Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

Сутність заявлених до суду вимог 07 вересня 2018 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, який мотивувала тим, що вона у період спільного з [PERSON] сімейного життя, з червня 2007 року по червень 2016 року, народила дочку [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина фактично почала проживати з матір'ю, а відповідач на виконання рішення місцевого суду від 24 листопада 2016 року щомісячно сплачував їй аліменти на утримання їх дочки у розмірі 1/4 частини від усіх його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У листопаді 2016 року [PERSON] разом із дочкою переїхала в [ADDRESS] до [PERSON], з яким 20 червня 2017 року зареєструвала шлюб, та від цього чоловіка народила сина [PERSON]. [PERSON] має стабільний дохід, постійне місце роботи, у його помешканні наявні всі умови для належного виховання та розвитку дитини, дочка [PERSON] має власну кімнату, навчається в школі. Між дитиною та чоловіком позивачки [PERSON] склалися гарні взаємовідносини. Як позивачка, так і її чоловік [PERSON], шкідливих звичок не мають. Зазначила, що [PERSON] не взмозі належним чином забезпечити виховання, розвиток та умови проживання дочки [PERSON], оскільки не має власного житла, проживає в орендованому будинку, зареєстрований за місцем проживання матері у с. Байрак Липоводолинського району Сумської області. У червні 2017 року позивачка звернулася до виконавчого комітету Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області з питанням зняття з місця реєстрації у м. Одеса її та її дочки [PERSON], однак батько дитини [PERSON] відмовив їм у наданні дозволу на це. Зазначає, що дочка [PERSON] виявляє бажання проживати разом із матір'ю. Просила суд визначити місце проживання дочки [PERSON] з нею по [ADDRESS] Позиція позивача, його представника, відповідача по даній справі У судовому засіданні [PERSON] підтримала позовні вимоги у повному обсязі та додатково суду пояснила про те, що за обопільною згодою з відповідачем, у позасудовому порядку, вона не визначила місце проживання їх спільної дитини в с. Іванків Київської області, хоча фактично вона разом із дочкою через зміну свого сімейного стану проживає без реєстрації у зазначеному населеному пункті вже більше двох років. Представник позивача [PERSON] підтримав у повному обсязі заявлений позов, вважаючи його обгрнутованим, та додатков пояснив, що під час спілкування у приміщення Липоводолинського бюро безоплатної правової допомоги з дочкою сторін по справі [PERSON] остання словесно підтверджувала намір і бажання проживання з її матір'ю в с. Іванків Киїівської області. Відповідач, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, у судове засідання не з'явився, подав заяву про визнання позову та про розгляд справи у його відсутність. Процесуальні дії суду у даній справі Ухвалою судді Липоводолинського районного суду Сумської області від 14 вересня 2018 року в даній справі відкрито провадження, призначено судовий розгляд на 04 жовтня 2018 року о 09 год. 20 хв. Ухвалою Липоводолинського районного суду Сумської області від 04 жовтня 2018 року в даній справі закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд на 26 жовтня 2018 року о 10 год. 00 хв. 26 жовтня 2018 року судовий розгляд справи відкладено на 07 листопада 2018 року о 13 год. 40 хв. та доручено Бориспільському міськрайонному суду м. Бориспіль забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції. Установлені судом обставини справи 10 березня 2017 року Липоводолинським районним судом Сумської області шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON] розірвано (а.с. 10). У шлюбі від відповідача позивачка народила дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 24 листопада 2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] ухвалено стягувати аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 9). 20 червня 2017 року [PERSON] зареєструвала інший шлюб із [PERSON] (а.с. 11). У шлюбі від [PERSON] позивачка народила сина [PERSON], [INFO] (а.с. 49). [PERSON] разом із батьками [PERSON], [PERSON] та сином [PERSON] зареєстрований та проживає [ADDRESS] (а.с.15). [PERSON] та її дочка [PERSON] зареєстровані у [ADDRESS], проте позивач разом із своєю дочкою станом на 19 жовтня 2018 року фактично проживають за адресою в [ADDRESS] (а.с. 12-14,45). [PERSON] з серпня 2016 року і станом на серпень 2018 року працює в ТОВ «ІНТЕРАВІА» на посаді водія автотранспортних засобів Дирекції з наземного обслуговування та щомісячно отримує заробітну плату (а.с. 16-17). Позивачка перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Бориспільської РДА і є одержувачем допомоги при народженні дитини, із листопада 2016 року за місцем реєстрації в м. Одеса не проживає (а.с. 12, 13). Відповідач є зареєстрованим у с. Байрак Липоводолинського району Сумської області, за місцем реєстрації постійно не проживає (а.с.9, 10, 22). З акту обстеження умов проживання [PERSON] від 19 жовтня 2018 року, вбачаються ті обставини, що відповідачка проживає [ADDRESS], житло газифіковане, у будинку належні санітарні умови. Зі сторони матері та вітчима [PERSON] оточена необхідною увагою, члени родини, які зареєстровані за вказано адресою, не заперечують проти її проживання у їхньому помешканні (а.с.45). Спільна дочка сторін по справі є здоровою за станом здоров'я, проживає у [ADDRESS] в окремій кімнаті, обладнаній ліжком, столом для навчання, ноутбуком, шафою, протягом 2018 року проходила медогляди для зарахування до школи (а.с. 45, 46, 47). Із витягу протоколу № 10 засідання опікунської ради Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області від 22 жовтня 2018 року вбачається, що орган опіки та піклування вважає доцільним місце проживання малолітньої [PERSON], [INFO], визначити за місцем її фактичного проживання з матір'ю [PERSON] Норми права, які підлягають застосуванню у даній справі: Згідно зі ст. 19 Сімейного Кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Відповідно до ч. 2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Згідно із принципами 4, 7 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитині мають належати права на здорове зростання і розвиток, належне харчування, житло, розваги, медичне обслуговування, отримання освіти. Найкраще забезпечення інтересів дитини щодо її освіти та навчання має бути керівним принципом для батьків. Висновки суду по суті заявленої вимоги: Судом установлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO]. На підставі рішення суду їх шлюб був розірваний 10 березня 2017 року, а місце проживання дитини фактично було визначене позивачкою за місцем її фактичного проживання, як матері дитини. Мати дитини [PERSON] зареєструвала інший шлюб, на даний час є матір'ю сина [PERSON] та на день ухвалення рішення суду проживає з дочкою [PERSON] у помешканні свого чоловіка. Батько дитини, відповідач по справі, позов визнав, не заперечуючи проти проживання спільної дитини сторін за її місцем фактичного проживання в [ADDRESS] разом із матір'ю (позивачкою по справі) і таке визнання позову не суперечить закону, не порушує прав та свобод сторін по справі та їх спільної дитини. Ураховуючи вищевказане, а також висновок органу опіки та піклування про доцільність визначення місця проживання спільної дитини сторін за місцем проживання її матері і дійсне фактичне місце проживання дитини, яке вже визначилося протягом більше ніж двох років після припинення спільного проживання сторін однією сім'єю, суд вважає, що в найкращих інтересах дитини, її розвитку та навчання, доцільно визначити місце проживання спільної дочки сторін [PERSON] з матір'ю за місцем фактичного проживання останньої. На думку суду, визначення місця проживання дочки [PERSON] з її матір'ю є втручанням держави у сімейне життя відповідача, проте воно здійснюється згідно з чіткими, доступними та передбачуваними нормами чинного сімейного закону, переслідує мету захисту інтересів малолітньої дитини (спільної дочки сторін по справі), є необхідним для забезпечення постійного навчання, виховання та утримання дочки [PERSON] і збереження зв'язків й підтримки із матір'ю та одночасно з батьком дитини у благополучній, спокійній та стабільній обстановці в с. Іванків Бориспільського району Київської області. Такий висновок суду угоджується із правовою позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у п. 76 рішення у справі «М.С. проти України» від 11 липня 2017 року, та нормою п.2 ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Outcome: approved