Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. Представник позивачки [PERSON] адвокат Олексишин І.Б. подав до суду позовну заяву, в якій просить визначити [PERSON] , [INFO] , додатковий строк тривалістю три місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позовних вимог представник позивачки покликався на те, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно, що включає в себе грошові вклади разом з належними до них відсотками, нарахуваннями та компенсаційними виплатами, які знаходяться в АТ «Ощадний банк України» та їх відділеннях. За життя [PERSON] уклала з [PERSON] спадковий договір, за яким [PERSON] на випадок своєї смерті передала у власність [PERSON] належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS] . За життя [PERSON] склала заповіт, яким вищевказані грошові вклади заповіла [PERSON] . Позивачка [PERSON] є громадянкою Російської Федерації та постійно проживає в Республіці Саха (Якутія). У зв`язку з карантинними обмеженнями позивачка не мала змоги приїхати на похорон своєї матері, а після послаблення карантинних обмежень приїхала в Україну 22 липня 2021 року. За дорученням [PERSON] похоронами матері займались її родичі, які передали їй ключі від квартири, де в особистих речах матері вона виявила складений на неї заповіт, який було складено спадкодавцем без відома позивачки, після чого вона звернулася до Стрийськогї державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] . Розглянувши заяву, нотаріус відмовила у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропуском шестимісячного терміну для подачі заяви про прийняття спадщини. Вважає, що вона пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки не мала об`єктивної можливості приїхати в Україну та їй не було відомо про наявність заповіту, відтак вона не мала можливості вчасно звернутись до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері, а тому просить визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері [PERSON] тривалістю три місяці. Відповідач не скористався правом на подання відзиву. Інших заяв по суті справи, виключно в яких у силу вимог ч. 1 ст.\~174\~ЦПК України викладаються вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору, не надходило. Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 04 серпня 2021 року головуючим у справі визначено суддю Гулу Л.В. /а.с. 16/ Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18.08.2021 позовну заяву [PERSON] до Стрийської міської ради Стрийського району Львівської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справ постановлено проводити за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання на 10.09.2021. Роз`яснено сторонам їх процесуальні права щодо подачі відзиву та доказів у справі /а.с. 17/. 14.09.2021 скеровано запит до Стрийської ДНК щодо отримання копії спадкової справи щодо майна [PERSON] , яка померла [INFO] /а.с. 25/. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 06.10.2021 закрито підготовче провадження у справі. Призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 01.11.2021 /а.с. 42/. Розгляд справи по суті відбувся 01.11.2021 за участі представника позивачки [PERSON] адвоката Олексишина І.Б. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, її інтереси в суді представляв адвокат Олексишин І.Б., який позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві, просив їх задовольнити. Представник Стрийської міської ради Стрийського району Львівської області подав заяву, в якій просить розглянути дану справу за його відсутності відповідно до вимог законодавства. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є громадянкою Російської Федерації, про що свідчить паспорт громадянина Російської Федерації [NUMBER] , виданий ГУВС міста Мирний Республіки Саха (Якутія) 09.11.2005, та проживає в [ADDRESS] , де зареєстрована з 10.03.1992 /а.с. 4-5/. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 04.10.1960 /а.с. 7/. Відповідно про свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 19.05.2004 [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб /а.с. 8/. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] , про що 04.07.2020 зроблено відповідний актовий запис № 345 та Стрийським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів) 04.07.2020 видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] /а.с. 9/. 15.02.2011 [PERSON] склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Стрийської державної нотаріальної контори Костур У.Т. та зареєстрований у реєстрі за № 565, який на день смерті заповідача не змінено та не скасовано, яким грошові вклади разом з належними до них відсотками, нарахуваннями та компенсаційними виплатами, які знаходяться у ВАТ Ощадний банк України та їх відділеннях, заповіла [PERSON] , 1960 року народження /а.с. 10/. Судом встановлено, що відповідно до спадкового договору від 03.09.2010, зареєстрованого в реєстрі за № 3517, [PERSON] на випадок своєї смерті передає у власність [PERSON] належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS] /а.с. 13/. Відтак судом встановлено, що до складу спадщини [PERSON] увійшли грошові вклади разом з належними до них відсотками, нарахуваннями та компенсаційними виплатами, які знаходяться в ВАТ Ощадний банк України та їх відділеннях. Позивачка [PERSON] є дочкою спадкодавця [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.10.1960 та свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 19.05.2004 /а.с. 7-8/. Таким чином, судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] за життя зробила розпорядження щодо належного їй на праві приватної власності майна у вигляді заповіту. Крім позивачки, інших спадкоємців до обов`язкової частки немає. Із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори спадкоємці як за заповітом, так і за законом не зверталися, спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] у встановлений шестимісячний строк з часу відкриття спадщини не заводилася, відповідне повідомлення про наявність заповіту на користь позивачки [PERSON] не надсилалося та не розміщувалася в пресі інформація про наявність такого. З витребуваної судом копії спадкової справи № 617/2021 до майна померлої [INFO] [PERSON] , витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 65755651 від 27.07.2021 судом встановлено, що спадкову справу після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , заведено 27.07.2021 за № 617/2021 за заявою позивачки від 27.07.2021 /а.с. 28-39/. Разом з тим, з відповіді завідувача Стрийської державної нотаріальної контори Костур У.Т. за № 995/02-14 від 27.07.2021 на заяву позивачки № 1411 від 27.07.2021 про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] судом встановлено, що їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском передбаченого ст. 1270 ЦК України шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини /а.с. 11/. Відтак судом встановлено, що спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки позивачкою пропущено шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5\~ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст.\~15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно з ч. 1 ст.\~16\~ЦК України кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом ч. 2 ст.\~16\~ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно зі статтею 1233\~ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1223\~ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272\~ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року в справі № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємця і місцем знаходження спадкового майна, карантин на території України та необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Відповідно до статті 63\~Закону України\~«Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства\~юстиції України\~від 22\~лютого 2012\~року №\~296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. Отже, закон пов`язує виникнення у нотаріуса або особи, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини. Аналогічний висновок висловлений Верховним Судом у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові у справі № 565/1145/17 від 26 червня 2019 року. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, яка визначає критерії законності та обґрунтованості рішення, а також ст. 13 «Про судоустрій і статус суддів» при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви. Суд погоджується з аргументами представника позивачки, вважає такі обґрунтованими та підтвердженими належними, допустимими та достовірними доказами, які, в своїй сукупності, є достатніми. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). Відтак, встановивши, що [PERSON] була необізнана про наявність заповіту, складеного на її користь, оскільки спадкова справа після смерті спадкодавця [PERSON] не заводилася, відповідно не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом, спадкова справа № 617/2021 до майна померлої [INFO] [PERSON] заведена тільки 27.07.2021 за заявою позивачки від 27.07.2021, суд дійшов обґрунтованого висновку про поважність причин пропуску позивачкою строку для прийняття спадщини, що відповідно до частини третьої статті 1272\~ЦК України є підставою для визначення їй додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Таким чином, враховуючи свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права, а також те, що позивачка отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом у нотаріальному порядку не має можливості у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі такого, оскільки вона пропустила передбачений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини; будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено, а тому, враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає позов обґрунтованим, підставним і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Щодо судових витрат. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.\~264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Разом з тим, суд враховує, що відповідно до принципу диспозитивності (ст. 13 ЦПК України) суд зобов`язаний розглядати справу не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог. А тому судові витрати слід залишити за позивачкою на вимогу її представника.

Outcome: approved