протиправно, всупереч умов договору, не повертає позивачу кредит, позивач просив суд задовольнити позов та стягнути [PERSON] заборгованість за кредитним договором відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі. Не заперечив проти проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів (а.с.27). Відповідач [PERSON] про день та час розгляду справи була повідомлена відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України за адресою місця проживання зареєстрованого у встановленому законом порядку, але в судове засідання не з'явилися, жодних заяв від неї до суду не надходило. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд зі згоди представника позивача вважає доцільним провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як встановлено судом, 30 квітня 2015 року між ТОВ «Фінансова компанія «Надія України» та відповідачем [PERSON] був укладений Договір кредиту № ДК 11-1, згідно якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 5 000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 42 % на рік на строк до 30 квітня 2017 року (а.с.3,4). Позивач виконав своє зобов'язання за Договором кредиту, що підтверджується видатковим касовим ордером № 64 від 30 квітня 2015 року (а.с.5). Відповідно до п.п. 1.3, 2.2. Договору кредиту № ДК 11-1 від 30 квітня 2015 року відповідач зобов'язувалася належним чином прийняти, використовувати і повернути отримані кошти, а також здійснювати плату за кредит (встановлені проценти) у терміни, встановлені Договором. Попри взяті на себе зобов'язання за кредитним договором стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитом відсотків у встановленні кредитним договором терміни, відповідач [PERSON] не виконує, у зв'язку з чим у неї склалась заборгованість за кредитом. Станом на 04 лютого 2016 року заборгованість [PERSON] перед відповідачем складає 5 360,08 грн., а саме: ●сума основного боргу - 3 950,61 грн.; ●відсотки за користування кредитом - 1 374,10 грн.; ●пеня за порушення строків оплати - 35,37 грн. Враховуючи те, що відповідач всупереч умов договору не повертає позивачу кредит, суд приходить до висновку, що згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України заборгованість за Договором кредиту № ДК 11-1 від 30 квітня 2015 року в сумі 5 360 (п'яти тисяч триста шістдесят грн. 08 коп.) підлягає стягненню [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Надія України» в примусовому порядку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з [PERSON] підлягають стягненню судові витрати на користь ТОВ «Фінансова компанія «Надія України» в сумі 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять грн. 00 коп.). На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved