Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з жовтня 1987 року по даний час. Під час шлюбу в подружжя народилися діти з яких [PERSON], [INFO], є ще неповнолітньою. З 01.09.2016 року дочка [PERSON] зарахована студенткою Київського національного університету харчових технологій на денну форму навчання за контрактом. [PERSON], як мати неповнолітньої студентки [INFO], уклала Договір №516- ТУ д 083 від 11.08.2016 року з однієї сторони і представника НУ харчових технологій в особі ректора [PERSON] про надання освітньої послуги НУ харчових технологій [PERSON], де зазначено форма навчання «денна», ступінь вищої освіти «бакалавр», термін навчання з 01.09.2016 року по 30.06.2020 року з отриманням спеціальності «Туризм» 242 з зазначеною платою за надання освітніх послуг в сумі 66800 гривень зі сплатою за перший календарний рік 16700 гривень по семестрах 8350 гривень. Зазначені кошти в сумі 16700 гривень [PERSON] сплатила, крім того, за проживання у гуртожитку на протязі першого навчального року заплатила 3300 гривень, а всього внесла до НУ харчових технологій 20000 гривень. Зазначені кошти [PERSON] як мати [PERSON] внесла самостійно. Батько дитини [PERSON] не надав будь-яких коштів на оплпту навчання своєї доньки [PERSON]. Відповідно [PERSON] і звернулася з даним позовом до батька дитини [PERSON] про стягнення з нього додаткових витрат на дитину у зв»язку з її навчанням так як добровільно батько додаткових витрат не надав. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтвердила та просила їх задовільнити, відшкодувати судові витрати. Відповідач [PERSON] позов не заперечував, але в нього таких коштів немає, заробітна плата у нього становить в межах 3000 гривень. Суд, заслухавши сторони, дослідивши докази, прийшов до висновку що позов доведено. В судовому засіданні було встановлено що кошти за навчання доньки у НУ харчових технологій і за проживання у гуртожитку сплачені позивачкою [PERSON], про що вона підтвердила, а відповідач [PERSON] не заперечував цьому та нічим не спростував. Відповідно до свідоцтв про укладення шлюбу між сторонами (а.с.4), про народження доньки [PERSON] (а.с.5) сторони проживають у шлюбі по даний час та є батьками своєї доньки [PERSON], яка ще неповнолітня. Згідно довідки НУ харчових технологій №23-4536 від 24.11.2016 року на прізвище [PERSON] вона дійсно є студенткою зазначеного навчального закладу денної форми навчання (а.с.11). А відповідно Договору №516- ТУ д 083 від 11.08.2016 року укладеного між НУ харчових технологій в особі ректора [PERSON] і замовника [PERSON], одержувача [PERSON] форма навчання є денна за ступенем бакалавра на протязі строку навчання з 01.09.2016 року по 30.06.2020 року на контрактній основі загальною вартістю освітньої послуги 66800 гривень і зі сплатою за перший календарний рік навчання 16700 гривень (а.с.6-9). Кошти за навчання доньки були внесені відповідно квитанцій від 31.08.2016 року і від 23.11.2016 року по 8350 гривень [PERSON] (а.с. 12,13). За проживання у гуртожитку по квитанції від 27.08.2016 року сплачено 3300 гривень (а.с.14). Таким чином позивачкою [PERSON] сплачено кошти за навчання за один календарний рік в сумі 16700 гривень і за проживання в гуртожитку 3300 гривень, а всього 20000 гривень. За СК України у ст. 185 передбачено що той з батьків, з якого присуджено стягнення аліментів, або така вимога не була подана, зобов»язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Такі витрати можуть фінансуватися на перед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Отже, згідно встановленого законодавством батько дитини, тобто відповідач [PERSON] має нести додаткові витрати на дитину, але ці витрати вже понесені і з ньго їх необхідно стягнути на користь платника цих витрат [PERSON].

Outcome: approved