overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі з 28.12.2001 року, шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м.Одеси, про що зроблено відповідний запис в Книзі реєстрації актів про одруження, актовий запис №1252. Від даного шлюбу є син [PERSON], [INFO]. Позивачка у позовній заяві просить суд шлюб розірвати, посилаючись на те, що між нею та відповідачем виникла відчуженість, втрачено почуття любові й поваги. Відсутність порозуміння з усіх питань призвели до того, що вони стали чужими, у зв'язку із цим подружні й сімейні відносини не підтримують, шлюб носить формальний характер, спільне господарство не ведуть. Майнового спору між сторонами немає, спору про місце мешкання дитини немає. Сторони дійшли згоди про місце проживання дитини. Примирення між ними неможливе. Позивачка до судового засідання надала заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, та вказав, що позов визнає у повному обсязі і не заперечує проти проживання дитини з матір'ю. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи її відсутності. Враховуючи, що від позивачки та відповідача надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, а також у зв'язку з тим, що позивачка підтримує позовні вимоги, а відповідач позов визнав, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності належним чином повідомленої позивачки та належним чином повідомленого відповідача, за наявними в ній матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У судовому засіданні встановлено, що сім'я розпалася остаточно, і шлюб носить формальний характер. Подальше сумісне проживання суперечить їх інтересам, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі з 28 вересня 2008 року. Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, стверджуючи, що умовою розірвання шлюбу є те, що у неї з відповідачем різні характери та різні погляди на життя. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON] [INFO], який проживає з матірю та знаходиться на її утриманні. Позивачка до суду не зявилася, але написала заяву в якій на позові наполягає і просить суд розглянути справу у її відсутність. Відповідач у друге не зявився до суду, і не повідомив суд про причину неявки, про що свідчать заказані повідомлення. Вивчивши матеріали справи, оцінивши їх шлюбні взаємовідносини, суд вважає, що сторони втратили один до одного почуття любові та поваги, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стало неможливим, суперечать інтересам одного з подружжя, тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер і підлягає розірванню.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі з 28 вересня 2013 року. Шлюб зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Марганецького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що складено відповідний актовий запис № 169. Сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалося. Між ними виникали суперечки, непорозуміння, відповідач не бажав працювати, не забезпечував сімю матеріально, зловчивав спиртними напоями. В результаті суперечок вони втратили почуття любові та поваги один до одного, тому сімя фактично припинила своє існування. Вони проживають окремо більше року, спільного господарства не ведуть. Дитина проживає разом з нею. Переконана, що подальше спільне життя, збереження сімї не можливо. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягала й просила його задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі. Представник позивача в судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги і не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи двічі повідомлявся належним чином. З урахуванням положень статті 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи та винести заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Статтею 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку, що сімю [PERSON] зберегти неможливо, оскільки сторони припинили шлюбні відносини та разом не проживають більше року, спільного господарства не ведуть, дітей до одного року не мають. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. На підставі ст.88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-09 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі з 28 вересня 2013 року, шлюб зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції , про що було складено відповідний актовий запис № 1822 від 15.09.2015 року та видано свідоцтво про шлюб серії бланк І-ЖД №196929. Від шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження, видане 24 квітня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції. Позивач у позовній заяві просить суд шлюб розірвати посилаючись на те, що спільне подружнє життя сторін по справі не склалося через різні погляди, почуття взаємоповаги як до членів подружжя та любов втрачені, відновлення сімейних стосунків неможливо, а виходячи з цього - подальше збереження шлюбу не є доцільним та не відповідатиме інтересам обох сторін \~ \~ \~ \~Спору щодо поділу майна подружжя чи місця проживання дитини на теперішній час нема, дитина залишається проживати з матірю. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Приморського районного суду м. Одеси Бондар В.Я. Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси Бондар В.Я. від 12 червня 2018 року було відкрито провадження у справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. 10 липня 2018 року позивачем через канцелярію суду подана заява про розгляду справи за його відсутності, позивач вказує, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, строк на примирення просить не надавати у звязку із тривалою давністю припинення шлюбних відносин та неможливістю їх поновлення; наслідки подання цієї заяви, визначені частиною 5 статті 223 та іншими статтями Цивільного процесуального кодексу України, позивачу розяснені та зрозумілі. Також, 10 липня 2018 року засобами курєрського звязку (компанія ТОВ «Даймекс) надійшла заява від відповідача про визнання позову та розгляд справи за відсутності відповідача. В заяві відповідач вказує,що на теперішній час сімейні (подружні) відносини між сторонами припинені, почуття любові та взаємоповаги, притаманні подружжю, відсутні та їх відновлення не вбачається можливим. У звязку з цим відповідач позов про розірвання шлюбу визнає, цю заяву про та справу в цілому прошу розглянути за його відсутності. Наслідки подання цієї заяви, передбачені ЦПК України, відповідачу розяснені та зрозумілі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи, що від позивача та відповідача надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, а також у звязку з тим, що позивач підтримує позовні вимоги, а відповідач позов визнав, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності належним чином повідомленого позивача та належним чином повідомленого відповідача, на підставі наявних у суду матеріалів та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі з 28 жовтня 2010 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Красноградського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №124. Дошлюбне прізвище позивачки [PERSON] . Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з матір`ю та після розірвання шлюбу буде проживати з нею. Позивачка просить суд розірвати шлюб з відповідачем через несумісність поглядів на сімейне життя, через що в сім`ї виникали часті сварки і конфлікти, що призвело до розпаду сім`ї. Подружніх відносин вони не підтримують і проживають окремо з вересня 2020 року. Вважає, що за таких обставин збереження шлюбу суперечить їх інтересам та унеможливлює примирення з відповідачем. Від позивачки [PERSON] 22.03.2021 року надійшла до суду заява, в якій вона позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, а справу розглянути без її участі. Від відповідача [PERSON] 22.03.2021 надійшла до суду заява, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позов визнає. Враховуючи те, що сторони про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому порядку, та від них надійшли письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі за наявними у справі доказами на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюючи фіксування судового процесу. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається з матеріалів справи, сторони сімейні стосунки не підтримують, вони проживають окремо з вересня 2019 року, сім`я фактично розпалася, подальше спільне життя суперечить їх інтересам, розірвання шлюбу не суперечить їх інтересам, а примирення між ними неможливе. В матеріалах справи на підтвердження позову є свідоцтво про шлюб між сторонами (а.с. 5) та копія свідоцтва про народження дитини (а.с. 4). На час розгляду справи спору щодо поділу майна сторони не мають.Таким чином, є усі підстави для задоволення позовних вимог, оскільки будь-яких заперечень щодо розірвання шлюбу відповідач не надав після закінчення строку для примирення. На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За клопотанням позивачки після розірвання шлюбу її прізвище слід залишити [PERSON] . Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі з 28 квітня 2007 року, шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м.Одеси, про що зроблено відповідний запис в Книзі реєстрації актів про одруження, актовий запис №314. Від даного шлюбу є дочка [PERSON], [INFO]. Позивачка у позовній заяві просить суд шлюб розірвати, посилаючись на те, що між нею та відповідачем виникла відчуженість, втрачено почуття любові й поваги. Відсутність порозуміння з усіх питань призвели до того, що вони стали чужими, у зв'язку із цим подружні й сімейні відносини не підтримують, шлюб носить формальний характер, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Майнового спору між сторонами немає, спору про місце мешкання дитини немає. Сторони дійшли згоди про місце проживання дитини. Примирення між ними неможливе. Позивачка до судового засідання надала заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, та вказав, що позов визнає у повному обсязі і не заперечує проти проживання дитини з матір'ю. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи її відсутності. Враховуючи, що від позивачки та відповідача надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, а також у зв'язку з тим, що позивачка підтримує позовні вимоги, а відповідач позов визнав, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності належним чином повідомленої позивачки та належним чином повідомленого відповідача, за наявними в ній матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У судовому засіданні встановлено, що сім'я розпалася остаточно, і шлюб носить формальний характер. Подальше сумісне проживання суперечить їх інтересам, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі з 28 квітня 2007 року. Шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у місті Севастополі, про що складено відповідний актовий запис за № 360. Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, родина фактично розпалася, вони з чоловіком не націлені на збереження шлюбу в подальшому, моральна атмосфера в родині не характеризується, як така, що відповідає її інтересам. Дітей вони не мають, однак, відповідач не надає згоди на розірвання шлюбу за взаємною згодою органами РАЦС. Переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі, просить шлюб розірвати, заходи примирення подружжя не застосовувати. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Позивач надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся про розгляд справи належним чином. Відзиву на позовну заяву, а також будь-яких заяв та клопотань до суду не надав. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Статтею 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Враховуючи вимоги закону та обставини справи, суд дійшов висновку, що оскільки сторони припинили шлюбні відносини та разом не проживають, дітей віком до одного року не мають, за таких умов подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, а отже, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі з 28 квітня 2015 року. Шлюб зареєстрований Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис за № 314. Сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, родина фактично розпалася. [PERSON] тривалий час проживає окремо. В результатів розмов вони обоє прийшли до висновку, що розлучення - це єдиний вихід для них побудувати нове щасливе життя. На даний час шлюбні відносини фактично припинені, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі, просить шлюб розірвати, заходи примирення подружжя не застосовувати. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Позивач надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся про розгляд справи належним чином. Відзиву на позовну заяву, а також будь-яких заяв та клопотань до суду не надав. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Статтею 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Враховуючи вимоги закону та обставини справи, суд дійшов висновку, що оскільки сторони припинили шлюбні відносини та разом не проживають, дітей віком до одного року не мають, за таких умов подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, а отже, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі з 28 липня 2015 року. Шлюб зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Марганецького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що складено відповідний актовий запис № 110. Сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, у звязку з втратою почуття, взаємної поваги та любові, внаслідок чого їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам. З березня 2016 року вони проживають окремо. Переконана, що подальше спільне життя, примирення між нею та відповідачем, збереження сімї не можливо, просить шлюб розірвати. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягала, не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання двічі не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Будь-яких заяв чи клопотань від нього не надходило.\~\~ З урахуванням положень статті 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Статтею 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Враховуючи вимоги закону та обставини справи, суд дійшов висновку, що оскільки сторони припинили шлюбні відносини та разом не проживають, дітей віком до одного року не мають, за таких умов подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, а отже, позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене, на підставі статей 104, 105, 112-114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved