Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-14 00:00:00

ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулось до суду з позовом про стягнення із [PERSON] заборгованості у сумі 4584.33 грн. Свої вимоги позивач мотивує тим, що рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 27.11.2012 року у справі № 2306/4151/12 за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором позовні вимоги задоволено у повному обсязі та стягнуто із [PERSON] на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» кошти в сумі 146141.49 грн. Дане рішення набрало законної сили 26.12.2012 року і станом на дату подання даного позову до суду рішення не виконано. За таких обставин, посилаючись на правову позицію Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 року У справі № 914/1033/17 ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулось до суду з позовом про стягнення 3% річних в сумі 12709.49 грн. та інфляційних витрат в сумі 32374.84 грн., у загальній сумі 45084.33 грн. Дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін на підставі ухвали Золотоніського міськрайонного суду від 03.09.2021 року. Ухвалою суду, яка направлена відповідачу в установленому порядку, останньому був наданий строк для подання заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також строк для подання відзиву на позов. Відповідач відзиву на позов, заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, чи клопотанням про розгляд справи за участю сторін до суду не направив. У своїх рішеннях Європейський суд наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. При цьому суд виходить з наступних підстав. На підставі рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 27.11.2012 року у справі № 2306/4151/12 за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором із [PERSON] на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» стягнуто кошти в сумі 146141.49 грн. за кредитним договором № 01015093331 від 09.10.2008 року, укладеним між ТОВ «Просто Фінанс» та [PERSON] . Судове рішення набрало законної сили 26.12.2012 року та на час подання позову до суду не виконане (про інші обставини відповідач суд не повідомив). Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За змістом ч. 1 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе за це відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Правовий аналіз положень ст.,ст. 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст. 625 цього кодексу, за час прострочення (постанова Верховного суду України від 26.04.2017 року у справі №918/329/16). У постанові від 10.04.2018 року у справі № 914/1033/17 Верховний Суд дійшов висновку, що у разі, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов`язання. Рішенням Європейського суду з прав людини від 11.01.2005 року у справі «Дубенко проти України» («Dubenko v. Ukraine») встановлено, що невиконання судового рішення на користь заявника понад три роки є втручанням у право заявника на мирне володіння своїм майном, яке закріплене у статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основних свобод. У Постанові Верховного Суду від 30.01.2019 року у справі за № №922/175/18 вказано, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальні боржника за прострочення грошового зобов`язання. Це є способом захисту майнового права та інтересу кредитора, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінених грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Відповідно до розрахунку заборгованості за Кредитним договором №01015093331 від 09 жовтня 2008 року за статтею 625 ЦК України (3% річних, інфляція) загальна заборгованість [PERSON] в період з 05.06.2018 року по 04.06.2021 року становить 45084,33 грн., що складається з наступного: 12709.49 грн. - 3% річних; 32374.84 грн. - інфляційні витрати. З огляду на те, що відповідачем не виконано рішення Золотоніського міськрайонного суду від 27.11.2012 року у справі №2306/4151/12 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Кредитні Ініціативи» заборгованості по кредитному договору №01015093331 від 09 жовтня 2008 року в сумі 146141.49 грн., він продовжує користуватися грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, чим порушує право стягувана на мирне володіння своїм майном, отже позивач має право на отримання суми боргу з урахуванням рівня інфляції та 3% річних за увесь час прострочення. За таких обставин суд задовольняє позовні вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» у повному обсязі. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача в порядку, передбаченому ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved