Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-14 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін та інших учасників справи. Позивач [PERSON] 21.04.2021 року звернувся у Стрийський міськрайонний суд Львівської області з позовною заявою (надійшла на адресу суду поштовим зв`язком 22.04.2021 року за вх. № 7871), в якій просить ухвалити рішення про встановлення факту постійного його проживання із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття після нього спадщини - [INFO] у [ADDRESS] . Позов обґрунтовано тим, що спадкодавцеві [PERSON] , який є батьком позивача, за життя належало право на земельну частку (пай) у землі, котра перебуває у колективній власності в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки у натурі (на місцевості), розташованої на території Дідушицької сільської ради Стрийського району Львівської області. [INFO] спадкодавець [PERSON] помер, заповіту за життя щодо розпорядження зазначеним правом на земельну частку (пай) не складав. На даний час у позивача як спадкоємця за законом першої черги є намір успадкувати зазначене право на земельну частку (пай) після смерті батька, у зв`язку з чим він звернувся до приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Львівської області західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Навальковської М.М.. Однак, при перевірці документів для можливості спадкування, нотаріусом виявлено, що позивач пропустив встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки відсутні відомості про його проживання на день смерті із спадкодавцем [PERSON] в одному житловому будинку, а тому є необхідність у встановленні факту його постійного проживання із батьком на день смерті останнього, так як саме позивач здійснював за ним догляд, а після смерті батька здійснив його поховання. За таких обставин, позивач за захистом своїх прав на спадкування належного батькові права на земельну частку (пай) був змушений звертатися до суду у порядку позовного провадження для встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки саме такий спосіб захисту вважає прийнятним у даному випадку. Відповідач у запропоновані судом строк та порядку відзиву на позовну заяву [PERSON] до нього про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини не подав. Заяви та клопотання учасників справи. 22.04.2021 року від позивача, одночасно із пред`явленням позовної заяви, поштовим зв`язком надійшла заява про виклик свідків. Інших заяв чи клопотань від учасників цієї справи до суду не надходило. Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали. Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Микитина В.Я. від 23.04.2021 року вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження. Визначено місце, дату та час підготовчого засідання у цій справі - приміщення Стрийського міськрайонного суду Львівської області, що по вул. Т. Шевченка, буд. 89, 18.05.2021 року о 10.00 год.. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області (головуючий - суддя Микитин В.Я.) від 18.05.2021 року підготовче провадження у цій справі закрито, а справу призначено до розгляду по суті. Визначено місце, дату та час судового засідання щодо розгляду цієї справи по суті - приміщення Стрийського міськрайонного суду Львівської області, що по вул. Т. Шевченка, буд. 89, 15.06.2021 року о 10.00 год.. Задоволено заву позивача про виклик свідків. Витребувано від Стрийської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) належно засвідчену копію спадкової справи після смерті спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] у с. Угільна Стрийського району Львівської області. Учасники справи належно та завчасно повідомлялись судом про місце, дату та час судового засідання по їх справі щодо її розгляду по суті, про що у справі наявні відповідні письмові підтвердження. У судове засідання щодо розгляду цієї справи по суті з`явилися позивач, уповноважена представниця відповідача - [PERSON] , а також свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] .. Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись. Усі заяви та клопотання були вирішені судом у встановленому порядку. Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке. Як закріплено у ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Згідно з пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру. У цьому пункті закріплене право на суд разом з правом на доступ до суду, тобто правом звертатися до суду з цивільними скаргами, що складають єдине ціле (див. рішення Європейського Суду з прав людини від 21.02.1975 року у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), заява № 4451/70, § 36). Згідно із статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У свою чергую, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України. Виходячи із наведених вище норм національного процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав [PERSON] за пред`явленими позовними вимогами цивільного характеру, та причетність до порушення таких його прав Стрийської міської ради Стрийського району Львівської області, встановив наступне. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин із оцінкою відповідних доказів. Судом встановлено, що [INFO] у віці 92 років у с. Угільна Стрийського району Львівської області помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим повторно виконавчим комітетом Дідушицької сільської ради Стрийського району Львівської області 14.05.2020 року у відповідності до актового запису № 14 від 18.04.2008 року (копія міститься у справі, а. с. 6). Як вбачається із свідоцтва про народження заявника серії [NUMBER] , виданим повторно виконавчим комітетом Дідушицької сільської ради Стрийського району Львівської області 12.06.2020 року у відповідності до актового запису № 8 від 30.01.1955 року (копія міститься у справі, а. с. 7), [PERSON] є батьком позивача. Судом встановлено, що позивач до дня смерті свого батько постійно проживав разом із ним у належному батькові житловому будинку, що по [ADDRESS] , про що свідчить довідка, видана Старостинським округом № 10 сіл Великі Дідушичі, Малі Дідушичі та Угільна Стрийської міської ради Стрийського району Львівської області 22.03.2021 року за вих. № 257 (копія мітиться у справі, а. с. 8). Цією ж довідкою стверджується, що позивач здійснював догляд за своїм батьком [PERSON] , який був людиною похилого віку, у період з 2005 року, і до дня його смерті, по [ADDRESS] , а також проводив обряд його поховання за власні кошти. Судом встановлено й те, що внаслідок смерті батька позивача - [PERSON] у с. Угільна Стрийського району Львівської області відкрилася спадщина за законом, до складу котрої увійшло право на земельну частку (пай) у землі, котра перебуває у колективній власності в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки у натурі (на місцевості), розташованої на території Дідушицької сільської ради Стрийського району Львівської області. Допитані у судовому засіданні в якості свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які проживають по сусідству із домоволодінням, у котрому до дня смерті проживав спадкодавець [PERSON] , надали суду показання, згідно з котрими позивач є сином зазначеного спадкодавця, який помер [INFO] у с. Угільна Стрийського району Львівської області, у своєму житловому будинку, а позивач орієнтовно з 2005 року здійснював догляд за своїм батьком, проживав разом з ним за вказаною адресою, вів з ним спільно господарство. З метою оформлення свої спадкових прав позивач 28.07.2020 року звернувся до приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Львівської області західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Навальковської М.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] . Проте, зазначена нотаріус відмовила позивачу у вчиненні зазначеної нотаріальної дії, мотивуючи пропуском ним шестимісячного терміну для прийняття спадщини, про що свідчить відповідна постанова від 28.07.2020 року за вих. № 45/02-14 (копія мітиться у справі, а. с. 9). Норми та джерела права, а також роз`яснення, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення, мотиви їх застосування. За загальним правилом, наведеним у ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування в Україні здійснюється за заповітом або за законом. За змістом ст. 1259 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. В силу ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Стаття 1297 ЦК України встановлює обов`язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Згідно ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для усіх органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на усій території України. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України вимоги про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у порядку окремого провадження. Чинним ЦПК України (ст. 315 ЦПК України) передбачено можливість захисту цивільного права чи інтересу шляхом встановлення фактів, що мають юридичне значення, а також наведено перелік фактів, які можуть бути встановлені судом. Такий перелік не є вичерпним, оскільки за змістом ч. 2 згаданої норми у судовому засіданні можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як роз`яснюється у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01.01.2004 року тощо. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах. Висновок суду за результатами розгляду справи. Незважаючи на те, що вимоги про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у порядку окремого провадження, суд вважав за доцільне розглядати вказану вище вимогу у порядку позовного провадження, так як вона нерозривно пов`язана із вирішенням спору про право, зокрема узаконення у подальшому права на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом, а відповідач станом на дату звернення до суду із такою позовною вимогою заперечував відповідний факт постійного проживання позивача із спадкодавцем на час відкриття спадщини. За встановлених у судовому засіданні обставин справи та перевірки доказів у їх сукупності та взаємозв`язку, а також беручи до уваги те, що факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, виходячи із наявності спору з цього приводу, може бути встановленим у порядку позовного провадження, виходячи також з інтересів позивачащодо захисту його права на спадкування, суд вважає за необхідне задовольнити пред`явлені позовні вимоги, зокрема встановити факт постійного проживання позивача із спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , на день його смерті, у [ADDRESS] . Ухвалене рішення суду про встановлення зазначеного факту має наслідком виникнення, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків позивача, зокрема буде служити підставою для реалізації ним свого права на спадкування за законом. Щодо розподілу судових витрат у справі. Розподіл судових витрат у справі, котрі полягають у сплаті позивачем судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із вимогою немайнового характеру у розмірі 908 грн. і підтверджуються квитанцією № 1577-15-025/С від 21.04.2021 року (оригінал наявний у справі, а. с. 1), слід здійснити у порядку, визначеному ст. 141 ЦПК України, та, з урахуванням відповідної позиції позивача, слід залишити за ним. Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, окрім як сплати судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду, матеріали цієї справи не містять.

Outcome: approved