overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.11.2013 року.Від шлюбу народився син [PERSON],[INFO]. Позивачка звернулася до суду з позовом, просить стягнути аліменти на неповнолітню дитину в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дитини щомісяця до досягнення нею повноліття, так як відповідач матеріально сім'ю не підтримує та грошей на утримування неповнолітньої дитини не надає. Позивачка в судове засідання не зявилася,однак подала суду заяву у якій позов підтримала, просить його задоволити та справу розглянути у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву в якій вказує,що позов визнає ,не заперечує щодо його задоволення та просить розглянути справу у його відсутності. За таких обставин суд визнав можливим розглянути справу на підставі наявних у справі матеріалів у його відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає всебічному дослідженню обставин справи та винесенню судом законного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження дитини: [PERSON],[INFO] і він являється дитиною позивачки та відповідача (а.с.3) . Судом встановлено, що дитина на даний час проживає з матір'ю (а.с.9),а відповідач працює стропальником у ФОП [PERSON] (а.с.6) . Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач матеріально сім'ю не підтримує та грошей на утримування дитини не надає. Позивачка проживає з дитиною, які перебувають на її утриманні. Відповідач в даний час працює стропальником у ФОП [PERSON], на утриманні інших осіб не має, будь яких інших стягнень з нього суду не представив, а тому суд розцінює, що він спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини. Враховуючи викладене, суд вважає можливим стягнути в користь позивачки з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.12.2011 р., про що у книзі реєстрації шлюбів Ружичанської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області зроблено актовий запис № 12. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їхнє сімейне життя не склалось у звязку із несумісністю характерів та зловживанням відповідачем алкогольними напоями. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, пояснивши, що сімя розпалася остаточно і зберегти її неможливо, відповідач зловживає алкогольними напоями. З червня 2016 року сімейні стосунки припинені. Відповідач у судове засідання не зявився, повідомлений належним чином і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки. Суд приходить до висновку ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.12.2011 р., про що у книзі реєстрації шлюбів Ружичанської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області зроблено актовий запис № 12. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] Сімейне життя не склалось, з червня 2016 року сімейні стосунки припинені. Спору про майно немає. Суд приходить до висновку, що подальше сумісне сімейне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 вересня 2008 року. У шлюбі спільних дітей не мають. Вважаючи, що фактично шлюб існує формально і не бажаючи підтримувати подружні стосунки, позивач з позовом про розірвання шлюбу 24 травня 2018 року звернулася до суду. \~ \~ \~ \~Ухвалою від 30 травня 2018 року (а.с. 11) відкрито провадження у справі і призначено підготовче засідання. Позивач підготовче засідання не зявилася, заявивши у п. 2 позовної вимоги про розгляд справи за її відсутності (зворот а.с. 2). З урахуванням положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України та думки відповідача, судом ухвалено про розгляд справи в підготовчому засіданні за відсутності позивача. Відповідач у підготовчому засіданні заявив про визнання позовних вимог. Враховуючи таку обставину і те, що таке визнання позовних вимог відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд ухвалив за можливе на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення у цій справі. Відповідач пояснив, що поступово стосунки в сімї погіршувалися і призвели до повного припинення подружніх стосунків з березня цього року. Примирення між ними не може настати, бо він, зокрема, не має ніяких почуттів до позивача. Розглянувши справу, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити. \~ \~ \~ \~Із свідоцтва про шлюб (а.с. 6) слідує, що сторони з 19 вересня 2008 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Збереження шлюбу за відсутності згоди одного з подружжя вже є таким, що буде суперечити його інтересам виходячи з положень ч. 1 ст. 24 СК України. Позивач у позовній заяві обґрунтувала свою вимогу про розірвання шлюбу тим, що сторони мають різні характери і що фактично подружні стосунки уже припинені. Відповідач ствердив такі обставини. Враховуючи підставу для припинення шлюбу, суд вважає, що цей шлюб вичерпав своє значення для сторін, він не відповідає принципам, встановленим законом і суспільством для такого союзу, а тому його необхідно розірвати. У позовній заяві позивач просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, отримане у шлюбі. Така вимога відповідає ст. 113 СК України, а тому має бути задоволена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 вересня 2009 року і мають спільних малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Вважаючи, що шлюб зберігати є недоцільним, позивач з позовом про розірвання шлюбу звернувся до суду. Позичав [PERSON] у судове засідання не зявився. 28 травня 2014 року подав до суду заяву, у якій просив справу слухати у його відсутності та зазначив про підтримання позовних вимог (а.с. 14). Відповідач позовні вимоги визнала, про що зазначила у поданій нею заяві до суду від 28 травня 2014 року. Просила справу розглядати у її відсутності (а.с. 15). Із тексту позовної заяви та доданих до неї документів слідує, що сторони 19 вересня 2009 року зареєстрували шлюб і мають двох малолітніх дітей: дочку [PERSON] та сина [PERSON]. Спільне життя у подружжя не складається, оскільки у них різні погляди на життя та на вирішення проблем, які виникають у подружньому житті. Розглянувши справу в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити. Так, свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 4) стверджується, що сторони з 19 вересня 2009 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, а свідоцтвами про народження (а.с. 6, 7), - що мають спільних малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позивач обґрунтував свою вимогу про розірвання шлюбу, а відповідач визнала її та не заперечила проти розірвання шлюбу. Безпричинна неявка сторін до суду, а також беззаперечне, відповідно, підтримання та визнання позову на думку суду свідчить про байдужість подружжя до існування їх шлюбу. З огляду на це, суд не вбачає підстав для надання сторонам строку на примирення. Суд вважає, що цей шлюб вичерпав своє значення для сторін, він не відповідає принципам встановленим законом і суспільством для такого союзу, а тому його необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 вересня 2010 року і мають двох спільних малолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Вважаючи, що шлюб зберігати є недоцільним, позивач з позовом про розірвання шлюбу звернулася до суду. У судове засідання позивач не з'явилася, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 18). Із тексту позовної заяви слідує, що 19 вересня 2010 року сторони зареєстрували шлюб і мають двох спільних дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у подружжя не склалось через несумісність характерів, відповідач уже рік проживає окремо, не допомагає вести господарство, не приймає участі у вихованні дітей. Вважає, що подальше зберігання сім'ї є недоцільним та просить розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не з'явився. У заяві від 05.11.2014 року (а.с. 14) [PERSON] позовні вимоги визнав, не заперечив, щоб шлюб між ними було розірвано. Розглянувши справу в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити. Так, свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 5) стверджується, що сторони з 19 вересня 2010 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, а свідоцтвами про народження (а.с. 7, 13), - що мають спільних малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позивач обґрунтувала свою вимогу про розірвання шлюбу, а відповідач визнав її та не заперечив проти розірвання шлюбу. Підтримання та визнання позову сторонами на думку суду свідчить про байдужість подружжя до існування їх союзу. З огляду на це, суд не вбачає підстав для надання сторонам строку на примирення, оскільки вважає, що цей шлюб вичерпав своє значення для сторін, він не відповідає принципам, встановленим законом і суспільством для такого союзу, а тому його необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про шлюб (а.с. 5), позивач при реєстрації шлюбу своє прізвище [PERSON] змінила на прізвище чоловіка [PERSON]. У позовній заяві позивач просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, отримане у шлюбі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 липня 1986 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що спільне життя у них не склалось через нерозуміння один одного. Відповідач постійно вживає спиртні напої, на грунті чого вчиняє в сімї скандали. Сторони не ведуть спільного господарства, тривалий час проживають окремо. Позивачка вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу між сторонами неможливе. Позивачка також вважає, що примирення між ними неможливе, а наданий судом строк для при-мирення не дав позитивного результату, відповідач не робив спроб примиритися. У суді позивачка підтримала позовні вимоги, пояснивши, що розривати шлюб через органи РАЦС відповідач не бажає. У суд відповідач не зявився, не зазначив причини неявки, не подавав клопотань про відкладення розгляду справи, хоч належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Заслухавши позивачку, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Спільне життя у сторін не склалось через нерозуміння один одного, постійні конфлікти. . Відповідач постійно вживає спиртні напої, на грунті чого вчиняє в сімї скандали. Сторони не ведуть спільного господарства, тривалий час проживають окремо, позивачка заперечує надання строку для примирення, категорично наполягає на розірванні шлюбу.. Суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу між сторонами неможливе, шлюб носить формальний характер, а тому його необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище Вигорад. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 липня 2008 року і від спільного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивачка звернулася з позовом у суд про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, покликаючись, що спільне життя у них не склалось, так як між ними не було взаєморозуміння, постійно виникали сварки і конфлікти, відповідач не рахувався з її думками і відносився до неї зневажливо. За таких обставин подальше сумісне життя і збереження шлюбу є неможливим, а тому просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, покликаючись на мотиви такого та доповнила, що подружнє життя з відповідачем не склалося, він зраджував їй у подружній вірності, чому вони розійшлися і з січня 2017 року проживають окремо один від одного, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть та що вона втратила до відповідача хороші почуття і примирення між ними неможливе. Просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча належно був повідомлений про час та місце розгляду справи, причину неявки не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, оскільки матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Заслухавши пояснення позивачки та розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки між ними вже тривалий час немає взаєморозуміння, виникали сварки та суперечності і з січня 2017 року вони проживають окремо один від одного, не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, що свідчить про стійкість і тривалість конфлікту між ними. Суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, оскільки вони не проживають разом і не підтримують сімейних відносин вже тривалий час та що позивачка втратила до відповідача хороші почуття і помиритися з ним не бажає, а тому такий шлюб слід розірвати. На утриманні сторін залишаються неповнолітні діти. На підставі ст.ст.10, 60, 212, 215, 225, 226 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 листопада 1994року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що спільне життя у них не склалось через не порозуміння один до одного. Шлюбні відносини між ними фак-тично припиненні з жовтня 2013 року. На даний час відповідач має намір створити нову сі-м'ю, проживає з іншою жінкою. У сторін немає спільних інтересів, окрім їхніх дітей. Вони не мають бажання бути разом. Спільного господарства не ведуть. Подальше спільне прожи-вання та збереження шлюбу між ними неможливе. Позивачка вважає, що сім'я як така розпалалася, примирення та збереження шлюбу між ними неможливе. У суд позивачка направила заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність, під-тримала свої вимоги. У суд відповідач направив заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність, визнав свої вимоги. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Спільне життя у сторін не склалось через не порозуміння один до одного. Шлюбні відносини між ними фак-тично припиненні з жовтня 2013 року. На даний час відповідач має намір створити нову сі-м'ю, проживає з іншою жінкою. У сторін немає спільних інтересів, окрім їхніх дітей. Вони не мають бажання бути разом. Спільного господарства не ведуть. Подальше спільне прожи-вання та збереження шлюбу між ними неможливе. Суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу між сторонами не-можливе, шлюб носить формальний характер, а тому його необхідно розірвати. Неповнолітніх дітей на подальше виховання, на думку суду, необхідно залишити з [PERSON]. Після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище - [PERSON]. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 листопада 2005 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] у позові просила шлюб з відповідачем [PERSON] розірвати, мотивуючи позовні вимоги тим, що між ними виникали часті сварки, в ході яких вони ображали один одного, що призвело до втрати почуттів поваги та любові та до припинення сімейно-шлюбних стосунків. В даний час вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею, майнового спору немає. Також просила стягнути на її користь витрати по сплаті судового збору. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та пояснила, що сімейно-шлюбні стосунки з відповідачем припинені в лютому 2006 року, оскільки відповідач зловживав спиртними напоями. Син [PERSON] весь час проживав з нею і з нею залишиться проживати після розірвання шлюбу, аліменти на його утримання стягувати з відповідача не бажає. Вона тривалий час перебуває в фактичних шлюбних стосунках з іншим чоловіком, від якого вже має двох дітей: [PERSON] [INFO], та [PERSON], [INFO], у підтвердження чому надала для огляду посвідчення, яким підтверджується, що вона є багатодітною матір»ю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явився, хоч викликався, про що свідчить повідомлення про вручення йому 17 квітня 2014 року поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомив, про відкладення справи чи про розгляд справи за його відсутності не просив, тому відповідно до ст. 224 ЦПК України суд визнав можливим заочний розгляд справи, проти чого позивач не заперечувала. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про необхідність позовні вимоги задовольнити, так як збереження шлюбу за встановлених обставин, коли шлюб тривалий час носить формальний характер, позивач фактично має іншу сім»ю та двох народжених нею дітей від іншого чоловіка, суперечитиме як інтересам сторін, так і інтересам їхньої малолітньої дитини та інтересам малолітніх дітей, народжених позивачкою після припинення сімейно-шлюбних стосунків з відповідачем, що має суттєве значення. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею та документально підтверджені судові витрати в розмірі 243 грн.60 коп ( а.с. 1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 листопада 2013 року. Дітей в шлюбі не мають. З позовом до суду звернувся позивач в якому просить розірвати шлюб між ним та його дружиною [PERSON]. Сім'я фактично не існує, спільне господарство не ведеться, шлюб фактично припинено, почуття любові друг до друга відсутні. Позивач в судове засідання не з'явився, але надав до суду письмову заяву в якій просить розглянути справу без його участі. На задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явилася, але надала до суду письмову заяву в якій просить розглянути справу без її участі. Проти задоволенні позовних вимог не заперечує. Суд, вивчивши письмові заяви , про розірвання шлюбу, надані до суду сторонами і на поляганні на задоволенні позовних вимог, вивчивши матеріали позовної заяви, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 105 ч.3, 112, 113, 114 ч.2 СК України,

Outcome: approved