Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 листопада 2004 року, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, а саме: дочок - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою і перебувають на її утриманні. У зв'язку з тим, що подружні стосунки у них з чоловіком не склалися через несумісність характерів і різні погляди на життя, відповідач не приділяє належної уваги сім'ї, через непорозуміння в сім'ї виникають часті сварки, все це призвело до того, що вони з чоловіком втратили почуття любові і поваги один до одного, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, припинили подружні стосунки, наміру примиритися немає, їх шлюб носить формальний характер, матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надає, позивачка звернулася з даним позовом до суду і просить шлюб розірвати і стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі по вісімсот гривень щомісячно на кожну дитину та судові витрати по справі. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча про місце, дату і час слухання справи повідомлялася належним чином і в установлений строк. Подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позов задоволити, шлюб розірвати, аліменти стягнути, в разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти розгляду справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином і в установлений строк повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи. Подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає за можливе справу слухати у відсутності сторін, на підставі наявних у справі документів. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що тривалий час сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, у них різні бюджети, на примирення не згідні, матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей (дочок), які проживають з позивачкою, відповідач не надає. Суд, відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, прийшов до переконання, що дана сім'я існує формально, примирення подружжя неможливе, їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них та інтересам їх неповнолітніх дітей. Тому суд вважає за необхідне і доцільне розірвати шлюб між ними. На думку суду, неповнолітніх дітей необхідно залишити з матір'ю. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 184 Сімейного кодексу України передбачає, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач працездатний, інших утриманців не має, на даний час має прибуток від неофіційних заробітків, то суд вважає, що він може утримувати своїх неповнолітніх дітей, а тому позов підлягає до задоволення і стягненню підлягають аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі, а саме 800 гривень щомісячно на кожну дитину, як просить позивачка. При визначенні суми аліментів враховується як матеріальний стан відповідача, так і матеріальний стан позивачки і дітей, які повністю перебувають на її утриманні, стан їх здоров'я, а також те, що ст.182 СК України встановлено мінімальний розмір аліментів на утримання однієї дитини. На думку суду, стягнення аліментів у вказаній сумі є реальним і відповідач зможе сплачувати таку суму аліментів, тим паче, що він визнав позов і не заперечив проти стягнення вказаної суми аліментів. Відповідно до п.1 ч.1 і ч.2 ст.367 ЦПК України суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. В зв'язку з задоволенням позову з відповідача належить стягнути і судовий збір по вимозі про стягнення аліментів, як це передбачено ст.88 ЦПК України. Крім того, з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути сплачений позивачкою судовий збір по вимозі про розірвання шлюбу. Що стосується залишення за позивачкою дошлюбного прізвища, то це питання повинно вирішуватися органами ДРАЦС під час реєстрації розірвання шлюбу. Визначення місця проживання дітей також не може бути вирішене у цьому рішенні, оскільки ця вимога є передчасною, спору про місце проживання дітей між сторонами немає. Крім того, така вимога має розглядатися з участю представника органу опіки і піклування при наявності висновку цього органу про місце проживання дітей.

Outcome: approved