Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось в суд із позовом до [PERSON]. [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договором. Вказує, що між АКБ «Райффайзен банк Аваль» правонаступником якого є АТ «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] 26.12.2005 року було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останній було надано кредит в розмірі 50000 дол.США. 14.12.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є позивач, та відповідачем [PERSON] було укладено договір, відповідно до умов якого останній було надано кредит в розмірі 85000 дол.США. Станом на 05.08.2014 року заборгованість відповідача [PERSON] за договорами становить 1590040,10 грн. У забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаними договорами були укладені договори поруки із відповідачем [PERSON] Просить стягнути із відповідачів солідарно заборгованість та судові витрати. Представник позивача Шульженко І.С. у судове засідання не з'явився, подав на адресу суду заяву, якою просив справу розглядати без участі представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, визначеному заявою, не заперечив щодо прийняття заочного рішення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, заперечень чи пояснень по суті заявлених вимог не подали. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, з врахуванням наступного. Судом встановлено, що 26.12.2005 року між акціонерним комерційним банком «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № ML-600/413 ОАР/2005, відповідно до умов отримала на споживчі цілі кредит в розмірі 50000 дол.США, із фіксованою відсотковою ставкою 14 % із розрахунку 360 днів у році, із строком остаточного повернення кредиту 25.12.2015 року (а.с.6-9). 14.04.2008 року між відповідачем [PERSON] та закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» було укладено кредитний договір № ML-А00/109/2008, у відповідності до умов якого отримала на споживчі цілі кредит в розмірі 85000 дол.США із плаваючою відсотковою ставкою 5,99 % річних із розрахунку 360 днів у році, та строком остаточного повернення кредиту 14.04.2023 року (а.с. 16-20). В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за вищевказаними кредитними договорами, 27.12.2007 року відповідач [PERSON] уклав із АКБ «Райффайзен Банк Аваль» договір поруки № SP-OAP/631/2005, а 14.04.2008 року уклав договір поруки № SR-A00/109/2008 із ЗАТ «ОТП Банк» (а.с.10-11, 24). 05.06.2014 року своє право вимоги, що виникло з кредитного договору ПАТ «ОТП Банк» передало ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» що підтверджується копією договору купівлі-продажу кредитного портфелю, договору відступлення права вимоги (а.с. 23-54). На підставі ст. 514 ЦК України та вказаного договору до позивача перейшло право вимоги, що виникло з кредитного договору та договору поруки у обсязі та на умовах, що існували у первісного кредитора. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Судом встановлено, що позичальник [PERSON] свої зобов'язання по договору належним чином не виконує, не погашаючи заборгованість за кредитом, процентами та пенею. Як вбачається з розрахунку заборгованості (а.с.62-64) станом на 05.08.2014 року заборгованість відповідача [PERSON] за договором ML-600/413 ОАР/2005 від 26.12.2005 року становить: залишок заборгованості за кредитом - 34570,29 дол.США, що еквівалентно 421066,13 грн., заборгованість за відсотками - 3301,84 дол.США, що еквівалентно 40126,41 грн., пеня - 25497,19 грн. Заборгованість за договором № ML-А00/109/2008 від 14.04.2008 року становить: залишок заборгованості за кредитом - 80903,84 дол.США, що еквівалентно 985408,77 грн., заборгованість за відсотками - 8227,05 дол.США, що еквівалентно 100205,47 грн., пеня - 60789,44 грн. З матеріалів справи вбачається, що відповідачам 29.07.2014 року банком було направлено вимогу про дострокове виконання зобов'язання за кредитним договором (а.с. 57-61). Однак вона була залишена поза увагою. В добровільному порядку зобов'язання виконані не були, кошти на час звернення з позовом до суду не були сплачені. Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст. 1050, ч.2 ст. 1054 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми позики, є право позикодавця вимагати дострокове повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів належних йому. Статтями 527, 50 ЦК України установлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1048 ЦК України передбачено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, а також у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч.1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, доводів позивача не спростували, доказів належного виконання зобов'язань не подали, а тому суд приходить до висновку, що з останніх слід солідарно стягнути 1590040,10 грн. заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача слід стягнути по 1827 грн. судового збору з кожного.

Outcome: approved