Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

СТОВ «Пальміра» звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON], ТОВ Гранекс-Черкаси про визнання недійсним договору оренди землі та визнання укладеною додаткової угоди. Свої позовні вимоги СТОВ «Пальміра» пояснює тим, що 09.12.2009 року між [PERSON] орендодавцем та ТОВ «Кропивна» (правонаступником якого є СТОВ «Пальміра») орендарем було укладено договір оренди землі. Предметом якого виступала земельна ділянка площею 2,53 гектара, строк дії договору оренди встановлювався з 01.01.2010 року по 31.12.2014 року. 17.12.2012 року сторонами договору було укладено додаткову угоду, серед умов якої було і те, що строк договору оренди земельної ділянки було визначено до 31.12.2016 року, а також, що після закінчення строку дії договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. 11.11.2016 року позивачем було направлено [PERSON] лист з повідомленням про намір поновити строк дії договору оренди. Однак [PERSON] було відмовлено у поновленні договору оренди земельної ділянки, натомість згідно відомостей у державному реєстрі речових прав 12.01.2017 року під № 18567888, ним було укладено договір оренди земельної ділянки із ТОВ «Гранекс-Черкаси». Дані дії відповідача [PERSON] СТОВ «Пальміра» вважає такими, що не відповідають вимогам ст. 33 Закону України «Про оренду землі», а саме: переговорний процес між позивачем і орендодавцем станом на 01.01.2017 року не завершився; ТОВ «Гранекс-Черкаси» надало значно гірші умови оренди ніж позивач; СТОВ «Пальміра» мало і має переважне право на поновлення договору оренди земельної ділянки. Зважаючи на викладене просило визнати недійсним договір оренди земельної ділянки зареєстрований у державному реєстрі речових прав № 18567888 від 12.01.2017 року та визнати укладеною, без підпису сторін , додаткову угоду до договору оренди землі від 09.12.2009 року, зареєстрованого 26.07.2010 року за № 041078400199, з моменту набрання чинності судового рішення на умовах визначених додатковою угодою, яка додавалася. Від ТОВ «Гранекс-Черкаси» надійшло заперечення, в якому позовні вимоги не визнані з мотивів того, що на момент укладення договору 01.01.2017 року земельна ділянка була вільною від будь-яких обтяжень майнового характеру; [PERSON] 22.11.2016 року було повідомлено позивача про відмову у поновленні договору оренди; договір між ТОВ «Гранекс Черкаси» та [PERSON] про оренду земельної ділянки від 01.01.2017 року укладався добровільно на засадах рівності і свободи договору; умови договору оренди були не гірші ніж у попереднього орендаря, так розмір орендної плати було встановлено 8% на відміну від СТОВ «Пальміра» - 5%. З 26.01.2017 року розмір орендної плати було підвищено до 9,5 %. пропозиція позивача про укладення додаткової угоди з 9,5 % орендної плати була надіслана [PERSON] лише 13.02.2017 року, тобто після укладення договору оренди з ТОВ «Гранекс - Черкаси»; про наявність оспорюваного договору оренди земельної ділянки позивачу було відомо ще 07.02.2017 року, з дати отримання листа від ТОВ «Гранекс - Черкаси» № 16 з переліком орендованих земельних ділянок, тому строк визначений ст. 33 Закону України «Про оренду землі» позивачем пропущений. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги повністю, представник відповідача [PERSON] [PERSON] та представники відповідача ТОВ «Гранекс-Черкаси» вимоги не визнали повністю з підстав наведених у запереченні. Суд, вислухавши доводи представників позивача та відповідачів, дослідивши матеріали справи встановив наступне. 09.12.2009 року між [PERSON], як орендодавцем, та ТОВ «Кропивна» (правонаступником якого є СТОВ «Пальміра»), як орендарем, укладено договір оренди землі, за яким земельна ділянка площею 2,53 гектари передавалася у оренду строком з 01.01.2010 року по 31.12.2014 року. Даний договір зареєстровано у Державному реєстрі земель 26.07.2010 року №041078400199. 17.12.2012 року між [PERSON], як орендодавцем, та СТОВ «Пальміра», як орендарем, укладено додаткову угоду до договору договір оренди землі від 09.12.2009 року, за яким земельна ділянка площею 2,53 гектари передавалася у оренду строком по 31.12.2016 року. Дана угода зареєстрована у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 7978443 від 04.12.2014 року. 11.11.2016 року СТОВ «Пальміра» направило [PERSON] лист у якому повідомлялося про намір скористатися переважним правом оренди земельної ділянки та було додано додаткову угоду до договору оренди землі (строком на 10 років з виплатою 7% орендної плати). Листом від 22.11.2017 року (отримано позивачем 30.11.2016 року) [PERSON] повідомив СТОВ «Пальміра» про небажання продовжувати договір оренди земельної ділянки, оскільки його не влаштовували розмір орендної плати та умови розрахунку у натуральній формі. Земельну ділянку просив повернути. 01.01.2017 року між [PERSON], як орендодавцем, та ТОВ «Гранекс - Черкаси», як орендарем, укладено договір оренди землі, за яким земельна ділянка площею 2,53 гектари передавалася у оренду строком на 10 років з виплатою 8 % орендної плати. Даний договір зареєстровано у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 18567888 від 12.01.2017 року. Наказом ТОВ «Гранекс - Черкаси» № 6-Г від 26.01.2017 року, було підвищено відсоткову ставку орендної плати у 2017 році до 9,5 % з орендодавцями, які мають земельну частку в адміністративних межах Кропивнянської сільської ради. Листом № 16 від 03.02.2017 року ТОВ «Гранекс» просило СТОВ «Пальмира» виділити земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва також було надано список орендованих земельних ділянок, серед яких і земельна ділянка [PERSON] Даний лист було отримано СТОВ «Пальміра»07.02.2017 року. Як ствердили представники ТОВ «Гранекс-Черкаси», і не заперечував представник СТОВ «Пальміра», між товариствами було проведено розподіл полів та відповідно до зареєстрованих ТОВ «Гранекс-Черкаси» угод виділено єдиний земельний масив у межах Кропивнянської сільської ради площею 450 га. Вирішуючи даний спір суд виходить з наступного. За частиною другою\~статті 792 ЦК України\~відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема\~ЗК України,\~Законом України «Про оренду землі». Правовою підставою набуття права орендного землекористування є укладення договору оренди земельної ділянки. За договором оренди земельної ділянки кожна із сторін наділяється певними правами і водночас на неї покладаються певні обов'язки. У\~статті 33 Закону України «Про оренду землі»\~встановлено переважне право орендаря, який належно виконував обов'язки відповідно до умов договору, на його поновлення після закінчення строку, на який було укладено договір.\~\~\~\~ Переважне право орендарів на поновлення договору оренди поширюється на випадки, коли земля знову передається в оренду. Так, частинами першою-п'ятою\~статті 33 цього Закону\~передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у встановлений цим договором строк, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Частинами 8,9 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» визначено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обовязковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді. Таким чином, відповідно до положень\~статті 33 Закону України «Про оренду землі» реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін. Також конструкція статті 33 Закону України «Про оренду землі» вказує на обмежені строки укладення додаткової угоди при реалізації переважного права на поновлення договору оренди землі, тим самим визначає часові межі узгодження сторонами істотних умов майбутнього договору, це місяць з моменту початку переговорів (узгодження), але не більше ніж до спливу строку договору оренди землі. У даній справі позивач не в повній мірі дотримався всіх процедур передбачених статтею 33 Закону України «Про оренду землі», так ним було листом від 11.11.2016 року повідомлено орендодавця про намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк, належним чином, натомість орендодавцем листом від 22.11.2016 року, було повідомлено про наявність заперечень та відмову продовжити договір оренди. Отримавши 30.11.2016 року повідомлення орендодавця, СТОВ «Пальміра» лише 08.02.2017 року направило [PERSON] лист у якому повідомлялося про врахування відмови у поновленні договору оренди землі і про намір скористатися переважним правом оренди земельної ділянки, та було додано додаткову угоду до договору оренди землі (строком на 10 років з виплатою 9,5% орендної плати). Таким чином, СТОВ «Пальміра» в місячний строк, з моменту початку переговорів (узгодження) з орендодавцем істотних щодо умов майбутнього договору оренди земельної ділянки, не досягло згоди з орендодавцем. Натомість лист з новими умовами договору було надіслано орендодавцю лише 08.02.2017 року, після спливу більш, як двох місяців з моменту отримання листа [PERSON], та після місячного терміну закінчення попереднього договору оренди землі (31.12.2016 року). Доказів оскарження, та наявності судового рішення, щодо відмови, а також наявного зволікання в укладенні додаткової угоди зі сторони [PERSON] СТОВ «Пальміра» не надано. Також не знайшли підтвердження доводи позивача про те, що оскаржуваний договір оренди укладений на гірших умовах ніж було запропоновано позивачем, оскільки в листі СТОВ «Пальміра» від 11.11.2016 року орендна плата була запропонована у розмірі 7%, натомість укладений договір оренди з ТОВ «Гранекс-Черкаси» містить 8% орендної плати. Посилання позивача на правову позицію Верхового Суду України, викладену у постанові по справі № 6-219цс 14 від 25.02.2015 року не є вірним, оскільки там міститься висновок при відмінних обставинах справи орендарем було надіслано пропозицію про поновлення договору оренди землі; орендодавцем у встановлений строк не було надіслано відмову у поновленні договору на новий строк; укладення орендодавцем договору оренди з іншим орендарем на таких самих умовах, які запропоновані попереднім орендарем. Натомість судом враховується правова позиція, яка висловлена у постанові Верховного Суду України по справі № 62027цс15 від 13.04.2016 року, згідно якої недотримання процедури поновлення строку дії договору оренди землі, встановленою ст. 33 Закону України «Про оренду землі», тягне за собою втрату у орендаря переважного права на поновлення договору оренди землі на новий строк. За вказаних обставин, підстави для визнання договору оренди земліукладеного між [PERSON] та ТОВ «Гранекс-Черкас» та зареєстрованого у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 18567888 від 12.01.2017 року відсутні.

Outcome: dismissed