Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.07.2012р. Від спільного подружнього життя у сторін народився син [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що з жовтня 2015 року їх відносини почали поступово погіршуватись. За час спільного проживання відповідач постійно створює конфлікти, в тому числі в присутності дитини, що негативно впливало на її розвиток. Відповідач не цікавиться інтересами сімї, не працював, виносив речі домашнього вжитку з дому на продаж, а гроші витрачав на свої потреби. Все це призвело до того, що вона втратила до відповідача почуття поваги та любові. За таких обставин, спільне життя стало нестерпним, а тому з 02.07.2016 року вона припинила шлюбні відносини з відповідачем та переїхала проживати з дитиною до своєї матері. З цього часу вони перестали вести спільне господарство. Примирення між ними неможливе, як і подальше спільне життя, оскільки вони не підтримують жодних стосунків. Подальші сімейні відносини будуть суперечити їх інтересам, так як вони стали, по суті, чужими людьми. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просить суд їх задоволити, пояснила, що відповідач перестав цікавитися нею і дитиною, почав вживати наркотики і продавав все їх майно, з 02.07.2016 року вони припинили спільне проживання. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив. Враховуючи, що відповідач не зявився в судове засідання, будучи належним чином повідомлений, і від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, а також зважаючи на позицію позивача, тому судом проведено заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про шлюб від 18.07.2012р., актовий запис №191 (серія 1-НМ №109088, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Калушу Калуського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області), [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 18 липня 2012 року. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «Семанишин». Згідно з свідоцтвом про народження серії І-НМ № 232487 від 17.05.2013 року сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Також, при вирішенні спірних правовідносин суд враховує положення ст. 51 Конституції України та ст.ст. 24, 56, 110, 113 СК України. Як розяснено в п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Дослідженими у судовому засіданні обставинами справи встановлено, що сторони тривалий час не проживають разом та не підтримують жодних стосунків, поновлення між ними стосунків неможливе, що вбачається з позиції позивача, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, тому, за наведених обставин, позовні вимоги підлягають до задоволення і шлюб слід розірвати. Понесені позивачем документально підтверджені судові витрати, а саме: сплачений судовий збір в розмірі 640,00 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 400,00 грн. (всього 1040,00 грн.), підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved