Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-12 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» в особі представника Аветисян М.Р. звернулося до Ірпінського міського суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Відділ реєстрації місця проживання Бучанської міської ради, згідно з якою позивач просив суд: виселити відповідачів із квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві приватної власності ТОВ «Кей-Колект» та визнати відповідачів такими, що втратили право користування вище зазначеною квартирою із зняттям з реєстраційного обліку. Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно ст. 37 ЗУ «Про іпотеку» ТОВ «Кей-Колект» було оформлено право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Правовою підставою для реєстрації права власності ТОВ «Кей-Колект» на нерухоме майно, є відповідне застереження в п. 5 Договору іпотеки № 63792 від 18.09.2007 року, яке передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності па нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 21.10.2016 р. № 71119171, було зареєстровано право власності за ТОВ «Кей-Колект» на підставі рішення приватного нотаріуса Кобелєвої Алли Михайлівни, індексний номер: 28023686 від 01.02.2016 року, а саме квартиру за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, законним власником квартири є ТОВ «Кей-Колект». 20.10.2016 року позивачем, як законним власником, була здійснена спроба потратипи у власну квартиру, однак було виявлено, що в ній незаконно проживає [PERSON] (ІПН: [NUMBER] , [INFO] ). Згідно Довідки Ф-3 від 23.09.2016 року, в квартирі за адресою: [ADDRESS] , власником якої є ТОВ «Кей-Колект», зареєстрований відповідач [PERSON] . Такі дії відповідачів створюють перешкоди у здійснені законних прав власника, який не може вільно користуватись та розпоряджатися нерухомим майном. За вказаних обставин, а також посилаючись на положення ст. 40 ЗУ «Про іпотеку», ст. ст. 316, 317, 387, 391 ЦК України, ст. 109 ЖК України позивач звернувся до суду з цим позовом, який просив задовольнити у повному обсязі. 15.11.2016 року ухвалою судді Ірпінського міського суд Київської області Пархоменко О.В. було відкрито провадження у справі. 18.03.2019 року ухвалою судді Ірінського міського суду Пархоменко О.В. було задоволено клопотання представника позивача та залишено без розгляду позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Відділ реєстрації місця проживання Бучанської міської ради про виселення та припинення права користування із зняттям з реєстраційного обліку в частині позовних вимог про виселення із квартири, яка розташована за адресою [ADDRESS] , що належить на праві приватної власності ТОВ «Кей-Колект», [PERSON] та [PERSON] та в частині позовних вимог про припинення права користування із зняттям з реєстраційного обліку [PERSON] із квартири, яка розташована за адресою [ADDRESS] , що належить на праві приватної власності ТОВ «Кей-Колект». Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, на уточнених позовних вимогах наполягав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, раніше подавав до суду заяву, в якій визнав позовні вимоги в частині втрати права користування квартирою за адресою: [ADDRESS] , не заперечував проти ухвалення судом рішення за його відсутності. Представник третьої особи - начальник відділу реєстрації місця проживання Управління Центр надання адміністративних послуг Бучанської міської ради - Компанець О.Г. надіслав до суду заяву про розгляд даної справи без його участі. Суд, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, приходить до наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що 18.09.2007 року [PERSON] уклала договір з Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» кредитний договір № 11215334000. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між банком та [PERSON] було укладено договір іпотеки № 63792 від 18.09.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Прилипко В.В., відповідно до умов якого в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 13.02.2012 року Акціонерний комерційний інноваційний банк «Укрсиббанк» відступив Товариству з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» відповідно до договору факторингу № 2 від 13.02.2012 року та договору відступлення прав вимоги за договорами іпотеки № 649-650 від 13.02.2012 року, посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Саєнко Е.В., свої права вимоги до [PERSON] за зобов`язаннями по вище згаданими кредитному та іпотечному договорам. Так, згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували в момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 5 Іпотечного договору № 63792 від 18.09.2007 року, іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки в один із наступних способів, зокрема передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань в порядку встановленому ст. 37 Закону України «Про Іпотеку». Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 27.01.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу у м. Києві Кобелєвою А.М. на підставі договору іпотеки № 63792 від 18.09.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Прилипко В.В., було проведено державну реєстрацію права приватної власності за ТОВ «Кей-Колект» на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з повідомлення начальника відділу реєстрації місця проживання Управління центр надання адміністративних послуг Бучанської міської ради, що надійшло на адресу суду 20.03.2020 року, згідно картотеки реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] з 12.01.2011 року по теперішній час зареєстроване місце проживання [PERSON] , [INFO] . Відповідно до вимог ст.72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Виходячи з положень ст. 150 Житлового кодексу України та ст. 383 Цивільного кодексу України власник житла має право використовувати його для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Частиною 2 статті 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, при розгляді справ про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням необхідно розрізняти правовідносини, які виникають між власником та колишнім власником житла; і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї; колишніми членами його сім`ї; а також членами сім`ї колишнього власника житла. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає з 2016 року, не сплачує будь-які кошти за житлово-комунальні послуги, не веде з позивачем спільне господарство, вони не пов`язані спільним побутом, тобто підстав для продовження терміну зберігання за відповідачами права користування спірним житлом, передбачених ст. 71 ЖК України, немає. Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як передбачено у ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, відповідач втратив право на користування квартирою, що належить позивачу, отже є підстави визнати відповідача такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Щодо позовної вимоги про зняття з реєстраційного обліку відповідача в зазначеній квартирі слід зазначити наступне. Згідно до положень ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється відповідними органами реєстрації на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Отже, виходи з вище вказаної норми, суд не наділений повноваженнями щодо зняття з реєстраційного обліку відповідача, тому дана позовна вимога задоволенню не підлягає. Таким чином, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, а також врахувавши те, що відповідач не є власниками чи членом сім`ї власника спірної квартири, а позивач позбавлений можливості реалізувати своє право власності, суд приходить до висновку, що позов ТОВ «Кей-Колект» до [PERSON] про припинення права користування із зняттям з реєстраційного обліку підлягає частковому задоволенню. Крім того, в порядку, визначеному ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378 грн. 00 коп. пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial