Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-22 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 18.07.2014, актовий запис № 1 та судові витрати покласти на останнього. Свої вимоги мотивує тим, що 18.07.2014 між нею та [PERSON] було укладено шлюб, від якого мають спільного неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Шлюб розриває з тієї причини, що вона з відповідачем не зійшлись характером та поглядами на життя, у зв`язку з чим між ними виникали суперечки та сварки. Постійні конфлікти призвели до того, що вони втратили інтерес один до другого, а їх сім`я фактично розпалася і вже протягом довгого періоду часу вони проживають окремо. Вважає, що надання строку на примирення не виправить стан їх шлюбних відносин, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення між ними в минулому не принесли жодних результатів. Тому це лише погіршить стан її відносин з відповідачем та продовжить їх перебіг у часі. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу вважає неможливим. Наскільки їй відомо, останній також не заперечує проти розірвання шлюбу. Заходи досудового врегулювання спору з її боку не вживались. Шлюб розривають вперше. Суперечки про місце проживання неповнолітньої дитини немає. Дитину просить залишити проживати з нею. Вважає, що причини, які спонукають її наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя їх з відповідачем як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Позивачка в судове засідання не з`явилася, однак просила справу розглядати без її участі, шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з`явився, проте подав заяву про розгляд справ у його відсутності, позов визнає, просить шлюб розірвати. Відзив на позов не подавав. Спір між сторонами не вирішений. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 28.05.2019 відкрито провадження у даній справі та призначено провести підготовче судове засідання за участю сторін. Ухвалою суду від 19.06.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 29 липня 2019 року від відповідача надійшла заява (а.с.32), в якій він просить справу слухати без нього, шлюб розірвати, термін на примирення не надавати. Позов визнає. 12 серпня 2019 позивачка подала до суду заяву (а.с.33), в якій просить проводити судове засідання без неї, позов про розлучення задовольнити. Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що заява відповідача про визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Враховуючи, що відповідач позов визнав, визнання ним позову не суперечить інтересам сторін, тому суд приймає визнання позову відповідачем та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: судом встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі з 18.07.2014, який зареєстрований виконавчим комітетом Раківської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис № 1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 18.07.014 виконавчим комітетом Раківської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області (а.с.3). Як вбачається зі світлокопії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 28.12.2015 виконавчим комітетом Раківської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, за час спільного проживання у сторін народився син [PERSON] , [INFO] (а.с.4). Син [PERSON] на даний час проживає з матір`ю, позивачкою по справі [PERSON] , про що свідчить довідка, видана 14.03.2019 виконавчим комітетом Раківської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області за №155 (а.с.9). Згідно зі свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] , виданим 06.03.2015 відділом державної РАЦС реєстраційної служби Долинського РУЮ в Івано-Франківській області, позивачка змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] (а.с.8). Сторони спільно не проживають. Спір з приводу визначення місця проживання сина відсутній. Між сторонами виник спір з приводу розірвання шлюбу, який вони, враховуючи наявність малолітньої дитини, не можуть розірвати в позасудовому порядку. Оцінка суду: дослідивши докази, які надані позивачкою на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, взявши до уваги заяву відповідача про визнання позову, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічне положення містить ч. 1 ст. 24 СК України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Ч. 2 ст. 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи позивачки про те, що сторони спільно не проживають, між ними припинилися будь-які шлюбні відносини, їхній шлюб носить формальний характер. Сторони не бажають зберегти сім`ю, наполягають на розірванні шлюбу, вважають примирення між ними неможливим, про що вони вказали у своїх відповідно позовній заяві та заяві про визнання позову. Оскільки обидві сторони наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Спору між сторонами з приводу місця проживання неповнолітньої дитини немає. Виходячи з цього, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПУ України. На підставі викладеного, ст.ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 114 СК України,

Outcome: approved