overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.11.2000 року, про що у книзі реєстрації про одруження [PERSON] сільською радою Хмельницького району зроблено відповідний актовий запис № 09. Мають дитину доньку [PERSON] [INFO]. [PERSON]. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їхнє сімейне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя. Просить шлюб розірвати. Позивач у судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Пояснив, що з квітня 2012 року сімейні стосунки між ними припинені, шлюб носить формальний характер. Відповідач у судове засідання не з`явилась надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечила. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.11.2000 року, про що у книзі реєстрації про одруження [PERSON] сільською радою Хмельницького району зроблено відповідний актовий запис № 09. Мають дитину доньку [PERSON] [INFO]. Сімейні стосунки припинені з квітня 2012 року. Спір про майно відсутній. Питання щодо утримання дитини вирішено. Суд приходить до висновку, що подальше сумісне сімейне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.11.2005 року. Від шлюбу мають сина - [PERSON], який народився [INFO], дочку [PERSON], яка народилася [INFO]. Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що між нею та відповідачем припинені шлюбно-сімейні відносини з причин різних поглядів на життя та сім»ю, що стало причиною втрати поваги один до одного, взаємних почуттів, а тому подальше збереження сім»ї суперечить їхнім із відповідачем інтересам, просила шлюб розірвати. Позивачка також послалася на те, що з червня 2017 року вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, примирення з відповідачем є неможливим, У судовому засіданні позивачка [PERSON] відсутня, подала до суду заяву про неможливість її явки у судове засідання, просила шлюб їх розірвати з зазначених нею у позовній заяві підстав. Відповідач у судове засідання не з»явився повторно, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, з будь-якими клопотаннями до суду не звертався. З огляду на викладене, врахувавши думку позивачки, суд визнав за можливе розглянути спаву за відсутності сторін, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у ній даних. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що сторони тривалий період часу, а саме з червня 2017 року не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Подальше перебування у шлюбі сторін у справі буде суперечити їхнім інтересам. Судом також встановлено, що після розірвання шлюбу діти сторін у справі залишаються проживати з матір»ю, остання не перешкоджає батьку спілкуватися з ними. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам дитини що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд вважає встановленим, що за зазначених вище обставин збереження сім′ї буде суперечити інтересам сторін у справі. Шлюб сторін існує формально і може бути розірваний. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.12.2002 р., про що [PERSON] міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області зроблено відповідний актовий запис №2082. Мають сина Василя [INFO]. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сімейні стосунки припинені. Спору про майно немає. Питання щодо утримання дитини вирішено. Просить шлюб розірвати. Позивач у судовому засіданні просив заяву задовольнити. Пояснив, що сімя розпалась з 30.04.2013 року та зберегти її неможливо. Спору про майно немає. Питання щодо утримання дитини вирішено. Відповідач у судове засідання не зявилась. Направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Просила позов задовольнити. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.12.2002 р., про що [PERSON] міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області зроблено відповідний актовий запис №2082. Мають сина Василя [INFO]. Сімейні стосунки припинені з 30.04.2013 року. Спір про майно відсутній. Питання щодо утримання дитини вирішено. Суд приходить до висновку, що подальше сумісне сімейне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.12.2007 р., про що у Книзі реєстрації шлюбів відділу реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області зроблено актовий запис № 3032. Мають доньку [PERSON], [INFO] [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їхнє сімейне життя не склалось, відповідач зловживає спиртними напоями, сімейні стосунки припинені з вересня 2015 року. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, пояснивши, що сім'я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, з вересня 2015 року сімейні стосунки припинені. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки. Суд приходить до висновку ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.12.2007 р., про що у Книзі реєстрації шлюбів відділу реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області зроблено актовий запис № 3032. Мають доньку [PERSON], [INFO] Сімейне життя не склалось, з вересня 2015 року сімейні стосунки припинені. Спору про майно немає. Суд приходить до висновку, що подальше сумісне сімейне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.12.2009 р., про що у книзі реєстрації шлюбів відділу реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області зроблено актовий запис № 2287. Від шлюбу дітей не мають. [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їхнє сімейне життя не склалось у зв'язку із різними поглядами на життя. З 30 листопада 2015 р. сімейні стосунки припинені. Спору про майно немає. Позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, пояснивши, що сім'я розпалась остаточно у листопаді 2015 року і зберегти її неможливо. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, пояснивши, що зберегти сім'ю неможливо. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.12.2009 р., про що у книзі реєстрації шлюбів відділу реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області зроблено актовий запис № 2287. Від шлюбу дітей не мають. Сімейне життя сторін не склалось у зв'язку із різними поглядами на життя та несумісністю характерів, сімейні стосунки припинені з листопада 2015 року. Суд приходить до висновку, що подальше сумісне сімейне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При таких обставинах позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 березня 2005 року, від якого мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] у позові просила шлюб з відповідачем [PERSON] розірвати, мотивуючи позовні вимоги тим, що вони з відповідачем припинили сімейно-шлюбні стосунки понад шість років тому і з зазначеного часу проживають окремо. Причиною стало нехтування відповідачем своїми обов»язками і як чоловіка, і як батька малолітньої дитини, що призвело і до втрати почуття кохання, тому вважає, що вживати будь-яких заходів для примирення та збереження шлюбу не є доцільним. Спору з приводу спільного майна подружжя немає, дитина залишиться проживати з нею. Судові витрати просила покласти на відповідача. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити із зазначених у позові підстав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явився, хоч викликався. Судова повістка йому вручена 11 березня 2015 року, про що свідчить повідомлення пошти, що є в справі, але відповідач про причини неявки суд не повідомив і про розгляд справи за його відсутності не просив, тому відповідно до ст.224 ЦПК України суд визнав можливим заочний розгляд справи, проти чого позивач [PERSON] не заперечувала. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про необхідність позовні вимоги задовольнити, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу за встановлених обставин, коли сімейно-шлюбні стосунки протягом тривалого часу між сторонами припинені, шлюб фактично носить формальний характер, сторони зберегти сім»ю не бажають, суперечитиме як інтересам сторін, так і інтересам їх малолітньої дитини. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати в розмірі 243 грн.60 коп. (а.с. 1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 березня 2005 року, який зареєстрований у виконкомі Новоамвросіївської селищної ради Амвросіївського району Донецької області, актовий запис № 3. Сторони мають трьох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO] і доньку [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою. Спору щодо розподілу майна немає. Дошлюбне прізвище позивачки [PERSON]. [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи, що сумісне життя з відповідачем не склалося у зв»язку з відсутністю взаємопорозуміння та поваги один до одного. Шлюбні відносини припинилися у березні 2010 року. Подальше проживання та збереження сім»ї позивач вважає неможливим. Просить розірвати шлюб. Спору щодо розподілу майна немає. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги, наполягає на їх задоволенні. Суду пояснила, що з 05 березня 2005 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, мають трьох неповнолітніх дітей, які проживають з нею. На утримання дітей відповідач не надає матеріальну допомогу, тому вона звернулася до суду із заявою про стягнення аліментів. Сім»я розпалася два роки тому з вини відповідача, який не бажав працювати та утримувати сім»ю. Він поїхав до своєї матері і на даний час проживає у неї. Помиритися з відповідачем та зберегти сім»ю вона не бажає. Вважає, що сім»я розпалася остаточно і просить розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище [PERSON]. Спору щодо розподілу майна немає. Неповнолітніх дітей просить залишити на виховання у неї. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явився, надав суду заяву, в котрій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає, згоден на розірвання шлюбу. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки сторони не бажають помиритися, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач згоден на розірвання шлюбу. За таких обставин, суд вважає, шлюб сторін потрібно розірвати. Після розірвання шлюбу позивачці залишити шлюбне прізвище [PERSON]. Неповнолітніх дітей сторін: доньку [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO] і доньку [PERSON], [INFO], залишити на виховання у позивачки [PERSON] На підставі ст.110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 вересня 1987 року,який зареєстрували у Вузлівській сільській раді Радехівського району Львівської області, згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER], актовий запис № 22. Від даного шлюбу мають двоє дітей: сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO] року народження. Позивач звернулась до суду з заявою в якій просять задовольнити позовні вимоги,тому що сім»я фактично не існує, спільне господарство не ведеться. Спору про утримання дитини відсутні, шлюб фактично припинено з березня 2012 року. Позивач в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з»явився, хочу була повідомлений належним чином, не попередив суд про причину неявки. Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України- у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 вересня 2010 року і мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вважаючи, що фактично шлюб існує формально і не бажаючи підтримувати подружні стосунки, позивач з позовом про розірвання шлюбу звернулася до суду. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилися. 28 травня 2014 року подали до суду заяви (а.с. 3, 10), у яких просили справу розглядати за їх відсутності, та про, відповідно, підтримання та визнання позовних вимог. Із тексту позовної заяви слідує, що сторони з 05 вересня 2010 року перебувають у зареєстрованому шлюбі і мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у них не склалось, в сім'ї постійно виникають безпідставні і безпричинні сварки і непорозуміння. Розглянувши справу в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити. Так, свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 5) стверджується, що сторони з 05 вересня 2010 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, а свідоцтвом про народження, - що мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.7). Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позивач у позовній заяві обґрунтувала свою вимогу про розірвання шлюбу, а відповідач визнав її та не заперечив проти розірвання шлюбу. Суд не вбачає підстав для надання сторонам строку на примирення, оскільки вважає їх рішення виваженим і перевіреним, що цей шлюб вичерпав своє значення для сторін, він не відповідає принципам встановленим законом і суспільством для такого союзу, а тому його необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про шлюб (а.с. 5), позивач при реєстрації шлюбу своє прізвище [PERSON] змінила на прізвище чоловіка [PERSON]. У позовній заяві позивач просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, отримане у шлюбі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 грудня 2014 року і мають спільну малолітню доньку. Вважаючи, що фактично шлюб існує формально і не бажаючи підтримувати подружні стосунки, позивач з позовом про розірвання шлюбу 17 квітня 2019 року звернулася до суду. Ухвалою від 18 квітня 2019 року (а.с. 11) відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Сторони у підготовче засідання не з`явилися, але подали заяви про його проведення без їх участі та про, відповідно, підтримання позову та його визнання (а.с. 17, 18). Враховуючи положення ч. 3 ст. 211, ч. 1 ст. 198 та ч. 3 ст. 200 ЦПК України, суд ухвалив за можливе підготовче засідання провести за відсутності сторін, а за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення у цій справі. Розглянувши справу, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити. Із свідоцтва про шлюб (а.с. 5) слідує, що сторони з 05 грудня 2014 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Свідоцтвом про народження (а.с. 7) доводиться, що подружжя має спільну малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Збереження шлюбу за відсутності згоди одного з подружжя вже є таким, що буде суперечити його інтересам, виходячи з положень ч. 1 ст. 24 СК України. Позивач обґрунтувала свою вимогу про розірвання шлюбу тим, що має з чоловіком різні погляди на подружнє життя, що налагодити з відповідачем нормальні стосунки не можливо, а відповідач визнав позов. Сторони заперечують можливість примирення, стверджують, що їх рішення уже перевірене часом і виважене. Враховуючи підставу для припинення шлюбу, суд вважає, що цей шлюб вичерпав своє значення для сторін, він не відповідає принципам, встановленим законом і суспільством для такого союзу, а тому його необхідно розірвати. Позивач просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, отримане у шлюбі. Така вимога відповідає ст. 113 СК України, а тому має бути задоволена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 лютого 2013 року і мають спільну малолітню дитину. Вважаючи, що фактично шлюб існує формально і не бажаючи підтримувати подружні стосунки, позивач з позовом про розірвання шлюбу 24 травня 2018 року звернулася до суду. Ухвалою від 24 травня 2018 року (а.с. 11) відкрито провадження у справі і призначено підготовче засідання. Сторони у підготовче засідання не з'явилися, подавши через канцелярію суду заяви про, відповідно, підтримання та визнання позовних вимог (а.с. 15, 16). З врахуванням положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судом ухвалено про проведення підготовчого засідання за відсутності сторін. Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд ухвалив за можливе на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення у цій справі. Розглянувши справу, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити. Із свідоцтва про шлюб (а.с. 6) слідує, що сторони з 05 лютого 2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, а свідоцтвом про народження (а.с. 7) стверджується, що вони мають спільну малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Збереження шлюбу за відсутності згоди одного з подружжя вже є таким, що буде суперечити його інтересам виходячи з положень ч. 1 ст. 24 СК України. Сторони у цій справі обоє не бажають збереження шлюбу. Позивач обґрунтувала причину для припинення шлюбу: різні характери, зловживання з боку відповідача алкоголем та його подружня зрада. Відповідача не спростував такі обставини. Враховуючи підставу для припинення шлюбу, суд вважає, що цей шлюб вичерпав своє значення для сторін, він не відповідає принципам, встановленим законом і суспільством для такого союзу, а тому його необхідно розірвати. У своїй письмовій заяві по суті справи (а.с. 16) відповідач просив відновити після розірвання шлюбу свої дошлюбне прізвище. Таке клопотання відповідає вимогам ст. 113 СК України, а тому має бути задоволено.

Outcome: approved