Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 02 вересня 2014 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис №1590 . Від сумісного життя неповнолітніх дітей немає. Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося. Відповідач постійно вживає спиртні напої , наносить велику шкоду матеріальному бюджету сім»ї, в результаті чого в сім»ї виникають сварки . Шлюбні відносини фактично припинені. Подальше сумісне життя та збереження сім'ї не можливе. В судове засідання позивач не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечувала проти розгляду справи у заочному порядку. Уточнила, що шлюбні відносини припинені з січня 2016 року. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. У відповідності до ст. ст. 224-226 ЦПК України, суд визнав можливим розглянути справу у відсутністі відповідача за наявними в матеріалах справи доказами в порядку заочного розгляду. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до п. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до п. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 02 вересня 2014 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис №1590 . Від сумісного життя неповнолітніх дітей немає. Шлюбні відносини припинили своє існування з січня 2016 року. Спільне господарство не ведеться. Спору з приводу розділу майна між сторонами не має. Відповідно до ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до вимог ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч. 3 ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. З огляду на викладені правові норми та позицію позивача щодо неможливості збереження сімейних стосунків, суд вважає, що перебування сторін у шлюбі носить формальний характер і приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати. Враховуючи викладене,

Outcome: approved