Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

ТзОВ «Машзавод» звернулось в суд з позовом до [PERSON], в якому просили стягнути з нього 8036,03 грн. витрат по найму житлової площі та судові витрати по справі. Свої вимоги мотивували тим, що [PERSON] 01.08.2011 року був прийнятий на роботу на посаду інженера-конструктора ТзОВ «Машзавод». На виконання умов Положення про статус молодих спеціалістів на підприємстві цього ж дня з відповідачем укладено договір про надання компенсації за оплату молодим спеціалістом найманої житлової площі № 164/4. Відповідно до умов цього договору ТзОВ «Машзавод» взяло на себе зобовязання щомісячно компенсувати відповідачу витрати по найму житлової площі в розмірі 450,00 грн., а відповідач зобовязався відпрацювати на підприємстві не менше 5 років. Взяті на себе зобовязання ТзОВ «Машзавод» виконало та здійснювало щомісячну виплату відповідачу компенсації за найм житлової площі, всього на загальну суму 19800,00 грн. Однак, відповідач не відпрацював на підприємстві не менше 5 років та звільнився за власним бажанням 31.03.2015 року, відпрацювавши всього 3 роки і 7 місяців. Відповідно до п. 6 вищевказаного договору, у разі звільнення молодого спеціаліста до закінчення пятирічного терміну за власним бажанням, виплачена йому компенсація підлягає поверненню в добровільному порядку або через суд у розмірі 50% витрат по найму житлової площі. Таким чином загальний розмір виплаченої компенсації, що підлягає сплаті відповідачем, становить 9900,00 грн. Оскільки відповідачем у добровільному порядку 02.04.2015 року сплачено 1863,97 грн., то невиплачена сума компенсації становить 8036,03 грн., які й слід з нього стягнути. Представник позивача у судове засідання не зявився, подав письмову заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обємі та просить позов задоволити, розглянувши справу в його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не зявився та не повідомив про причини своєї неявки, хоч був належно повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується оголошенням про виклик його в судове засідання, опублікованим у газеті «Урядовий курєр» № 106 (5480) від 16.06.2015 року та повідомленнями про направлення йому рекомендованих поштових відправлень. Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що дану справу можна розглянути за відсутності відповідача у порядку заочного провадження і позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного: Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що [PERSON] 01.08.2011 року прийнятий на роботу на посаду інженера-конструктора ТзОВ «Машзавод», про що свідчить наказ про прийняття на роботу № 88/1 від 01.08.2011 року (а.с. 4). Про те, що цього ж дня 01.08.2011 року між ТзОВ «Машзавод» та [PERSON] укладено угоду № 164/4 про надання компенсації за оплату молодим спеціалістом найманої житлової площі, свідчить копія даної угоди (а.с. 7). Відповідно до пунктів 1 та 3 цієї угоди, сторони домовились, що відповідач [PERSON] зобовязується, в тому числі, відпрацювати на підприємстві не менше пяти років, а підприємство компенсує йому, як молодому спеціалісту, витрати по найму житлової площі в розмірі 450,00 гривень за один місяць, за умови відпрацювання ним на підприємстві не менше п'яти років. Пунктом 6 угоди передбачено, що у разі звільнення молодого спеціаліста до закінчення пятирічного терміну (за власним бажанням, звільнення з підприємства за порушення трудової дисципліни), компенсація, що виплачена молодому спеціалісту, підлягає поверненню ним у добровільному порядку на протязі 10 днів з моменту розірвання трудового договору у розмірі, що визначений Положенням «Про статус молодих спеціалістів на підприємстві». У разі негоди молодого спеціаліста здійснити добровільне відшкодування компенсації вона відшкодовується в судовому порядку. Відповідно до підпункту 4.2 Положення про статус молодих спеціалістів на підприємстві, затвердженого генеральним директором ТзОВ «Машзавод» (а.с. 6), у разі звільнення молодого спеціаліста з ініціативи адміністрації за порушення трудової дисципліни, звільнення за власним бажанням протягом пяти років, молодий спеціаліст зобовязаний відшкодувати замовнику (підприємству) 50% витрат, які воно понесло на основі взятих на себе зобовязань згідно даного положення. Як вбачається з наказу № 34/2 про припинення трудового договору (контракту) від 31.03.2015 року (а.с. 9), [PERSON] 31.03.2015 року звільнений з роботи за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. Оскільки відповідач [PERSON] звільнився із займаної посади за власним бажання не відпрацювавши встановлений угодою від 01.08.2011 року пятирічний термін, то суд вважає, що він повинен відшкодувати позивачу компенсацію по оплаті найманої житлової площі в розмірі 50%, як це передбачено Положенням про статус молодих спеціалістів на підприємстві. Як вбачається з довідки № 163 від 14.04.2015 року, виданої ТзОВ «Машзавод» (а.с. 8), у період часу з 01.08.2011 року по 31.03.2015 року [PERSON] нарахована доплата, як молодому спеціалісту, на оплату найму житлової площі у сумі 19800,00 грн. Таким чином відповідач повинен сплатити підприємству 50% від суми наданої йому компенсації за оплату найманої житлової площі, тобто 9900,00 грн. (19800,00 - 50%). Як ствердив у позовній заяві позивач, 02.04.2015 року відповідач [PERSON] добровільно сплатив підприємству 1863,97 грн., отже не виплаченою залишилась сума 8036,03 грн., яку і слід стягнути з відповідача на користь позивача. За таких обставин, враховуючи, що відповідач належним чином взяті на себе зобовязання за угодою від 01.08.2011 року не виконав, встановлений пятирічний термін на підприємстві не відпрацював, звільнився за власним бажанням та добровільно у повному обємі не відшкодував надану підприємством компенсацію за оплату найманої житлової площі, суд вважає, що позов слід задоволити і з [PERSON] на користь ТзОВ «Машзавод» слід стягнути недоплачену компенсацію у сумі 8036,03 грн. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст. 526,536,610,651 ЦК України,

Outcome: approved