Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

Тернопільський міжрайонний прокурор з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в інтересах держави в особі позивачів - Тернопільського обласного управління лісового та мисливського господарства, державного підприємства «Тернопільське лісове господарство» (далі ДП «Тернопільське лісове господарство») звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання договору про довгострокове тимчасове користування лісовою ділянкою та її повернення. В обґрунтування вказаних вимог зазначає, що 06 вересня 2013 року між [PERSON] та ДП «Тернопільське лісове господарство» було укладено договір про довгострокове тимчасове користування та акт прийому-передачі лісової ділянки площею 0,3290 га для рекреаційних цілей (організація місця відпочинку), що знаходиться у постійному користуванні Державного підприємства «Тернопільське лісове господарство» (квартал [NUMBER]) і розташована на території регіонального ландшафтного парку «Загребелля». Пунктом 5 цього договору передбачено, що умовами передачі вказаної лісової ділянки в довгострокове тимчасове користування є: використовувати лісову ділянку відповідно до заявленої мети з дотриманням вимог законодавства; не передавати лісову ділянку в тимчасове користування іншим особам; не проводити на лісовій ділянці капітального будівництва та рубок. Відповідач же в порушення цих умов договору, упродовж квітня-березня 2014 року допустив рубку дерев та викорчовування пнів на цій земельній ділянці. Крім того, 04 березня 2014 року, на цій ділянці за допомогою спеціальної техніки знято верхній родючий шар ґрунту площею 0,134 га для встановлення підпірної стіни та лотка для відводу поверхневих вод зі схилу. Вказані порушення позивач вважає такими, що дають право на розірвання зазначеного договору оренди та повернення земельної ділянки ДП «Тернопільське лісове господарство». У судовому засіданні прокурор вказані вимоги підтримав та просив їх задовольнити з мотивів, викладених у позовній заяві. Представник Тернопільського обласного управління лісового та мисливського господарства у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Представники ДП «Тернопільське лісове господарство», будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду у судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини таких дій та не надіславши на адресу суду заяви про розгляд справи за його відсутності, тому, на підставі ч. 2 ст. 77 ЦПК України, дану неявку суд розцінює як таку, що допущена без поважних причин і вважає, що розгляд справи слід провести без його участі на підставі наявних доказів. Відповідач у судове засідання не з'явився, забезпечивши явку свого представника - адвоката [PERSON], який проти задоволення позову заперечив, пославшись на його безпідставність та вказавши, що у діях відповідача відсутня вина у заподіянні шкоди позивачам. Окрім цього вони самі по собі не мають жодних претензій до [PERSON], а прокурор, виступаючи від їх імені, перебільшив свої повноваження. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов слід задовольнити з огляду на таке. Розпорядженням голови Тернопільської обласної державної адміністрації від 04 вересня 2013 року № 396-од відповідачу виділено лісову ділянку, площею 0,3290 га у довгострокове тимчасове користування терміном на 49 років для рекреаційних цілей (організація місця відпочинку), що знаходиться у постійному користуванні Державного підприємства «Тернопільське лісове господарство» (квартал [NUMBER]) та розташована на території регіонального ландшафтного парку «Загребелля». 06 вересня 2013 року між [PERSON] та ДП «Тернопільське лісове господарство» укладено договір на право довгострокового тимчасового користування вказаною лісовою ділянкою, а 18 вересня 2013 року складено акт приймання-передачі цього об'єкта. Пунктом 14 зазначеного договору передбачено, що умовами передачі лісової ділянки в довгострокове тимчасове користування є: · використовувати лісову ділянку відповідно до заявленої мети з дотриманням вимог законодавства; · не передавати лісову ділянку в тимчасове користування іншим особам; · не проводити на лісовій ділянці капітального будівництва та рубок. 01 серпня 2013 року [PERSON] та приватне підприємство «Креатор -Буд» (підрядник) уклали договір підряду № 01/08/13 на реконструкцію та капітальне будівництво. Предметом цього договору є зобов'язання підрядника виконати роботи з реконструкції нежитлового приміщення гаража з використанням в рекреаційних цілях і будівництвом елінгу та причалу на [ADDRESS] у м. Тернополі та здати в експлуатацію цей об'єкт у встановлений термін. Вказаний гараж та земельна ділянка під ним була виділена відповідачу у строкове платне користування рішенням Тернопільської міської ради від 06 червня 2013 року № 6/34/116, на підставі якого укладено договір оренди від 01 липня 2013 року. Як встановлено вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 липня 2014 року, котрий набрав законної сили, в процесі виконання умов вказаного договору від 01 серпня 2013 року на земельній ділянці площею 0,3290 га, яка розташована в Тернопільському лісництві, квадрат [NUMBER], урочище «Пронятин» Тернопільської області та примикає до об'єкта реконструкції - нежитлового приміщення гаража на [ADDRESS] у м. Тернополі, упродовж квітня - березня 2014 року, проведено рубку дерев та викорчовування пнів. Крім того, 04 березня 2014 року, на вищевказаній земельній ділянці за допомогою спеціальної техніки знято верхній родючий шар ґрунту площею 0,134 га для встановлення підпірної стіни та лотка для відводу поверхневих вод зі схилу. Відповідно до положенням «Про Тернопільський регіональний парк «Загребелля», визначеного розпорядженням міської адміністрації № 204 від 14 березня 1994 року», квартал [NUMBER], урочище «Пронятин» є природоохоронною рекреаційною установою місцевого значення, на якій заборонено рубку дерев та зняття верхнього родючого шару ґрунту. Дані обставини, в силу ч. 4 ст. 61 ЦПК України, доказуванню не підлягають. Таким чином, на земельній ділянці, яка надана у користування [PERSON] в порушення вимог ст. 20, 74 Лісового Кодексу України, ст. 9-1 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» та Правил використання корисних властивостей лісів, що затверджені наказом Міністерства аграрної політики та продовольства за № 502 від 14 серпня 2012 року та умов договору, без дозволу постійного лісокористувача ДП «Тернопільське лісове господарство», на спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об'єктів природно-заповідного фонду здійснено незаконну рубку дерев, викорчовування пнів та знято верхній родючий шар ґрунту площею 0,134 га. Відповідно до вимог ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Положеннями ст. 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. При цьому істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема в разі розірвання договору; припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. (ст.ст. 598, 653 Цивільного кодексу України) Зважаючи на те, що відповідачем договір про довгострокове тимчасове користування лісовою ділянкою був зареєстрований у встановленому законом порядку, відновити становище, яке існувало до порушення можливо лише шляхом розірвання даного договору та повернення земельної ділянки у користування ДП «Тернопільське лісове господарство». Посилання представника відповідача на відсутність у діях [PERSON] ознак вини у заподіянні шкоди позивачам визнані судом неспроможними, оскільки встановлено, що відповідач, уклавши договорі про довгострокове тимчасове користування лісовою ділянкою площею 0,3290 га, зобов'язувався не допускати її використовувати з порушенням вимог законодавства, а такий факт мав місце внаслідок чого було заподіяно шкоду державі. Судом залишені поза увагою і твердження адвоката [PERSON] про, те що при подачі позову прокурором було привласнено функції Тернопільського обласного управління лісового та мисливського господарства, державного підприємства «Тернопільське лісове господарство» і голови Тернопільської ОДА як єдиних суб'єктів котрі можуть звертатись до суду з вимогами про розірвання договору оренди лісової ділянки, площею 0.3290 га. з наступних міркувань. Рішенням Конституційного Суду України у справі № 3-рп/99 від 08 квітня 1999 року встановлено, що прокурор або його заступник самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, у чому полягає порушення інтересів держави та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Водночас, згідно із вказаним рішенням Конституційного Суду України, поняття «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах» означає, що це орган, на який державою покладено обов'язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави. Таким органом, відповідно до ст. ст. 6,7,13 та 143 Конституції України, може виступати орган державної влади чи місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади. Пунктом 4 цього ж рішення Конституційного Суду України передбачено, що інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в її діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств. Саме тому прокурором правомірно в якості позивача визначено Тернопільське обласне управління лісового та мисливського господарства та Державне підприємство «Тернопільське лісове господарство», як органів в особі держави, права та законні інтереси яких порушені [PERSON]

Outcome: approved