Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

ТОВ «Дата [PERSON]» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши, що 30.09.2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата [PERSON]» укладено договір факторингу, 08.12.2014 року відповідно до Додаткової угоди № 2 та договору факторингу від 30.09.2014 року до переліку договорів, за якими відбулося відступлення прав вимоги, увійшов договір № 500418222 від 02.10.2013 року, укладений з [PERSON] Відповідно до умов кредитного договору [PERSON] був наданий кредит у розмірі 20672 грн. на строк з 02.10.2013 року до 03.10.2016 року. Відповідач зобовязався в порядку та на умовах, визначених договором, повертати кредит, сплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші платежі в строки та на умовах, передбачених договором та Додатком №1 до нього Графіком погашення кредиту. У разі невиконання чи неналежного виконання позичальником обовязків, встановлених договором, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати відсотків, а позичальник зобовязаний виконати зазначені зобовязання в порядку, встановленому умовами договору. На виконання умов договору відповідачу була направлена вимога про дострокове повернення кредиту, але вона дотепер не виконана, в результаті чого станом на 18.12.2015 року боржник має прострочену заборгованість у розмірі 34445,22 грн., з яких: 20213,72 грн. - заборгованість за кредитом; 5005,66 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом; 9225,84 грн. заборгованість по комісії. Тому позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та понесені ним судові витрати по справі. Представник позивача у судове засідання надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позов підтримав повністю, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу у відсутності відповідача на підставі ст.224 ЦПК України, заочно. Суд, дослідивши надані у справі докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Встановлено, що 30.09.2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата [PERSON]» укладено договір факторингу, 08.12.2014 року відповідно до Додаткової угоди № 2 та договору факторингу від 30.09.2014 року до переліку договорів, за якими відбулося відступлення прав вимоги, увійшов договір № 500418222 від 02.10.2013 року, укладений з [PERSON] Відповідно до п.п.2.1, 2.2, 2.3 кредитного договору [PERSON] був наданий кредит у розмірі 20672 грн. на строк з 02.10.2013 року до 03.10.2016 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмір 14,99% річних. Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобовязався в порядку та на умовах, визначених договором, повертати кредит, сплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші платежі в строки та на умовах, передбачених договором та Додатком №1 до нього Графіком погашення кредиту. У разі невиконання чи неналежного виконання позичальником обовязків, встановлених договором, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати відсотків, а позичальник зобовязаний виконати зазначені зобовязання в порядку, встановленому умовами договору. На виконання умов договору відповідачу 23.12.2015 року за вих. № 17/Д/500418222 була направлена вимога про дострокове повернення кредиту, але вона дотепер не виконана. Згідно розрахунку станом на 18.12.2015 року боржник має прострочену заборгованість у розмірі 34445,22 грн., з яких: 20213,72 грн. - заборгованість за кредитом; 5005,66 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом; 9225,84 грн. заборгованість по комісії. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) надає другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До теперішнього часу відповідач зобов'язання по поверненню боргу не виконав. Суд вважає, що оскільки відповідач порушив майнові права позивача, з нього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом у розмірі 34445,22 грн. Вирішуючи питання про судові витрати, суд стягує з відповідача на користь позивача у відшкодування оплати судового збору 1218 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved