Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» звернулось з позовом до [PERSON], [PERSON] про зняття арешту. Позовні вимоги мотивовані тим, що 04.10.2006 року [PERSON] (Третя особа, Позичальник) уклала з АКІБ «УкрСиббанк» кредитний договір № 11051291000. В забезпечення належного виконання зобов'язання за кредитним договором укладений Іпотечний договір від 04.10.2006 року (надалі - Іпотечний договір). За умовами договору [PERSON] передав в іпотеку АКІБ «УкрСиббанк» у якості забезпечення виконання Іпотекодавцем зобов'язань за Договором про надання споживчого кредиту № 11051291000 від 04.10.2006 року наступне нерухоме майно: ізольована квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] Обтяження згідно вищевказаного іпотечного договору відступлено TOB «Кей-Колект» та зареєстровано у Державному реєстрі іпотек. 11.06.2012 ПАТ «УкрСиббанк» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ», (далі - правонаступник Позивач) відповідно до Договору факторингу № 4 свої права вимоги за зобов'язаннями Відповідача по кредитному договору. 09.07.2015 року Позивачу при зверненні до нотаріуса стало відомо, що на майно Третьої особи, у тому числі на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки за Іпотечним договором від 04.10.2006 року, накладено арешт, а саме: - арешт на підставі ухвали Суворовського районного суду м. Одеси № 1527/2-5622/11, постановленої 26.01.2012 року. Позивач вважає, що він має переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна. Так положеннями ст. 1 ЗУ «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом, та відповідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», за якою у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. За змістом ч. 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ч. 7 ст. З Закону України «Про іпотеку», пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Отже, звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача- іпотекодержателя, який має переважне право перед іншими особами на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки. Згідно з ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» на підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. Задоволення прав чи вимог декількох обтяжувачів, на користь яких встановлено обтяження одного й того ж рухомого майна, здійснюється згідно пріоритетом, який визначається в порядку, встановленого цим Законом. Статтею 14 вказаного Закону, встановлено, що якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованим обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Отже, зважаючи на черговість реєстрації обтяжень, позивач як обтяжувач з вищим пріоритетом, встановленим ЗУ «Про іпотеку», володіє переважним та першочерговим правом на отримання задоволення своїх вимог щодо одного й того ж нерухомого майна. На підставі викладеного, позивач просив зняти арешт з квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на підставі ухвали Суворовського районного суду м. Одеси №1527/2-5622/11 від 26.01.2012 року. В судове засідання представники позивача не з'явились, однак згідно клопотання, яке є в матеріалах справи просили справу розглянути у їх відсутність та задовольнити позовні вимоги. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про розгляд справи неодноразово повідомлялись за місцем реєстрації, проте за даними адресами не проживають, у зв'язку з чим, на підставі ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважаються повідомленими про розгляд справи. На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні. Так судом встановлено, що 04.10.2006 року [PERSON] (Третя особа, Позичальник) уклала з АКІБ «УкрСиббанк» кредитний договір № 11051291000. В забезпечення належного виконання зобов'язання за кредитним договором укладений Іпотечний договір від 04.10.2006 року (надалі - Іпотечний договір). За умовами договору [PERSON] передав в іпотеку АКІБ «УкрСиббанк» у якості забезпечення виконання Іпотекодавцем зобов'язань за Договором про надання споживчого кредиту № 11051291000 від 04.10.2006 року наступне нерухоме майно: ізольована квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] Обтяження згідно вищевказаного іпотечного договору відступлено TOB «Кей- Колект» та зареєстровано у Державному реєстрі іпотек. 11.06.2012 ПАТ «УкрСиббанк» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ», (далі - правонаступник Позивач) відповідно до Договору факторингу № 4 свої права вимоги за зобов'язаннями Відповідача по кредитному договору. 09.07.2015 року Позивачу при зверненні до нотаріуса стало відомо, що на майно Третьої особи, у тому числі на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки за Іпотечним договором від 04.10.2006 року, накладено арешт, а саме: - арешт на підставі ухвали Суворовського районного суду м. Одеси № 1527/2-5622/11, постановленої 26.01.2012 року. Позивач вважає, що він має переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна. Так положеннями ст. 1 ЗУ «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом, та відповідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», за якою у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. За змістом ч. 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ч. 7 ст. З Закону України «Про іпотеку», пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Отже, звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача- іпотекодержателя, який має переважне право перед іншими особами на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки. Згідно з ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» на підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. Задоволення прав чи вимог декількох обтяжувачів, на користь яких встановлено обтяження одного й того ж рухомого майна, здійснюється згідно пріоритетом, який визначається в порядку, встановленого цим Законом. Статтею 14 вказаного Закону, встановлено, що якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованим обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Отже, зважаючи на черговість реєстрації обтяжень, позивач як обтяжувач з вищим пріоритетом, встановленим ЗУ «Про іпотеку», володіє переважним та першочерговим правом на отримання задоволення своїх вимог щодо одного й того ж нерухомого майна. Таким чином, суд дійшов до висновку про те, що на даний момент арешт з іпотечного майна ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» не був знятий, та вищезазначений арешт перешкоджає позивачу, як Іпотекодержателю реалізувати своє переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок іпотеки та у реалізації своїх прав, а таким чином позов ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved