Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 126 969, 18 грн. грн., внаслідок невиконання зобов'язань по поверненню кредиту, та судового збору у сумі 1270,00 грн. В позовній заяві позивач зазначив, що між ЗАТ «ОТП Банк» і відповідачем 14.02.2008 року було укладено кредитний договір № CL-700/1578/2008, згідно з яким відповідачу було надано кредит у сумі 48 000,00 грн. ЗАТ «ОТП Банк», перейменованому в подальшому на ПАТ «ОТП Банк», який в свою чергу 12.11.2010 року уклав з ТОВ «ОТП Факторинг Україна» договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до п.3.1 якого ПАТ «ОТП Банк» продав ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права на кредитний портфель, який включає в себе кредитні договори. Згідно умов кредитного договору та графіку погашення заборгованості по кредиту відповідач зобов'язався повертати кредитні кошти та сплачувати проценти за його користування, однак свої зобов'язання відповідач не виконує. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості, яка станом на 13.01.2014 року становить 126 969,18 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, однак надав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити, проводити розгляд справи у його відсутності та у разі неявки у судове засідання належним чином повідомленого відповідача ухвалити по справі заочне рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення про вручення поштового відправлення, які містяться в матеріалах справи, заяв про розгляд справи у його відсутності не надходило. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 лютого 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», перейменованому в подальшому на ПАТ «ОТП Банк», який в свою чергу 12.11.2010 року уклав з ТОВ «ОТП Факторинг Україна» договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до п.3.1 якого ПАТ «ОТП Банк» продав ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права на кредитний портфель, який включає в себе кредитні договори, та відповідачем укладено кредитний договір № CL-700/1578/2008, згідно з яким на поточний рахунок відповідача відповідно до п.1.2 зазначеного договору перераховано грошові кошти на купівлю автомобіля «CHERY AMULET» у розмірі 48 000,00 грн., з кінцевим терміном погашення 14.02.2013 року. Відповідно до п. 1.4. частини №2 Договору за користування кредитом позичальний зобов'язався сплатити банку відповідну плату в порядку та на умовах, що були визначені договором. Згідно з п. 1.5 частини №2 Договору повернення відповідної частини кредиту мало здійснюватися Позичальником щомісяця у розмірі та в сроки визначені у Графіку платежів, шляхом внесення готівки в касу Банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок, якщо інше не предбачено договором. У відповідності до п.3 частини 1 кредитного договору сторони Кредитного договору визначили відсоткову ставку, як FIDR+2, 49 % відсотків річних, де FIDR - це процентна ставка по строковим депозитам фізичних осіб в гривні, що розміщені в Банку на строк 366 днів, з виплатою відсотків після закінчення строку дії депозитного договору. На виконання умов договору та на підставі наданих кредитних заявок Відповідача банк перерахував на поточний рахунок [PERSON] кредитні кошти в розмірі 48.000 грн. Проте відповідач умов договору не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість за Договором № СL-700/1578/2008, що згідно довідки-розрахунку станом на 13.01.2014 року становить 126 969, 18 грн., та складається з суми заборговності: за кредитом у розмірі 27 305, 20 грн., та заборгованості з нараховоної пені в розмірі 99 663, 98 грн. Відповідно до пункту 3.1.1 частини 2 кредитного договору за порушення прийнятих на себе зобов'язань за кредитним договором позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаного зобов'язання за кожен день прострочки. Відповідно до п. 1.9. Кредитного договору, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за договором. На підставі викладеного, банк, відповідно до вимог ст. 1050 ЦК України та п.1.9 укладеного договору, вимагає від відповідача повернення всієї суми заборгованості по кредиту, та пені, нарахованої за прострочення виконання зобов'язань. Відповідно до вимог ст.ст. 526, 546, 1054, 1055 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Наслідки порушення договору позичальником визначені ст. 1050 ЦК України, якою встановлено право кредитора у випадку прострочення повернення чергової частини кредиту вимагати дострокового повернення частини суми позики, що залишилася. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином згідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши діюче законодавство з питань, що регулюють предмет спору, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1270,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved