Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

Сурсько-Литовська сільська рада, в інтересах дитини: [PERSON] [INFO], звернулась в суд з позовом про позбавлення батьківських прав батьків дитини - [PERSON], [PERSON] мотивуючи позов тим, що відповідачі [PERSON], [PERSON] є батьки малолітньої дитини [PERSON] [INFO]. [PERSON] власного життя не має, проживає в будинку своїх померлих батьків, спадщина не оформлена, мати [PERSON] та донька [PERSON] зареєстровані в будинку. Місце знаходження батька [PERSON] невідомо. Він ніколи не приймав участі у вихованні дитини, не надавав матеріальної допомоги. Сім'я [PERSON] відноситься до категорії неблагонадійних, відповідач [PERSON] зловживає спиртними напоями, неналежно веде домашнє господарство та не виконує свої батьківські обов'язки. Постійного місця роботи мати не має, достатньої уваги вихованню доньки не приділяє. В будинку незадовільні умови проживання, безлад, відсутність побутової техніки, відсутнє місце для приготування та зберігання їжі. Відносини між донькою та матір'ю напружені, дитина самовільно залишає домівку та по декілька днів не ночує вдома. 04 липня 2016 року [PERSON] зверталась до фахівців із соц. роботи з проханням помістити її до дитячого будинку. Враховуючи інтереси малолітньої дитини, 25 липня 2016 року на сесії Сурсько-Литовської сільської ради прийнято рішення «Відібрати неповнолітню [PERSON] у батьків [PERSON], [PERSON], влаштувати неповнолітню дитину до КЗ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Добре вдома» Дніпровського району, повідомити службу у справах дітей Дніпровської райдержадміністрації та прокуратуру Дніпровського району про відібрання дитини, у семиденний термін звернутися до суду з позовом про позбавлення батьківських прав», тому позивач в інтересах дитини звернувся до суду. Зазначені обставини підтверджують злісність невиконання батьківських обов'язків відповідачами відносно дитини, згідно з рішенням від 25 липня 2016 року позивач вважає доцільним позбавлення батьківських прав відповідачів відносно їх дитини. Посилаючись на вказані обставини, норми діючого законодавства просить задовольнити позов. В судовому засіданні представник позивача та прокурор не з'явились надавши до суду заяви позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просили позов задовольнити, прокурор заявив клопотання відповідно до ч.4 ст.17 Закону України «Про охорону дитинства» одночасно накласти заборону на відчуження нерухомого майна, в якому проживає дитина. Відповідачі [PERSON], [PERSON], в судове засідання не з'явились, про час та місце слухання справи повідомлялись, причини неявки суду не повідомили. Суд прийняв рішення про розгляд справи за їх відсутності. Представник третьої особи Служби у справах дітей Дніпропетровської райдержадміністрації у судове засідання також не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, позовні вимоги також підтримуючи. Розгляд справи проводиться в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України за відсутністю осіб, які беруть участь у справі без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих доказів, судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 11, записані [PERSON] та [PERSON]. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Факт ухилення відповідачів [PERSON], [PERSON], від виконання своїх батьківських обов'язків підтверджується в судовому засіданні матеріалами справи, а саме: рішенням №33 від 25 липня 2016 року Виконавчого комітету Сурсько-Литовської сільської ради Дніпропетровського району, Дніпропетровської області, актом обстеження житлово-побутових умов проживання дитини, від 28 липня 2016 року, з яких вбачається, що належні умови для життя та виховання дитини за адресою проживання її матері відсутні; мати та батько у вихованні дитини участі не приймає, вживає алкогольні напої, на звернення соціальних працівників не реагує. Згідно з п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» в якому наголошено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням №33 від 25 липня 2016 року на сесії Сурсько-Литовської сільської ради прийнято рішення «Щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON], [PERSON].», даний орган вважає доцільним позбавлення батьківських прав відповідачів відносно дитини [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що мати [PERSON], власного житла не має, проживають та зареєстровані з донькою у будинку померлих батьків, спадщина не прийнята. Місце знаходження батька дитини невідомо. При вирішенні даного позову судом враховуються вищезазначені обставини, особу відповідачів та їх ставлення до дитини, а тому суд вважає, що в судовому засіданні позовні вимоги знайшли своє підтвердження, обґрунтовані доказами і підлягають задоволенню. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вимоги ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України передбачають стягнення аліментів на дитину за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім того, відповідно до вимог ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» суд вважає за необхідне накласти заборону на відчуження нерухомого майна, а саме: на будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], з метою захисту майнових прав та інтересів дитини. На підставі викладеного і Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 164, 180, 183, 170, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved