Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

ТОВ «Лузанівка» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 22.11.2018 року між ТОВ «Лузанівка», як позикодавцем та [PERSON] , як позичальником укладено договір грошової позики № 1. Відповідно до пунктів 1.1., 1.2. Договору, позикодавець зобов`язується надати позичальнику у власність грошові кошти у розмірі 40 000,00 (сорок тисяч) гривень, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю ту ж саму суму грошових коштів. Відсотки за користування позикою чи будь-яке інше відшкодування позичальником не виплачується. Відповідно до пунктів 2.1.-2.3. Договору, позика надається шляхом передачі готівкових грошових коштів позичальнику. Строк, на який надається позика позичальнику, складає 10 днів з моменту надходження грошових коштів. Строк, зазначений в пункті 2.2. Договору, може бути продовжений за згодою сторін. Відповідно до пунктів 3.1., 3.2. Договору, по закінченню строку, зазначеного в пункті 2.2. Договору, позичальник зобов`язаний повернути протягом 3-х днів суму отриманої позики. Позика повертається шляхом внесення грошових коштів в касу усією сумою одноразово. На виконання вимог Договору, позивач 22 листопада 2018 року видав наказ №22/11-18 про видачу відповідачу безпроцентну поворотну споживчу позику на сімейні потреби в сумі 40 000, 00 (сорок тисяч) гривень. Позика була видана відповідачу готівкою відповідно до видаткового касового ордеру від 22 листопада 2018 року. Станом на 25 березня 2019 року відповідач не повернув позивачу суму позики у відповідності до умов Договору. Продовження строку повернення позики сторонами не узгоджувався. Також, відповідач не бажає вирішувати питання повернення боргу шляхом переговорів. Враховуючи вказані умови Договору та положення чинного законодавства вбачається виникнення у відповідача обов`язку повернути суму позики. Тому ТОВ «Лузанівка» просить суд стягнути з [PERSON] суму заборгованості за Договором позики №1 від 22 листопада 2018 року в розмірі 40 000 гривень, а також суму сплаченого судового збору в розмірі 1\~921 гривень В судовому засіданні 04.11.2019р. представник позивача адвокат Трусов А.С. підтримав позов в повному обсязі та просив його задовольнити Надалі, в судове засідання, призначене на 10.12.2019р., будучи належним чином повідомленим, не з`явився, однак надав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.46). В судовому засіданні 04.11.2019р. відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, при цьому пояснив, що договір позики, про який йде мова у позовній заяві, не підписував, відповідно гроші не отримував. Підпис у договорі позики не його. При цьому відповідач [PERSON] у визначений законом строк відзив на позовну та будь-які докази в обґрунтування своєї позиції не надав. У підготовчому судовому засіданні пояснив, що будь-які клопотання, в тому числі про призначення почеркознавчої експертизи заявляти не бажає. В судове засідання, призначене на 10.12.2019р. відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим під розписку (а.с.44), не з`явився, причину неявки не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання не надав. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, у звязку із чим суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України,\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що 22.11.2018 року між ТОВ «Лузанівка», як позикодавцем та [PERSON] , як позичальником укладено договір грошової позики № 1 (а.с.5-6). Відповідно до п.п. 1.1., 1.2. Договору, позикодавець зобов`язується надати позичальнику у власність грошові кошти у розмірі 40 000,00 (сорок тисяч) гривень, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю ту ж саму суму грошових коштів. Відсотки за користування позикою чи будь-яке інше відшкодування позичальником не виплачується. Відповідно до п.п.2.1.-2.3. Договору, позика надається шляхом передачі готівкових грошових коштів позичальнику. Строк, на який надається позика позичальнику, складає 10 днів з моменту надходження грошових коштів. Строк, зазначений в пункті 2.2. Договору, може бути продовжений за згодою сторін. Відповідно до пунктів 3.1., 3.2. Договору, по закінченню строку, зазначеного в пункті 2.2. Договору, позичальник зобов`язаний повернути протягом 3-х днів суму отриманої позики. Позика повертається шляхом внесення грошових коштів в касу усією сумою одноразово. На виконання вимог Договору, позивач 22 листопада 2018 року видав наказ №22/11-18 про видачу відповідачу безпроцентну поворотну споживчу позику на сімейні потреби в сумі 40 000 гривень (а.с.7). ТОВ «Лузанівка» видало позику [PERSON] готівкою відповідно до видаткового касового ордеру від 22.11.2018 року (а.с.8). Як стверджує позивач, відповідач не повернув йому суму позики у відповідності до умов Договору. Згідно ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частина 1 статті 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України). Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати Статтею 1046\~ЦК України\~визначено,\~що за\~договором позики\~одна сторона\~(позикодавець)\~передає у\~власність другій\~стороні (позичальникові)\~грошові кошти\~або інші\~речі,\~визначені родовими\~ознаками,\~а позичальник\~зобов`язується\~повернути позикодавцеві\~таку ж\~суму грошових\~коштів (суму\~позики)\~або таку\~ж кількість\~речей того\~ж роду\~та такої\~ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.ч.1,\~2\~ст.1047\~ЦК України,\~договір позики\~укладається у\~письмовій формі,\~якщо його\~сума не\~менш як\~у десять\~разів перевищує\~встановлений законом\~розмір неоподатковуваного\~мінімуму доходів\~громадян,\~а у\~випадках,\~коли позикодавцем\~є юридична\~особа,\~-\~незалежно від\~суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ч.ч.1-3 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ч.ч.1,\~5,\~6\~ст.81\~ЦПК України,\~кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом.\~Докази подаються\~сторонами та\~іншими учасниками\~справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Твердження відповідача [PERSON] про те, що він не укладав договір позики, а підпис у договорі та у видатковому касовому ордеру не його, є голослівними та не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами. Крім того, суд враховує поведінку відповідача у підготовчому судовому засіданні, який пояснив, що не бажає заявляти ніяких клопотань. Таким чином, враховуючи принцип змагальності сторін, у суду відсутні підстави вважати, що підписи у вищевказаних документах не належать [PERSON] . Усі інші доводи [PERSON] стосовно того, що ТОВ «Лузанівка» не повертає йому трудову книжку та те, що він декілька разів приїздив до ТОВ «Лузанівка», щоб забрати її, не відносяться до вказаної справи. Встановивши з наданих позивачем та досліджених і оцінених в порядку ст. 89 ЦПК України доказів фактичні обставини та беручи до уваги наведені норми права, враховуючи принцип змагальності сторін, те, що будь-які докази відповідачем не надані, суд вважає достовірно встановленим існування обов`язку відповідача повернути позивачу кошти відповідно до умов укладеного між ними договору, а порушене право позивача внаслідок невиконання відповідачем даного обов`язку таким, що підлягає захисту. При цьому суд враховує, що відповідачем будь-яких доказів не надано. Питання щодо судових витрат суд вирішує з врахуванням положень ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved