Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-21 00:00:00

Сторони є батьками [PERSON], який 20 січня 2019 року досяг повноліття і продовжує навчання на 1 курсі денної форми навчання у Вінницькому національному медичному університеті імені [PERSON]. 1. Позиції позивача та відповідача. Позивач заявляє, що всі витрати по оплаті навчання, проживання, переїздів сина вона несе одноосібно, відповідач самоусунувся від виконання обовязку утримувати повнолітнього сина, який навчається. Вважає, що відповідач є фізично здоровим, працездатним, а тому здатен надавати їй на період навчання утримання в розмірі 5000 гривень. 25 лютого 2019 року [PERSON] подала до суду позов про стягнення з [PERSON] аліментів на період навчання сина у розмірі 5000 гривень щомісячно. Відповідач позовні вимоги визнав частково, про що подав відзив на позов (а.с. 24-25). Зокрема, заявляє, що на даний час впродовж тривалого періоду ніде не працює, має ІІІ групу інвалідності (а висновком експертної комісії, йому протипоказана праця, повязана з можливістю поранення очей); його доходи складаються лише з пенсії по інвалідності в розмірі 1497 гривень; на його утриманні перебуває малолітній син від другого шлюбу [PERSON], [INFO]. Просив визначити розмір аліментів за цим позовом в сумі тисяча гривень щомісячно. 2. Заяви (клопотання) учасників справи. Обидві сторони заявили клопотання про розгляд справи без їх участі (а.с. 3, зворот а.с. 24). 22 березня 2019 року позивач подала до суду заяву про зменшення позовних вимог з пяти тисяч гривень до тисячі гривень. 3. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 26 лютого 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду Мурованокуриловецьким районним судом, відкрито провадження у справі призначено підготовче засідання (а.с. 14). З урахуванням положень ч. 1 ст. 198 та ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін. Враховуючи обставину, що позивач зменшила позовну вимогу, відповідач визнав зменшений розмір позовної вимоги, і таке визнання позовних вимог відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд вважає за можливе на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення у цій справі. 4. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено на підставі свідоцтва про народження (а.с. 7) і визнається сторонами, що сторони є батьками [PERSON], який 20 січня 2019 року досяг повноліття. Повнолітній [PERSON] навчається на денній формі навчання за контрактом у Вінницькому національному медичному університеті ім. М.І. Драгоманова, що підтверджується довідкою № 42 від 15 лютого 2019 року (а.с. 10) та копією договору № 238ф (а.с. 8-9). Копією договору № 238 ф (а.с. 8-9) та копіями квитанцій про оплату навчання (а.с. 11) позивач довела, що лише вона несе витрати, повязані з продовженням навчання повнолітнім сином. Цю обставину не заперечив і відповідач. Є загальновідомим фактом, що, крім оплати навчання за договором, діти потребують коштів на придбання підручників, харчування, оплату житла, послуг звязку, Інтернету, проїзду з місця проживання до місця навчання. Відповідач у своєму відзиві на позов визнав і цю обставину. Після зменшення позивачем позовної вимоги, спірних правовідносин між сторонами справи нема. 5. Оцінка аргументів сторін. Суд визнає аргументи сторін спроможними та таким, що узгоджуються між собою та із наданими сторонами доказами про витрати на навчання сина та про можливість надання матеріальної допомоги відповідачем. 6.\~Норми права,\~які застосовує\~суд,\~мотиви їх\~застосування. За правилами частини першої\~статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів (пункт 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»):\~\~\~\~\~\~1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~23 років; \~2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; \~4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Крім того, суд враховує принцип диспозитивності цивільного процесу, закріплений у ст. 13 ЦПК України про розгляд справи судом на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках, а також процесуальний обовязок сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що передбачений ч. 1 ст. 81 ЦПК України. 7. Висновки суду. Суд враховує, що СК України\~виходить з принципу рівності прав та обов'язків батьків, зокрема, що відповідно до закону (ч. 1 ст. 199 СК України) брати участь у наданні матеріальної допомоги зобов'язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. Встановивши, що син сторін досяг повноліття, продовжує навчання, не отримує стипендію, перебуває на повному матеріальному забезпеченні матері, яка оплачує проживання у гуртожитку, забезпечує одягом, продуктами харчування та всіма необхідними для навчання знаряддями, суд враховує, що СК України\~виходить з принципу рівності прав та обов'язків батьків, зокрема, що відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов'язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина, а тому приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на користь повнолітнього сина на період до закінчення ним навчання у Вінницькому національному медичному університеті імені [PERSON]. Одночасно, суд вважає, що для забезпечення і дотримання прав та інтересів всіх учасників справи позов підлягає до часткового задоволення в частині визначення розміру аліментів. Так, відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182\~цього Кодексу. Судом встановлено, що відповідач отримує пенсію по інвалідності (а.с. 33), має на утриманні свого молодшого малолітнього сина (а.с. 28, 30, 31). В той же час, відповідач визнав позовну вимогу про стягнення з нього аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1000 гривень (а.с. 24-25), і таке визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому з врахуванням положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України зменшена позовна вимога підлягає до повного задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Позивач звернувся до суду з цим 25 лютого 2019 року. 7. Розподіл судових витрат. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України,). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір\~ від сплати судового збору звільняються позивачі за позовами про стягнення аліментів. Частиною 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, що\~ якщо\~ сторону на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Ставка судового збору за подання до суду фізичною особою\~ позовної заяви майнового характеру встановлена\~ у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 1 п. ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»). Тобто, станом на день розгляду справи в суді (ч. 3 ст. 3 ЦПК України), мінімальна ставка судового збору за позовами майнового характеру становить 768 гривень 40 копійок, а тому саме такий розмір судового збору слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved