Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

ТОВ «Запоріжгаз збут» звернулось з позовом до [PERSON] , вказавши, що відповідач проживає за адресою [ADDRESS] та користується природним газом. У зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] своїх зобов`язань зі сплати послуги за поставлений природний газ, за період з липня 2015 року по березень 2019 року включно утворилась заборгованість в загальній сумі 8295,88 гривень, яку позивач просить стягнути на свою користь разом з судовими витратами. Постановою колегії суддів Запорізького апеляційного суду від 12.06.2019 року задоволено апеляційну скаргу ТОВ «Запоріжгаз збут». Ухвалу судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11.04.2019 року про повернення позовної заяви у цій справі скасовано та справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. Відповідно до ч. 2-6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно ч. 3 ст. 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Ухвалою суду від 11.07.2019 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач у наданий судом строк та станом на 10.12.2019 року своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався, відзив на позов не подав, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку подано не було, будь-яких клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. В ході розгляду справи сторонами заяви чи клопотання не подавались. При вивченні матеріалів справи судом встановлено наступне. Відповідно до наданої позивачем довідки за адресою: [ADDRESS] позивачем у період часу з липня 2015 року по лютий 2017 року надавались послуги з постачання природного газу, вартість який за зазначений період становить 8896,28 гривень. За вказаний період часу надані послуги оплачувались частково, загальна сума оплат складає 2450 гривень. Тобто згідно наданого позивачем розрахунку заборгованість за надані послуги складає 6446,28 гривень. 24.01.2017 року протоколом №000081 щодо направлення засобу вимірювальної техніки на експертизу, газовий лічильник, розташований у в будинку [ADDRESS] направлено на експертизу. 02.02.2017 року за вказаною адресою надання послуг з газопостачання припинено, що підтверджено актом про припинення та відключення газопостачання. З довідки Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради вбачається, що за адресою: [ADDRESS] з 12.12.2012 року та станом на 01.07.2019 року зареєстрований проживаючим [PERSON] [INFO] . Судом не оцінюється наданий позивачем бланк типового договору, адже доказів того, що такий договір був укладений між сторонами, а відповідач у свою чергу погодився з його умовами, суду не надано. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до положень ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Статтею 1 п. 23 Закону України «Про ринок природного газу» № 329 від 09.04.2015 року надано визначення побутового споживача, яким є фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність. Споживач у свою чергу зобов`язаний, зокрема, забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів, що визначено ст. 13 Закону України № 329. На переконання суду наданими позивачем документами підтверджено надання за адресою: [ADDRESS] послуг з газопостачання, а відповідач, який зареєстрований проживаючим за вказаною адресою, є споживачем послуг та має обов?язок з оплати їх вартості. Водночас, позивачем не доведено будь-якими доказами розміру заборгованості, про стягнення якої заявлено вимогу, а саме 8295,88 гривень. З наданого позивачем розрахунку за період час з липня 2015 року по лютий 2017 року включно були надані послуги загальною вартістю 8896,28 гривень, а відповідачем за вказаний період часу оплачено 2450 гривень, тож сума заборгованості становить 6446,28 гривень. Доказів іншого позивачем суду не представлено. Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Запоріжгаз збут» є такими, що підлягають задоволенню частково. Також, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial