Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» (далі - ТОВ) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості в сумі 41 199,50 грн., посилаючись на те, що 08 квітня 2013 року Публічне акціонерне товариство «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» (далі - ПАТ) з однієї сторони, фізична особа [PERSON] з другої сторони, та Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АЛІКО УКРАЇНА» з третьої сторони уклали комплексний договір № 1/1370591 (далі - кредитний договір), відповідно до умов якого, п. 1.1. - банк надає позичальнику кредит в сумі 31 200 грн. строком на 36 місяців - з 08.04.2013 року до 07.04.2016 року, а позичальник сплачує платежі за кредитом щомісячно до 8 числа кожного місяця, згідно графіку погашення заборгованості за кредитним договором. Згідно з п. 1.3. кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує процентну винагороду щомісячно в розмірі 13 % річних за користування кредитом, починаючи з дня надання кредиту (дня списання кредитних коштів з позичкового рахунку позичальника) до моменту повного погашення заборгованості за цим договором; комісійну винагороду - щомісячно за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 1,8 % в місяць від суми кредиту зазначеної в п. 1.1. цього договору. Відповідач порушив умови кредитного договору тим, що станом на 13 січня 2014 року має прострочену заборгованість за кредитом в сумі 33 254,79 грн., в тому числі: 24 495,43 грн. - по тілу кредиту; 51,10 грн. - по процентам; 3 804,75 грн. - борг по тілу кредиту; 1 534,03 грн. - борг по відсотках; 561,60 грн. - по комісії; 2 807,88 грн. - по простроченій комісії. 27 березня 2013 року між ТОВ та ПАТ був укладений договір факторингу № 03/13, відповідно до п. 4. якого, право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимог, що складається з обов'язковим зазначенням інформації, що містяться в додатку № 4 до цього договору. Сторони погодили, що відступлення прав вимоги та підписання відповідних реєстрів прав вимог здійснюється відповідно до графіку, який зазначено в Додатку № 5 до цього договору. Так, відповідно до графіку відступлення права вимоги, 13 січня 2014 року ТОВ набуло право вимоги до боржника [PERSON] Крім того, відповідач має сплатити на користь ТОВ суму боргу з урахуванням індексу інфляції в сумі 3 857,66 грн., трьох процентів річних, нарахованих на суму заборгованості в розмірі 625,92 грн. та пені в сумі 3 461,23 грн. Просить суд стягнути з відповідача на його користь кредитну заборгованість на загальну суму 41 199,50 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 412 грн. Представник позивача Лебедєв Д.А. в судове засідання не з'явився, повідомивши суд про розгляд справи в його відсутність, та те, що він позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти стягнення з нього кредитної заборгованості за кредитним договором. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 08 квітня 2013 року між ПАТ, [PERSON] та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АЛІКО УКРАЇНА» був укладений комплексний договір № 1/1370591, відповідно до умов якого, банк надає позичальнику кредит в сумі 31 200 грн. строком на 36 місяців - з 08.04.2013 року до 07.04.2016 року, а позичальник зобов'язується сплачувати платежі за кредитом щомісячно до 8 числа кожного місяця (а.с.6); 27 березня 2013 року між ТОВ та ПАТ був укладений договір факторингу № 03/13, відповідно до умов якого сторони погодили, що право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимог, що складається з обов'язковим зазначенням інформації, що містяться в додатку № 4 до цього договору; відступлення прав вимоги та підписання відповідних реєстрів прав вимог здійснюється відповідно до графіку, який зазначено в Додатку № 5 до цього договору (а.с.14-17,22-23); відповідно до графіку відступлення права вимоги від 13 січня 2014 року ТОВ набуло право вимоги до боржника [PERSON] (а.с.25-26); згідно розрахунку позивача заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 41 199,50 грн., яка складається із: простроченої заборгованості за кредитом у сумі 33 254,79 грн., пені в сумі 3 461,23 грн., індексу інфляції в сумі 3 857,56 грн. та трьох процентів річних, нарахованих на суму заборгованості за кредитом в сумі 625,92 грн. (а.с.3); 14 липня 2014 року позивачем на адресу [PERSON] направлена вимогу про погашення кредитної заборгованості в сумі 33 254,79 грн. (а.с.32). Відповідно до п. 1.1. кредитного договору банк надає позичальнику кредит у сумі 31 200 грн. строком на 36 місяців. Позичальник сплачує платежі за кредитом щомісячно до 8 числа кожного місяця, згідно графіку погашення заборгованості за кредитним договором. Згідно з п. 1.3.1. кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує щомісячно процентну винагороду в розмірі 13 % річних за користування кредитом, починаючи з дня надання кредиту (дня списання кредитних коштів з позичкового рахунку позичальника) до моменту повного погашення заборгованості за цим договором. Відповідно до п. 1.3.2. кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує щомісячно комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборговавності в розмірі 1,8 % в місяць від суми кредиту, зазначеної в п.1.1. цього договору. Згідно п. 2.2. кредитного договору позичальник зобов'язаний сплачувати проценти у валюті кредиту, відповідно до розрахунків банку, щомісяця, в день повернення кредиту одночасно з погашеннмя заборгованості за кредитом (частиною кредиту) на рахунок погашення заборгованості. Відповідно до п. 3.1. кредитного договору у разі прострочення строку сплати поточної заборгованості за кредитом, процентами, комісійною винагородою, згідно умов договору, позичальник сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки від суми простроченої заборгованості за цим договором за кожний день прострочення платежу. У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Суд вважає, що відповідач (позичальник) неналежно виконував свої зобов'язання по кредитному договору, тим що своєчасно не погашав кредит, проценти та комісію, внаслідок чого у нього виникла заборгованість по кредитному договору перед позивачем в сумі 36 716,02 грн., в тому числі: 24 495,43 грн. - тіло кредиту, 51,10 грн. - проценти, 3 804,75 грн. - борг по тілу кредиту, 1 534,03 грн. - борг по відсотках, 561,60 грн. - комісія, 2 807,88 грн. - прострочена комісія та 3 461,23 грн. - пеня, що є підставою для стягнення вказаної заборгованості з відповідача на користь позивача в судовому порядку. Що стосується вимог позивача в частині інфляційних нарахувань за несвоєчасне повернення кредиту та 3% річних на прострочені платежі з повернення кредиту, то суд вважає, що вони не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки між сторонами виникли договірні відносини, які передбачають відповідальність сторін у разі прострочення позичальником виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків, комісій та можливих штрафних санкцій, то вимоги позивача про стягнення 3 % річних на прострочені платежі з повернення кредиту в сумі 625,92 грн. та інфляційних нарахувань за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 3 857,56 грн. в порядку, визначеному ч. 2 ст. 625 ЦК України, є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки позивач сплатив при подачі позовної заяви судовий збір в сумі 412 грн., а позовні вимоги задоволено частково на суму 36 716,02 грн. то з відповідача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в сумі 367,16 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial