Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

Стислий виклад позовних вимог. 24 лютого 2020 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 06.02.1982 року відділом ЗАГСу Ковельського міськвиконкому Волинської області, актовий запис №39. Позовні вимоги мотивовано тим, що шлюб між сторонами зареєстровано 06.02.1982 року, від шлюбу мають двох дітей, які на даний час повнолітні та проживають окремо. Позивачка вказує, що причиною розірвання шлюбу є відсутність спільних інтересів з чоловіком, різні погляди на життя, втрата почуття любові та поваги один до одного. Сторони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, не спілкуються. Позивач переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме її інтересам. Вважає, що шлюб існує лише формально, сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо. Враховуючи викладене позивач просить в судовому порядку шлюб розірвати. Стислий виклад заперечень відповідача. Відповідачем [PERSON] заперечень проти позову не подано. Рух справи в суді. Позовну заяву подано до суду 24 лютого 2020 року. Ухвалою судді від 25.02.2020 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 23.03.2020 року. Одночасно, відповідачу надано строк для подачі відзиву на позовну заяву. Позиція учасників судового розгляду. Відзиву на позовну заяву відповідачем не подано. У судове засідання позивач не з`явилась, про причини неявки не повідомила. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Про причини неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав. Враховуючи положення ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини справи. Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого відділом ЗАГСу Ковельського міськвиконкому Волинській області [PERSON] 06.02.1982 року зареєстрував шлюб із [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис №39 Від шлюбу сторони мають двох дітей - [PERSON] , 1982 року народження та [PERSON] , 1986 року народження, які на даний час повнолітні та проживають окремо. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Дружина і чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Вимогами ч.3, ч.4 ст.56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Стаття 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на викладені правові норми, обставини у справі та позицію позивача щодо неможливості збереження сімейних стосунків, суд вважає, що збереження сім`ї в даному випадку буде нічим іншим, як примушуванням сторін до збереження шлюбних відносин. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, в сім`ї втрачена взаємоповага та розуміння, шлюб існує лише формально й зберегти сім`ю не можливо. Зважаючи на дійсні причини розірвання шлюбу, зазначені позивачем, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи вищевикладене суд вважає недоцільним надавати подружжю термін на примирення.

Outcome: approved