Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» звернулось до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якому, після уточнення позовних вимог, просить визнати протиправними дії [PERSON] при поданні заяв на реєстрацію місця проживання [PERSON] [INFO]. у нерухомому майні яке є предметом іпотеки, а саме у квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та відновити становище яке існувало до порушення; скасувати реєстрацію місця проживання [PERSON] [INFO]. у нерухомому майні яке є предметом іпотеки, а саме у квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обгрунтовані тим, що, на думку позивача, [PERSON] подаючи заяви на реєстрацію місця проживання [PERSON] у нерухомому майні яке є предметом іпотеки, а саме у квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] свідомо порушила умови Іпотечного Договору від 03.10.2006р., посвідчений Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ситніковою ІО.Д. за реєстровим номером 4089, а також ст.9,10 Закону України «Про Іпотеку», ст. 628 Цивільного Кодексу України. Так як, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №985 від 28 липня 2004 р. «Про затвердження зразків документів, необхідних для реєстрації місця проживання в Україні» заповнюючи графу «Підстава для реєстрації місця проживання» заяви про реєстрацію місця проживання Іпотекодавець повинен був вказати зазначений вище договір іпотеки, оскільки реєстрація місця проживання особи в квартирі тісно пов`язана з правом на володіння та користування такою квартирою яке було обмежене договором іпотеки. Ухвалою суду від 09.07.2021 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін з призначенням судового засідання на 01.11.2021 року. 01.11.2021 року у зв`язку з неявкою сторін, судове засідання відкладено на 07.12.2021 року. У судовому засіданні 07.12.2021 року представник відповідача позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Представник позивача просив провести судове засідання за його відсутності. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи, заслухавши пояснення представника відповідача приходить до наступного. Судом встановлено, що 03.10.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є Акціонерне товариство «УкрСиббанк») та [PERSON] був укладений Договір про надання споживчого кредиту № 11050393000, за умовами якого, [PERSON] було надано кредит (грошові кошти) в іноземній валюті у сумі 160 000,00 доларів США з відсотковою ставкою 10,3% річних. В забезпечення виконання зобов`язань за вищезазначеним Кредитним договором був укладений Іпотечний Договір від 03.10.2006 р., посвідчений Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ситніковою Ю.Д. за реєстровим номером 4089, за умовами якого в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме: квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 03.10.2006 р. також було накладено заборону (Реєстраційний номер обтяження: 10342124) та іпотеку на нерухоме майно, а саме на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 12.12.2011 року між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» були укладені Договір факторингу №1 та Договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки, посвідчений Саєнко Е.В., приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області, 12.12.2011 року за реєстровим №5207-5208, згідно яких право вимоги за вищевказаним Кредитним договором та Договором іпотеки перейшло до ТОВ «КЕЙ- КОЛЕКТ». Згідно Відомостей про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні №П1-112664-ю/л в квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано дві особи, а саме: [PERSON] 1979 р.н. (зареєстрована з 14.07.2008 року) та [PERSON] [INFO]. (зареєстрована з 14.07.2008 року), тобто зареєстровані вже після укладення Договору Іпотеки. В п. 2.4.9. Іпотечного Договору від 03.10.2006 р., посвідчений Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ситніковою Ю.Д. за реєстровим номером 4089, [PERSON] , як Іпотекодавець зобов`язалась не надавати дозвіл на реєстрацію в предметі іпотеки фізичних та юридичних осіб без згоди іпотекодержателя. Позивач зазначає, що ані АКІБ «УкрСиббанк» ані ТОВ «Кей-Колект» не надавало згоди на реєстрацію будь кого в іпотечному майні, а саме у квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Частиною першою статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із частиною першою статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З аналізу наведених норм процесуального та матеріального права можна дійти висновку, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Крім того, частиною першою статті 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно із частиною першою статті 317 ЦК України власнику майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності на нерухоме майно набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За приписами частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Водночас відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Отже, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. У зв`язку із цим, відповідно до статті 16 ЦК України вимоги про зняття особи з реєстрації за місцем проживання можливе лише при вирішенні спору про житлові права, проте відповідних вимог позивачем не заявлено. Отже, підстави для скасування реєстрації місця проживання [PERSON] [INFO]. у нерухомому майні яке є предметом іпотеки, а саме у квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] відсутні, а також позивачем обрано неналежний спосіб захисту. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.03.2021 року у справі № 161/7351/19. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed