Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось до суду із позовом у якому просить стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 27 714 грн. 67 коп. та судовий збір. Вимоги мотивує тим, що 09.11.2012 року між ПАТ «ОТП Банк», правонаступником якого в свою чергу є ТОВ «ОТП Факторинг Україна», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2001424285, відповідно до якого банком відповідачу було надано споживчий кредит у розмірі 21 893,00 грн. 18 грудня 2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу № 18/12/2013, відповідно до якого банк передав, а фактор прийняв право вимоги до позичальника, що випливають із умов кредитного договору. Банк свої зобов'язання перед відповідачем відповідно до укладеного договору виконав в повному обсязі. Проте [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 19.03.2014 року у відповідача утворилася заборгованість у розмірі 27 714,67 грн., з яких: залишок заборгованості за кредитом у сумі 21 893,00 грн., сума несплачених відсотків за користування кредитом у розмірі 2,41 грн. та комісія за обслуговування кредиту у розмірі 5 819,26 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, до суду подав заяву у якій просить суд провести розгляд справи у його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, у зв'язку з чим суд з урахуванням заяви представника позивача, вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та відповідно ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як убачається із матеріалів справи, 09.11.2012 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 2001424285, відповідно до умов якого банком відповідачу було надано споживчий кредит у розмірі 21 893,00 грн. строком на 24 місяці зі сплатою процентної ставки за користування кредитом у розмірі 0,01 % річних Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 1.4.1., 1.4.2. кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язується повністю повернути банку суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобов'язання встановлені кредитним договором не пізніше 09.11.2014 року та погашати кредит щомісячно в дату платежу та в розмірі зазначених в графіку платежів. Згідно пункту 1.4.4. кредитного договору, проценти за користування кредитом сплачуються щомісяця одночасно з погашенням суми отриманого кредиту, виходячи із розміру процентної ставки, визначеної п.1.1 даного договору. Розмір щомісячних процентів, належний до сплати, зазначений в графіку платежів. Пунктом 3.6 кредитного договору передбачено, що банк має право відступити повністю чи частково свої права вимоги за кредитним договором третій особі. 18 грудня 2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу № 18/12/2013, відповідно до умов якого банк передав, а позивач прийняв право вимоги до позичальника, що випливають із умов кредитного договору укладеного з відповідачем (а.с. 15-19). Відповідно до п. 1.1. договору факторингу, первісний кредитор передає, а фактор (новий кредитор) приймає право грошової вимоги, що належить клієнту, і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між клієнтом і боржниками, в розмірі портфеля заборгованості. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступленняправа грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи(боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Судом встановлено, що відповідач свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 19.03.2014 року утворилася заборгованість у розмірі 27 714,67 грн., що включає: залишок заборгованості за кредитом у сумі 21 893,00 грн., несплачені відсотки за користування кредитом у розмірі 2,41 грн. та комісію за обслуговування кредиту у розмірі 5 819,26 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 10). Отже, за викладених вище обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим підлягають задоволенню. Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений останнім судовий збір в сумі 277 грн. 15 коп.

Outcome: approved