Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі ТОВ) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 29 818,39 грн., посилаючись на те, що 20 листопада 2013 року між публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» (далі банк) та відповідачкою був укладений кредитний договір за № [NUMBER] (далі кредитний договір), відповідно до умов якого банк надав відповідачці кредит у сумі 25 000,00 грн. 15 вересня 2014 року між банком та ТОВ укладено договір факторингу, відповідно до якого банк відступив ТОВ право вимоги за кредитним договором № [NUMBER], укладеним з відповідачкою. Згідно п. 1.2.1. кредитного договору для придбання товару банк надає позичальнику споживчий кредит у відповідності до умов договору, а позичальник зобовязується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним договором та Додатком 1 «Графік платежів», що є невід'ємною частиною, а також виконувати інші умови договору. Пунктом 1.4.4. кредитного договору визначено, що проценти за користування кредитом після закінчення строку дії, визначеного цим договором пільгового періоду, сплачуються щомісячно одночасно з погашенням суми отриманого кредиту, виходячи з розміру процентної ставки, визначеної п. 1.1. даного договору. Згідно п. 1.4.5. кредитного договору за обслуговування кредиту позичальник щомісяця одночасно з погашенням суми кредиту і процентів сплачує комісію, розмір якої зазначений у графіку платежів. Однак в порушення умов кредитного договору відповідачка свої зобов'язання щодо повернення кредиту не виконує, в зв'язку з чим станом на 08 квітня 2015 року має заборгованість за кредитним договором на загальну суму 29 818,39 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом у сумі 24 305,21 грн., заборгованості по відсоткам у сумі 1,80 грн., заборгованості по комісії у сумі 5 511,38 грн. Просить суд стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за кредитним договором у сумі 29 818,39 грн. та судові витрати по сплаті судового збору у сумі 298,18 грн. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилася, повідомивши суд про розгляд справи в її відсутність та те, що вона позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, про час та місце розгляду справи двічі повідомлена судовою повісткою, направленою за місцем реєстрації. За згодою представника позивача суд виносить рішення на підставі наявних у справі доказів та в порядку, передбаченому ст. 224 ЦПК України. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 20 листопада 2013 року між банком та відповідачкою був укладений кредитний договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER], відповідно до умов якого, відповідачка отримала кредит у розмірі 25 000,00 грн. на строк 36 місяців (а.с.6-8); 15 вересня 2014 року між банком та ТОВ укладений договір факторингу, відповідно до умов якого банк відступив ТОВ право вимоги за кредитним договором № [NUMBER], укладеним з відповідачем, про що 20 вересня 2014 року ТОВ повідомило відповідачку (а.с.14,16-18); згідно розрахунку відповідачка станом на 08 квітня 2015 року має заборгованість за кредитним договором у сумі 29 818,39 грн., яка складається із: залишку заборгованості за кредитом у сумі 24 305,21 грн., відсотків за користування кредитом у сумі 1,80 грн., комісії у сумі 5 511,38 грн. (а.с.15). Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно п. 3.6. кредитного договору банк має право відступати повністю чи частково свої права вимоги за цим договором третій особі. Відповідно до п. 1.1. договору факторингу від 15 вересня 2014 року банк передає, а ТОВ приймає право грошової вимоги, що належить банку, і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між банком і боржниками, в розмірі портфеля заборгованості (а.с.16-18). 20 вересня 2014 року позивач направив відповідачці повідомлення про те, що він на підставі договору факторингу від 15 вересня 2014 року має право вимоги до неї за кредитним договором № [NUMBER] від 20 листопада 2013 року, відповідно до якого станом на дату відступлення розмір заборгованості відповідачки за кредитним договором становить 29 818,39 грн., із яких: 24 305,21 грн. сума простроченого кредиту, 5 513,18 грн. прострочені відсотки за користування кредитом (а.с.14). Суд вважає, що до позивача перейшло право вимоги заборгованості за кредитним договором на підставі договору факторингу, позивач повідомив відповідачку про отримання права вимоги заборгованості за кредитним договором (включаючи суму наданого кредиту, відсотки та комісію, нараховані за користування кредитом). Відповідно до п.п.1.1., 1.4.1. кредитного договору банк надає позичальнику споживчий кредит на придбання товарів та послуг, а позичальник зобовязується повернути суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобовязання встановлені кредитним договором протягом 36 місяців з моменту надання кредиту. Відповідно до п. 1.4.4. кредитного договору проценти за користування кредитом після закінчення строку дії визначеного цим договором пільгового періоду, сплачуються щомісячно одночасно з погашенням суми отриманого кредиту, виходячи з розміру процентної ставки, визначеної п. 1.1. даного договору. Розмір щомісячних процентів, належний до сплати, зазначений в графіку платежів. Відповідно до п. 1.4.5. кредитного договору за обслуговування кредиту позичальник щомісяця, після закінчення строку дії визначеного цим договором пільгового періоду одночасно з погашенням суми кредиту і процентами сплачує комісію, розмір якої зазначений в графіку платежів. Пунктом 1.1. кредитного договору передбачено нарахування процентів, виходячи із ставки 0,01% річних. Згідно п.п. 1.5.4., 1.5.5. кредитного договору в разі порушення позичальником строків або суми сплати будь-якого з щомісячних платежів, банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобовязань за кредитним договором. В цьому разі позичальнику рекомендованим листом надсилається вимога. Якщо банк на основі умов даного договору вимагає повернення споживчого кредиту, таке повернення здійснюється позичальником протягом тридцяти днів з дати одержання вимоги. Якщо протягом цього періоду позичальник усуне порушення умов договору, вимога банку втрачає чинність. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Суд вважає, що відповідачка неналежно виконувала свої зобовязання за кредитним договором, внаслідок чого у неї виникла заборгованість перед позивачем, який набув право вимоги, на загальну суму 29 818,39 грн., яка складається із заборгованості: по кредиту у сумі 24 305,21 грн., по відсоткам за користування кредитом у сумі 1,80 грн., по комісії у сумі 5 511,38 грн. та підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача у повному обємі. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач сплатив при подачі позовної заяви судовий збір у сумі 298,18 грн., який підлягає стягненню з відповідачки в повному обємі. На підставі викладеного та

Outcome: approved