Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

ТОВ «Автолайф центр» 25.06.2012 року звернувся до суду з позовом у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість в сумі 93630 грн. та судовий збір. Вимоги мотивує тим, що ТОВ «Автолайф центр» 24.12.2011 р. за замовленням відповідача надавало послуги по діагностиці автомобіля LAND ROVER, номер кузову [NUMBER], д.н.з. [NUMBER], про що складено Наряд-замовлення № Н000027637 від 24.12.2011 р. та Акт передання-приймання транспортного засобу (ДТЗ), його складових для надання послуг з технічного обслуговування і ремонту. Замовлені відповідачем послуги надані ТОВ «Автолайф центр» 27.12.2011 р., про що [PERSON] було повідомлено в телефонному режимі. Відповідачу було запропоновано оплати фактично надані послуги і отримати автомобіль, а також наголошувалось про те, що за зберігання транспортного засобу на території виконавця послуг в очікування оплати за надані послуги замовник сплачує виконавцю щоденно по 530 грн., починаючи з другого дня з дати завершення надання послуг, як визначено пунктом 11.3 вищевказаного Акту передання-приймання транспортного засобу (ДТЗ). Проте відповідач за надані послуги не розрахувався та транспортний засіб зі станції ТОВ «Автолайф центр» не забрав; заборгованість по наряду-замовленню становить 350 грн. Крім того, вказаний автомобіль знаходиться на зберіганні на території позивача, тому з урахуванням, що послуги надані 27.12.2011 р., відповідач зобов»язаний сплатити ТОВ «Автолайф центр» за період з 29.12.2011 року по 22.06.2012 рік - за 176 днів зберігання кошти в сумі 93280 грн. За результатами розгляду вищевказаної позовної заяви Дніпровським районним судом м. Києва 17 грудня 2012 року було постановлене заочне рішення про задоволення позову (а.с. 70-72, т. 1). В подальшому згідно поданої заяви відповідача про перегляд заочного рішення ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 12 квітня 2013 року заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 17.12.2012 року було скасоване (а.с. 136-138, т. 1). Також ТОВ «Автолайф центр» подав до Дніпровського районного суду м. Києва 22.03.2013 року позовну заяву про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 144 160 грн., яка виникла за час зберігання автомобіля відповідача LAND ROVER, д.н.з. [NUMBER], на території позивача за період часу з 23.06.2012 року по 21.03.2013 рік за 272 дні з розрахунку оплати за один день в сумі 530 грн., як передбачено п. 11.3 Акту передання-приймання транспортного засобу (ДТЗ), його складових для надання послуг з технічного обслуговування і ремонту (а.с. 154-157 т.1). В обґрунтування вимог позивач посилається на обставини вищевказаного позову. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 14.06.2013 року позовні вимоги за двома позовами ТОВ «Автолайф центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості були об»єднані в одне провадження (а.с. 210, т. 1). Відповідачем по позивача була подана зустрічна позовна заява про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок незаконного збереження майна, у якій [PERSON] просить зобов»язати ТОВ «Автолайф центр» відшкодувати заподіяні йому матеріальні збитки в сумі 34 074,29 грн. через безпідставне утримання його автомобіля автомобіля LAND ROVER, д.н.з. [NUMBER] (а.с. 83-86, т. 2). Вимоги зустрічного позову мотивує тим, що Акт приймання-передання транспортного засобу та Наряд-замовлення, на підставі яких ТОВ «Автолайф центр» була нарахована йому заборгованість, ним не підписувались і не укладались, тому вимоги до нього є безпідставними. Автомобіль LAND ROVER, д.н.з. [NUMBER], було повернуто йому лише 06.11.2013 року. Факт незаконного зберігання відповідачем його транспортного засобу встановлено рішенням Апеляційного суду м. Києва від 31.10.2013 року. Ремонт та технічне обслуговування із заміни несправних деталей його автомобіля ТОВ «Автолайф центр» не здійснював, транспортний засіб весь час знаходився на відкритому повітрі, що призвело до корозійних утворень та непрямих пошкоджень. За висновком спеціалістів від 15.11.2013 року вартість відновлювального ремонту зовнішніх пошкоджень автомобіля LAND ROVER, д.н.з. [NUMBER], становить в сумі 34 074,29 грн., яку просить зобов»язати відповідача повернути йому. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 24.12.2013 року вимоги за зустрічним позовом [PERSON] до ТОВ «Автолайф центр» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок незаконного збереження майна, об»єднано в одне провадження з двома позовами ТОВ «Автолайф центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості (а.с. 125, 126, т. 2). В судовому засіданні представник позивача за первісними позовами [PERSON] просила задовольнити вимоги ТОВ «Автолайф центр» з підстав, викладених у заявах, та відмовити у задоволенні зустрічного позову. [PERSON] та його представник [PERSON] просили відмовити у задоволенні первісних позовів ТОВ «Автолайф центр» та підтримали зустрічний позов. Суд, вислухавши учасників судового засідання, свідка, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що первісні та зустрічний позови не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням результату замовникові (ст. 837 Цивільного кодексу України). За договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов»язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов»язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору (ст. ст. 865, 866 ЦК України). Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання. Надання послуг з технічного обслуговування та ремонту автомобілів регулюються Правилами надання послуг з технічного обслуговування і ремонту автомобільних транспортних засобів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 11.11.2002 N 792, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 17 лютого 2003 р. за N 122/7443 (надалі по тексту - Правила), пунктом 15 яких визначено, що приймання дорожнього транспортного засобу (його складових) здійснюється у присутності власника чи його уповноваженого представника з оформленням акта передання-прийняття ДТЗ (його складових) для надання послуг з технічного обслуговування і ремонту. Послуги з технічного обслуговування і ремонту дорожніх транспортних засобів чи його складових частин надаються замовникові за письмовим договором чи за усною угодою відповідно до ст. 43 Цивільного кодексу УРСР (ст. 206 ЦК України). Договір повинен мати істотні умови відповідно до статті 28 Закону України «Про автомобільний транспорт». У разі надання послуг у присутності замовника, коли не має потреби залишати ДТЗ (його складові) на відповідальне збереження у виконавця чи замінювати складові частини ДТЗ, послуги оформлюються рахунком-фактурою і нарядом-замовленням. Послуги які надаються у присутності замовника без надання виконавцем гарантійних зобов»язань (підкачування пневматичних шин, роботи щозмінного технічного обслуговування, діагностичні роботи без втручання у конструкцію ДТЗ тощо), можуть оформлятися лише видачею платіжного документа, що засвідчує оплату робіт (п.п. 8-10 Правил). Судом встановлено, що 24 грудня 2011 року [PERSON] на евакуаторі було доставлено автомобіль LAND ROVER, д.н.з. [NUMBER], до ТОВ «Автолайф центр» для проведення його ремонту. За заявленими вимогами позивач за первісним позовом просить стягнути з відповідача кошти в сумі 350 грн. за надання послуг з діагностики автомобіля, на підтвердження чого суду надано наряд-замовлення № Н000027637 від 24.12.2011 р. із зазначенням виконання робіт зчитування кодів несправностей відносно транспортного засобу [PERSON] LAND ROVER, д.н.з. [NUMBER], вартість яких становить 350 грн. (а.с. 219). Також ТОВ «Автолайф центр» просить стягнути з відповідача за очікування оплати зазначеної суми 350 грн. кошти за зберігання транспортного засобу на території позивача за період з 29.12.2011 року по 22.06.2012 рік (за 176 днів зберігання) в сумі 93280 грн. та за період з 23.06.2012 року по 21.03.2013 рік (за 272 дні) кошти в сумі 144 160 грн. з розрахунку 530 грн. за кожен день знаходження автомобіля, згідно вимог пункту 11.3 за Актом передання-приймання транспортного засобу (ДТЗ), його складових для надання послуг з технічного обслуговування і ремонту по замовленню №: За00032004 від 24.12.2011 року (а.с. 220, 220 зв., т. 1). Так, зазначеним пунктом 11.3 Акту передання-приймання транспортного засобу обумовлено, що за зберігання транспортного засобу на території виконавця в очікування оплати за вже надані послуги замовник сплачує виконавцю 530 грн. (в т.ч. з ПДВ) за кожен день перебування транспортного засобу на території товариства, починаючи з другого дня з дати завершення надання послуг. Відповідачем заперечується факт підписання та отримання ним вищевказаних Наряду-замовлення № Н000027637 від 24.12.2011 р. та Акту передання-приймання транспортного засобу (ДТЗ). При цьому [PERSON] пояснив, що 24.12.2011 року після 18 год. (в суботу) він доставив свій зламаний автомобіль LAND ROVER, д.н.з. [NUMBER], в сервісний центр ТОВ «Автолайф цент», в якому і раніше він обслуговувався, при цьому його повідомили, що вихідний день, тому нічого робити не будуть. На наступний день він поїхав в ТОВ «Автолайф центр», майстри якого причини точної поламки автомобіля не встановили, жодного заключення, акту обстеження чи іншого документу, який підтверджує факт надання діагностики не надали та в якості припущення повідомили, що необхідно замінити паливний насос, якого у позивача не було. 26.12.2011 року він купив та привіз насос в ТОВ «Автолайф центр», який майстри встановили, проте автомобіль знову не заводився. Автомобіль він залишив для встановлення причин нової поламки та здійснення ремонту. 26.12.2011 року йому надали наряд замовлення датований 24.12.2011 року на суму 1 716 грн. 43 коп. у якому вказувалось про здійснення заміни паливного насоса, який він придбав. Десь вже 30.12.2011 року його повідомили про поламку розподільчого валу, а 31.12.2011 року вже на його вимогу працівниками позивача було надано рукописний Акт діагностики від 24.12.2011 року з рекомендацією замінити розподільчий вал та ТНВД. В січні 2012 року він знову звертався до ТОВ «Автолайф центр» для з»ясування обставин несправності автомобіля з проханням виставити рахунок та здійснити ремонтне обслуговування з урахуванням придбаної ним деталі, проте в цьому йому було відмовлено, також не надавали пояснень про причини поламки; ремонт автомобіля здійснено не було; діагностика ним не замовлялась. Допитаній судом свідок [PERSON] пояснив, що в кінці грудня 2011 року він приймав транспортний засіб у відповідача за первісним позовом для надання послуг з комп»ютерної діагностики, які були надані, проте [PERSON] не оплачені; оформленням документів займався він, на наряді-замовленні та акті передання-приймання від 24.12.2011 року знаходиться його підпис та у його присутності підписи ставив відповідач, рахунку на ремонт автомобіля [PERSON] не замовляв, лише замовляв на розбирання двигуна, тому послуги по ремонту не надавались, послідовності та видів проведення робіт співробітниками позивача і коли саме здійснювалась діагностика автомобіля він не пам»ятає, [PERSON] мав доступ до свого автомобіля. Також представником позивача суду надано висновок спеціаліста державного Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 30.05.2013 року № 13, яким встановлено, що підписи на Наряді-замовленні № Н000027637 на суму 350 грн. та в Акті передання-приймання ДТЗ від 24.12.2011 року виконані [PERSON] (а.с. 198-199 зв., т. 1). За клопотанням відповідача за первісним позовом ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 18.07.2013 року була призначена судова почеркознавча експертиза (а.с. 26-29, т. 2). На виконання ухвали суду експертами Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України складено висновок від 21.08.2013 року за № 204/1, у якому зазначено про те, що підпис від імені [PERSON] у Акті передання-прийняття дорожнього транспортного засобу (ДТЗ), його складових для надання послуг з технічного обслуговування і ремонту по замовленню № За00032004 від 24.12.11 р. та в Наряд-Замовленні № Н000027637 від 24.12.11 року виконані не [PERSON], а іншою особою (а.с. 34-39, т. 2). З урахуванням тих обставин, що допитаний судом свідок [PERSON] приймав автомобіль у [PERSON] та оформлював оспорювані документи, тому є заінтересованою особою, а також враховуючи, що висновок спеціаліста державного Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 30.05.2013 року № 13 складався за замовленням позивача ТОВ «Автолайф центр» з наданням для проведення дослідження зразків підписів відповідача, які з останнім не погоджувались, суд критично відноситься до даних доказів та приймає до уваги складений на виконання ухвали суду висновок експертів Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України від 21.08.2013 року за № 204/1, для складання якого були представлені вільні зразки підписів відповідача, при цьому експерти також попереджались про кримінальну відповідальність за складання завідомо неправдивого висновку. Відповідно до п. 55 Правил надання послуг з технічного обслуговування і ремонту автомобільних транспортних засобів від 11.11.2002 N 792, замовник має право відмовитися від оплати послуг, не передбачених договором. У зв»язку з цим вимоги за позовами ТОВ «Автолайф центр» задоволенню не підлягають, оскільки не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, так як між сторонами не укладалися правочини, якими б було погоджено вид виконання робіт та їх вартість, а також відповідальність відповідача щодо зберігання транспортного засобу останнього на території позивача через несплату наданих послуг. [PERSON], згідно ст. 86 ЦПК України, були понесені витрати на проведення судової експертизи у розмірі 1 529 грн., що підтверджується рахунком від 21.08.2013 року № 10 та квитанцією № k4/М/16 від 22.08.2013 року (а.с. 63, 64, т. 2). У зв»язку з цим за вимогами ст. 88 ЦПК України з ТОВ «Автолайф центр» на користь [PERSON] слід стягнути понесені останнім судові витрати в сумі 1 529 грн. За зустрічним позовом [PERSON] просить зобов»язати відповідача повернути кошти в сумі 34 074,29 грн., як заподіяні матеріальні збитки через незаконне протягом двох років утримання автомобіля, через що транспортний засіб перебуває у стані, що виключає його експлуатацію за основним функціональним призначенням, оскільки наявні корозійні утворення та непрямі пошкодження. В підтвердження вимог позивачем за зустрічним позовом надано висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 1-15/11 від 15.11.2013 року, складений спеціалістом Українського центру судових експертиз, яким визначено, що вартість відновлювального ремонту зовнішніх пошкоджень автомобіля LAND ROVER, д.н. [NUMBER], становить 34 074 грн. 29 коп. (а.с. 96-104, т. 2). Відповідно до ч. 1 ст. 936 ЦК України, за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності. Частиною 1 ст. 937 ЦК України визначено, що договір зберігання укладається у письмовій формі у випадках, встановлених статтею 208 цього Кодексу. Письмова форма договору вважається дотриманою, якщо прийняття речі на зберігання посвідчене розпискою, квитанцією або іншим документом, підписаним зберігачем. Факт безпідставного утримання автомобіля позивача встановлений рішенням Апеляційного суду м. Києва від 31.10.2013 року. Даним рішенням суду витребувано від Товариства з обмеженою відповідальністю «Автолайф центр» на користь [PERSON] належний йому на праві власності автотранспортний засіб марки LAND ROVER, д.н. [NUMBER] (а.с. 88-92, т. 2). Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Судом встановлено, що автомобіль позивача за зустрічним позовом знаходився у відповідача в період часу з 24.12.2011 року по 06.11.2013 р. (акт передання-прийняття ДТЗ, додаток до акту - а.с. 93-95, т. 2). Як зазначено вище, заявлена [PERSON] сума 34 074,29 грн. являється вартістю відновлювального ремонту зовнішніх пошкоджень автомобіля позивача за висновком спеціаліста. Однак, позивачем за зустрічним позовом суду не доведено обставин того, що розмір заявленої заподіяної шкоди знаходиться саме в причинно-наслідковому зав»язку щодо заподіяних збитків через знаходження автомобіля у відповідача та неналежного його зберігання. Керівництво по експлуатації автомобіля не містить заборони зберігання транспортного засобу на відкритому повітрі, при цьому у розділі Догляд за автомобілем зазначено лише щодо засобів для миття, рекомендації по очистці і миттю, обслуговування днища кузова, тощо (а.с. 240 зв.- 242 зв.). До моменту передачі транспортного засобу відповідачу автомобіль позивачем експлуатувався, тому деталі мали певні зношення та пошкодження, в тому числі наявну тріщину на вітровому склі (а.с. 220, т. 1). Калькуляція по вартості відновлювального ремонту зовнішніх пошкоджень автомобіля міститься в додатку № 3 до висновку спеціаліста (а.с. 103, 110-113, т. 2). При цьому в перелік деталей та робіт, серед іншого, включено вартість лобового скла, герметика до нього тощо. У зв»язку із зазначеним наданий висновок спеціаліста автотоварознавчого дослідження на підтвердження вимог заподіяння шкоди суд прийняти до уваги не може. На підставі викладеного вимоги за зустрічним позовом не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, тому задоволенню не підлягають.

Outcome: approved