Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

ТОВ «СГС Плюс» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за споживчу теплову енергію та гаряче водопостачання. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачка проживає в багатоповерховому будинку [ADDRESS] в якому проведено центральне опалювання і гаряче водопостачання ( далі ЦО та ГВП ), а позивач здійснює постачання вказаного будинку тепловою енергією. Відповідно до розпорядження Севастопольської міської державної адміністрації № 137 р від 03.02.2004 р. «Про введення прямих розрахунків абонентів з ТОВ «СГС Плюс», позивач перейшов на прямі розрахунки з населенням і власники ( наймачі ) квартир зобов'язані не пізніше 20 числа кожного місяця вносити платню. На ім'я відповідачки відкритий особовий рахунок. Проте, [PERSON] платню за одержану теплову енергію вносить не своєчасно і не в повному обсязі, у зв'язку з чим станом на 30.04.2013 р. за нею утворилася заборгованість на суму 3266 гривень 80 копійок. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідачка та її представник позов не визнали, оскільки договір з підприємством не був укладений, то вимоги позивача являються необґрунтованими. Крім того, вважають, що підприємство безпідставно включило в загальну заборгованість абонплату. З матеріалів справи вбачається що правовідносини сторін регулюються нормами Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV від 24.06.2004 р., Закону України «Про теплопостачання». Судом встановлено, що власником квартири [ADDRESS], є [PERSON] Квартири у вказаному будинку обладнана відповідними приборами, які приймають теплову енергію. ТОВ «СГС Плюс» здійснює постачання тепловою енергію і гарячою водою. Згідно ст. 25 Закону України «Про теплопостачання», у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Як встановив суд, підприємство свої зобов'язання виконує, надає послуги з постачання будинку [ADDRESS] тепловою енергією і гарячим водопостачанням. Проте, відповідачка [PERSON], яка проживає в квартирі, свої зобов'язання належним чином не виконує, платню за одержувану теплову енергію і гаряче водопостачання вносить не своєчасно і не в повному обсязі, в результаті чого утворилася заборгованість на суму позову. Викладене підтверджується розрахунком, актами про відпуску теплової енергії. Доводи представника відповідачки, що з [PERSON] не був укладений договір на надання послуг за споживаєму теплову енергію та гаряче водопостачання, в зв'язку з чим ТОВ «СГС Плюс» слід відмовити в задоволенні позову, не може бути прийнято судом до уваги. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з зазначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Таким чином, необхідність укладення договору на надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладення визначено як обов'язок, а не право сторін. 2 Обов'язок власника квартири укласти договір на надання житлово-комунальних послуг та оплачувати надані послуги передбачено також п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів № 572 від 08.10.1992 р. Крім того, на час розгляду справи, між сторонами укладений договір. На підтвердження своїх вимог позивачем надано розшифровку суми заборгованості відповідачки за надані послуги. Посилання відповідача, що позивач незаконно включав у заборгованість абонентську плату не може бути прийнято судом до уваги, оскільки вона встановлена рішенням міської Ради № 9918 від 13.04.2010 р. та 18.04.2010 р., які не скасовані. При таких обставинах, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, та з відповідачки підлягає стягненню заборгованість в сумі 3266 гривень 80 копійок. Оскільки рішення постановлено на користь позивача, то понесені їм і документально підтверджені судові витрати - судовий збір у розмірі 229 гривень 40 копійок підлягає стягненню з відповідачки на користь товариства. На підставі ст. 16, 18, 20, 21, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 25 Закону України «Про теплопостачання»,

Outcome: approved