Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-04 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 02 вересня 2011 року Долинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис №141, після розірвання шлюбу неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з нею та прізвище [PERSON] їй не змінювати, а також стягнути з відповідача всі витрати по справі. Свої вимоги мотивує тим, що 02.09.2011 вона уклала шлюб з [PERSON] , який зареєстрований Долинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис №141. У даному шлюбі народилось двоє дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Вже з перших днів сімейного життя чоловік систематично зловживав спиртними напоями. Приїжджаючи з заробітків із-за кордону, міг пити тижнями, поки не закінчувались гроші, а приходячи додому у стані сп`яніння, систематично влаштовував скандали, нецензурно її ображав при дітях, декілька раз піднімав руку. Тривалий час вона терпіла його знущання, неодноразово пропонувала полікуватись від алкоголізму, але все безрезультатно. З кожним днем ситуація в сім`ї ставала все гіршою. У 2014 році вона з дітьми повернулась проживати до своїх батьків. Чоловік продовжував періодично їздити за кордон, а коли повертався знову пиячив. Проживав він у своїх батьків і тільки інколи навідувався до них з дітьми. Вважає, що їхня сім`я фактично розпалася ще в 2014 році. За останні пів року вони практично перестали спілкувтися, у них відсутні будь-які спільні інтереси, спільне господарство вони не ведуть, шлюбні відносини припинені та носять формальний характер. Надання строку на примирення не виправить їхніх шлюбних відносин, а спроби примирення між ними в минулому не принесли жодних результатів. [PERSON] та її представник - адвокат Кажук В.Б. в судове засідання не з`явилися, однак від позивачки надійшла письмова заява (а.с. 26), в якій вона просить розгляд справи за її позовом здійснювати у її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити. Примирення неможливе. Не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, відзив на позов суду не подавав. Спір між сторонами не вирішений. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 28.05.2021 відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання за участю сторін. Ухвалою суду від 24.06.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 24 червня 2021 року позивачкою подано заяву про розгляд справи без її участі, в якій вона також не заперечила проти заочного розгляду справи (а.с. 26). Відповідно до положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач відзиву, будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань, жодних доказів на спростування обґрунтувань позивачки суду не надав. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також те, що відповідач клопотань про відкладення судового засідання на адресу суду не направляв, в силу положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за доцільне здійснити судовий розгляд за його відсутності. Ухвалою суду від 05.08.2021 постановлено провести заочний розгляд даної справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Приймаючи до уваги наведені положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, предмет спору, його значення для сторін, за письмової згоди позивачки, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про місце, день і час судового засідання, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України та ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: сторони по справі з 02 вересня 2011 року перебувають у шлюбі, актовий запис №141, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 08.09.2020 Долинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (а.с. 13). Як вбачається зі світлокопій свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.12.2011, свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданих виконкомом Новоселицької сільської ради Долинського району Івано-Франківсьої області, за час шлюбу у сторін народилися відповідно [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 15, та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 11 (а.с. 6, 7). Судом встановлено, що позивачка зареєстрована в [ADDRESS] (а.с. 5), але проживає в [ADDRESS] з дітьми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , яка є дитиною з інвалідністю, на що вказує медичний висновок № 103 від 22.11.2018 (а.с. 8). Позивачка зазначає, що сторони з 2014 року проживають окремо, не ведуть спільне господарство та не підтримують подружніх відносин. Заперечень з даного приводу від відповідача не поступало. Між сторонами виник спір з приводу розірвання шлюбу, який вони, враховуючи наявність малолітніх дітей, не можуть розірвати в позасудовому порядку. Оцінка суду: проаналізувавши доводи сторони позивачки, викладені в позові та письмовій заяві, дослідивши письмові докази в їх сукупності, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з такого. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічне положення містить ч. 1 ст. 24 СК України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що подружнє життя у сторін не складається, вони з 2014 року припинили шлюбні відносини, позивачка не бажає зберігати сім`ю за умов, які склалися між подружжям, відповідач заперечень з даного приводу чи будь-яких інших заяв та клопотань не заявляв, тому відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Виходячи з цього, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати, малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з матір`ю [PERSON] , прізвище останньої не змінювати, що, відповідно до ст. 113 СК України, є її правом після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Розподіл судових витрат: питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України. При цьому враховує, що до судових витрат, які позивачка понесла у зв`язку з розглядом справи, остання відносить оплату судового збору у розмірі 908 грн та 1500,00 витрат за надання професійної правничої допомоги, що підтверджується відповідними квитанціями (а.с 14, 15), та які підтягають стягненню на її користь з відповідача. На підставі викладеного, ст.ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113, 114 СК України та

Outcome: approved