Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

Сутність заявленої до суду вимоги У листопаді 2021 року позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, який мотивувала тим, що 28 лютого 2020 року між нею та ТОВ «ГОУФІНГОУ», укладено договір № 3134203524/253706, право вимоги за яким відступлено до нового кредитора ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС ГРУП» відповідно до договору факторингу № 1-31/05/2021 від 31 травня 2021 року, відповідно до якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС ГРУП» набуло право нового кредитора до позичальника за кредитним договором, а у подальшому, між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС ГРУП» та ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» укладено договір № 1-03/06/2021 про відступлення прав вимоги від 03 червня 2021 року, відповідно до якого ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» набуло право нового кредитора до позичальника за кредитним договором, та відповідно до якого вона нібито отримала кредит в сумі 3500 грн. 00 коп. 15 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис, який зареєстрований у реєстрі за № 170101, на підставі якого з неї стягнуто на користь ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН», заборгованості за кредитним договором № 3134203524/253706 від 28 лютого 2020 року в сумі 13117 грн. 00 коп. Додатково зазначала, що зазначений виконавчий напис вчинено з порушенням законодавства, оскільки заборгованість позивачки перед відповідачем не є безспірною, про її наявність вона не була обізнана. Позивачка також зазначала, що в неї відсутні будь-які кредитні правовідносини з відповідачем, у зв`язку з чим вона не вбачає підстав для стягування з неї будь-яких коштів. 04 жовтня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Журид С.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження в межах виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. від 15 червня 2021 року. Позивачка зазначила, що вищевказаний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, оскільки вимоги стягувача є неправомірними (в частині розміру заборгованості), крім того, нотаріусом порушено процедуру вчинення виконавчого напису, зокрема, виконавчий напис був вчинений за відсутності письмової вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором та як наслідок недотримання вимоги закону щодо вчинення нотаріусом нотаріальних дій лише після спливу 30-ти днів з моменту надсилання такої вимоги; порушення процедури вчинення виконавчого напису; відсутності безспірного характеру заборгованості, як наслідок порушення ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем 15 червня 2021 року, зареєстрованому в реєстрі за № 170101, про стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» заборгованості за кредитним договором № 3134203524/253706 від 28 лютого 2020 року в сумі 13117 грн. 50 коп., стягнення з відповідача понесених нею судових витрат, які пов`язані з розглядом даної справи та витребування документів, які подавалися нотаріусу для здійснення виконавчого напису. Позиція представника позивача, відповідача по даній справі Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, просила розгляд справи проводити у її відсутності. Представник відповідача повторно в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений. Будучи обізнаним про розгляд справи судом, відповідач відзиву та жодних доказів не подав, а тому розгляд справи здійснений судом на підставі наявних доказів, що наявні в матеріалах справи. Третя особа приватний нотаріус Остапенко Є.М. в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений. Третя особа приватний виконавець Жирид С.М. в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений. Процесуальні дії суду у даній справі Ухвалою судді Липоводолинського районного суду Сумської області від 10 листопада 2021 року в даній справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 29 листопада 2021 року. 29 листопада 2021 року у зв`язку з неявкою відповідача розгляд справи відкладено до 13 грудня 2021 року. 13 грудня 2021 року спір вирішено по суті в заочному порядку за письмовою згодою позивачки. Установлені судом фактичні обставини справи Кредитного договору № 3134203524/253706 від 28 лютого 2020 року, укладеного між [PERSON] та первісним кредитором ТОВ «ГОУФІНГОУ та розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 3134203524/253706 від 28 лютого 2020 року перед новим кредитором ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» суду не надано. Докази направлення [PERSON] вимоги про виконання зобов`язання, а також отримання останньою такої вимоги відсутні. 15 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. з посиланням на статті 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1772, вчинено виконавчий напис про звернення стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором № 3134203524/253706 від 28 лютого 2020 року, укладеним із первісним кредитором ТОВ «ГОУФІНГОУ», право вимоги за яким відступлено до нового кредитора ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС ГРУП» відповідно до договору факторингу № 1-31/05/2021 від 31 травня 2021 року, відповідно до якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС ГРУП» набуло право нового кредитора до позичальника за кредитним договором, а у подальшому, між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС ГРУП» та ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» укладено договір № 1-03/06/2021 про відступлення прав вимоги від 03 червня 2021 року, відповідно до якого ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» набуло право нового кредитора до позичальника за кредитним договором. Строк платежу за кредитним договором № 3134203524/253706 від 28 лютого 2020 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 28 лютого 2020 року по 09 червня 2021 року. Сума заборгованості складає 11917 грн. 50 коп., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 3500 грн. 00 коп.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 8417 грн. 50 коп. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом стягнуто плату із стягувача, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягнення з боржника на користь стягувача становить 13117 грн. 50 коп. Правочин зареєстрований у реєстрі за № 170101 (а.с.10). Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Журид С.М. від 04 жовтня 2021 року відкрито виконавче провадження № 67014978 з виконання виконавчого напису № 170101, виданого 15 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» заборгованості у сумі 13117 грн. 50 коп., зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно, стягнути з боржника основну винагороду приватного виконавця у розмірі 1311 грн. 75 коп. (а.с.11, 14-15). Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Журид С.М. від 04 жовтня 2021 року визначено для боржника [PERSON] розмір мінімальних витрат виконавчого провадження по виконанню виконавчого напису № 170101, виданого 15 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» заборгованості у сумі 13117 грн. 50 коп., у розмірі 400 грн. (а.с.12). Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Журид С.М. від 04 жовтня 2021 року по виконанню виконавчого напису 170101, виданого 15 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» заборгованості у сумі 13117 грн. 50 коп., стягнуто з боржника [PERSON] основну винагороду у сумі 1311 грн. 75 коп. (а.с. 13). Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Журид С.М. від 04 жовтня 2021 року по виконанню виконавчого напису 170101, виданого 15 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» заборгованості у сумі 13117 грн. 50 коп., накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику [PERSON] в межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 14829 грн. 25 коп. (а.с.16, 4-15, 20-21). Ухвалою Липоводолинського районного суду Сумської області від 10 листопада 2021 року в порядку забезпечення цивільного позову зупинено стягнення у виконавчому провадженні № 67014978 за виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича від 15 червня 2021 року № 170101 про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» заборгованості в розмірі 13117 грн. 50 коп. до набрання рішенням суду законної сили у цивільній справі № 581/632/21 (а.с.25-27). Відповідачем не надано на ухвалу суду завірені належним чином копії документів, які подані приватному нотаріусу та стали підставою вчинення виконавчого напису, в тому числі і документи, які б підтверджували перехід права вимоги за вищенаведеним кредитним договором до ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН». Норми права, які підлягають застосуванню у даній справі Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Конституційний Суд України в своєму Рішенні від 01 липня 2020 року № 7-р(1)/2020 зазначив, що положення частини першої статті 88 Закону України «Про нотаріат», відповідно до яких нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між юридичними особами - не більше одного року, є чіткими, зрозумілими та однозначними, тобто таке нормативне регулювання виключає можливість довільного його трактування, тому застосування оспорюваних положень Закону особами (органами), діяльність яких ґрунтується на принципі верховенства права, жодним чином не призводить до протиправного позбавлення права власності. Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Згідно з ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст. ст. 1080, 1082 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Відповідно до ст. 1083 ЦК України, наступне відступлення фактором права грошової вимоги третій особі не допускається, якщо інше не встановлене договором факторингу. Якщо договором факторингу допускається наступне відступлення права грошової вимоги, воно здійснюється відповідно до положень глави 73 ЦК України. Висновки суду по суті заявленої вимоги Як вбачається із копій документів, відповідно до яких вчинено оскаржуваний виконавчий напис, підставою для вчинення виконавчого напису стали кредитний договір № 3134203524/253706 від 28 лютого 2020 року, та подані нотаріусу відомості стягувача про непогашення заборгованості боржником (а.с. 10). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». До цього, станом на 15 червня 2021 року, дату вчинення спірного виконавчого напису нотаріуса, чинне законодавство не передбачало умов та підстав для вчинення виконавчого напису при поданні оригіналу кредитного договору, викладеного в простій письмовій формі. У даному спорі приватний нотаріус вчинив виконавчий напис на підставі норми (п. 2 вищенаведеного Переліку), який рішенням суду визнано незаконною та нечинною. Учинення виконавчого напису на підставі нотаріально непосвідчених письмових договорів чинним законодавством станом на 15 червня 2021 року також не передбачалось. Таким чином, у момент вчинення виконавчого напису 15 червня 2021 року були відсутні правові підстави для його вчинення. Окрім цього, на думку суду, навіть у разі наявності правових підстав у відповідності до п.2 Переліку документів, за яких стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 для вчинення виконавчого напису нотаріуса, то неможливість вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, визначеної у відповідності до виконавчого напису від 15 червня 2021 року була обумовлена й іншими обставинами, наведеним нижче. Згідно з правовим висновком, викладеним у постановах Верховного Суду України від 05 червня 2017 року у справі №6-887цс17 та в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц, у пункті 34 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Учинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, шляхом надіслання стягувачем письмової вимоги до боржника про усунення порушень. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Учинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Із урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Наведена норма закону спрямована на фактичне повідомлення боржника, аби надати йому можливість усунути порушення, і цим запобігти зверненню стягнення на його майно. Тому повідомлення боржника слід вважати здійсненим належним чином за умови, що він одержав або мав одержати повідомлення, але не одержав його з власної вини. Доказом належного здійснення повідомлення може бути, зокрема, повідомлення про вручення поштового відправлення з описом вкладення. Отже, безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Відповідач свої вимоги щодо заборгованості [PERSON] за кредитним договором обґрунтовує виключно договорами відступлення прав вимог, які у свою чергу не містять інформації про нарахування саме такої суми, її складових, даних про внесення відповідачем платежів та строку розрахунку заборгованості, а фактично є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може бути доказом безспірності розміру грошових вимог відповідача до позивача. Проте у матеріалах справи відсутні письмові докази укладення між позивачем та ТОВ «ГОУФІНГОУ» самого кредитного договору № 3134203524/253706 від 28 лютого 2020 року, а також договору факторингу № 1-31/05/2021 від 31 травня 2021 року право вимоги за яким відступлено до нового кредитора ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС ГРУП» відповідно до якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС ГРУП» набуло право нового кредитора до позичальника за кредитним договором, договору № 1-03/06/2021 від 03 червня 2021 року про відступлення прав вимоги укладеного між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС ГРУП» та ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» відповідно до якого ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» набуло право нового кредитора до позичальника за кредитним договором, які б підтверджували право ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» стягувати борги, які виникли за участі ТОВ «ГОУФІНГОУ» та її боржника. Доказами, які можуть підтвердити наявність або відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені згідно з нормами ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та п. 2.1.1 Постанови НБУ «Про затвердження Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України» від 30 грудня 1998 року № 566, оскільки лише первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій та складені під час здійснення господарської операції - є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій. Проте, ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» не надало суду належним чином завірені копії документів, що подавалися приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису № 170101, а саме: первинних бухгалтерських документів стосовно видачі кредиту та його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки та інше), договори відступлення, тому не має підстав вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, а також суми відсотків, зазначені в виконавчому написі, є правильними. Доведеність наявної суми заборгованості за кредитним договором, є обов`язком стягувача, який у даній справі не довів суду належними та допустимими доказами її розмір. Із досліджених судом документів та змісту виконавчого напису достовірно не вбачається те, що дійсно на момент вчинення нотаріусом оскаржуваного виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, та що вищезазначена заборгованість складалася саме з такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування зазначених доводів позивача в цій частині. Із огляду на це, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Аналогічна правова позиція сформульована Великою Палатою Верховного Суду у справі № 826/20084/14 від 20 червня 2018 року. Із наданих позивачкою матеріалів вбачається подання для вчинення виконавчого напису непідписаного сторонами кредитного договору № 3134203524/253706 від 28 лютого 2020 року, викладеного у простій письмовій формі, без подання будь-яких претензій чи повідомлень-вимог про попередження боржника про заборгованість, умови та порядок її погашення із доказами направлення та вручення позивачці таких документів. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, не витребував від стягувача додаткових документів, вчинив виконавчий напис в порушення норм ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Також, на думку суду, порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису, так і порушення порядку повідомлення боржника про вимогу про усунення порушення є самостійними і достатніми підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, що також узгоджується з установленими у даній справі фактичними обставинами (аналогічні правові висновки сформульовані у п. 52 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 червня 2020 року по справі № 645/1979/15-ц (№ в ЄДРСР 90458929), у п. 92 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року по справі № 910/10374/17 (№ в ЄДРСР 100428590). Із огляду на вищевикладені доводи та установлені обставини справи, суд дійшов до висновку про вчинення оспорюваного виконавчого напису нотаріусом із порушенням чинного нотаріального законодавства, а тому його слід визнати таким, що не підлягає виконанню, в якості ефективно застосованого судом способу захисту порушеного права власності позивачки на належні їй грошові кошти. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню витрати, понесені позивачкою по оплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі лише 908 грн. за заявленою першою вимогою та судового збору за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 454 грн. 00 коп., які сукупно становлять 1362 грн. 00 коп.

Outcome: approved