Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

ТОВ «Кей-Колект» звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. Ухвалою суду від 04.08.2017р. до матеріалів справи приєднано заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої позивач просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] загальну суму заборгованості за кредитним договорому розмірі, що становить - 136861,64 долари США, з переведенням іноземної валюти в гривню за курсом, встановленим НБУ на день ухвалення рішення та стягнути з відповідачів витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування заяви позивач зазначає, що на підставі договору про надання кредиту від 17 жовтня 2007 року № 11235015000 [PERSON] отримала кредит у розмірі 124 700,00 доларів США, позичальник зобов?язувався в порядку та на умовах визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором та Додатком № 1 до нього - графіком погашення кредиту. ПАТ «Укрсиббанк» свої зобов?язання за кредитом виконав, що підтверджується відповідними документами. 12.12.2011р. ПАТ «УкрСиббанк» відступило ТОВ «Кей-Колект» відповідно до договору Факторингу № 1 свої права вимоги за зобов?язаннями відповідача по кредитному договору. Станом на 01.12.2013р. заборгованість [PERSON] перед позивачем складає 136 861,61 доларів США. З метою забезпечення виконання зобов?язання за вище вказаним договором [PERSON] уклала з ПАТ «УкрСиббанк» договір поруки № 150209., відповідно до якого поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед позивачемза виконання умов основного зобов?язання всім належним йому майном та грошовими коштами. На виконання умов кредитного договору та вимог чинного законодавства для досудового врегулювання відносин, які склалися в зв?язку з невиконанням зобов?язань відповідачу було направлено вимогу про дострокове повернення кредиту, але на дату подання позову зазначена вимога не виконана. У зв?язку з невиконанням відповідачами своїх зобов?язань, позивача прогсить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість, яка виникла станом на 11.11.2014р. в загальній сумі, що становить 136 861,64 доларів США. Представник позивача в судове засідання з?явився, позовні вимоги підтримав та просив про їх задовілення. Відповідач у судове засідання з?явився, вимоги позивача не визнала та надала відзив на позовну заяву. Розглянувши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Статтею 610 цього Кодексу визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 цього Кодексу договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. 17.10.2007р. між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №11235015000, згідно якого банк зобов`язався надати кредит в іноземній валюті в розмірі 124700,00 доларів США (а.с.6-10). 17.10.2007р. укладено додаткову угоду №2 до договору про надання споживчого кредиту №11235015000 від 17.10.2007р., згідно якої внесено зміни до договору (а.с.11-13). Згідно копії меморіального ордеру від 17.10.2007р., [PERSON] отримала суму коштів в розмірі 124700,00 доларів США (а.с.14). 12.12.2011 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» укладено договір факторингу №1, згідно якого ТОВ «Кей-Колект» отримав право грошової вимоги, існуючі або майбутні, клієнта до боржників і гарантів щодо погашення (стягнення, повернення) заборгованості, що виникли на підставі первинних договорів і договорів забезпечення (а.с.25-29). За правилами ст.ст. 77, 78 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування обставини, що підтверджують заявлені вимоги або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Представником позивача не надано до суду доказів, що підтверджують придбання ТОВ «Кей-Колект» за договором факторингу, укладеного 12.12.2011р., права вимоги за кредитним договором, укладеним 17.10.2007р. між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON] про надання споживчого кредиту №11235015000. Однак, враховуючи рішення Деснянського районного суду м. Києва від 19.08.2016р. по цивільній справі за позовом [PERSON] до ПАТ «Укрсиббанк», третя особа - ТОВ «Кей-Колект», про визнання кредитного договору недійсним, яке ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 24.11.2016р. залишено без змін, судом встановлено, що 12.12.2011р. між ПАТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» був укладений договір факторингу, за умовами якого до останнього перейшло право вимоги за кредитним договором №11235015000 від 17.10.2007р. (а.с.87-97). Будь-яких доказів, що підтверджують розмір заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №11235015000 від 17.10.2007р., окрім суду не надано, а тому суд вважає, що позивачем не доведено в судовому засіданні наявність заборгованості відповідачів перед банком в розмірі 136861,61 долар США., а надана довідка розрахунку заборгованості та виписка не є належними та допустимими доказами по справі. З огляду на викладене, позовні вимоги , суд вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed