Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

ТзОВ «Вендор-Фінанс» в особі директора Боднар О.В. звернулося до суду з позовом, в якому просили стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість по договору про надання фінансового кредиту № КА01-00243 від 19.06.2018 року в розмірі 11 889,37 грн., а також судові витрати по справі. Свої вимоги мотивували тим, що 19.06.2018 року [PERSON] отримала кредит по договору про надання фінансового кредиту № КА01-00243 в сумі 5 000,00 грн. з кінцевим терміном повернення коштів 11.12.2019 року. Відповідачка забов`язувалась здійснювати погашення кредиту та процентів щомісячно єдиним платежем в розмірі 903,53 грн. Однак, [PERSON] свої зобов`язання за договором не виконала, у встановлений договором строк обов`язкові платежі не вносила і станом на 01.12.2020 року її борг по даному договору складає 11 889,37 грн., з них: 4 857,14 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 6 982,23 грн. - заборгованість по процентах та 50,00 грн. - штрафні санкції. На неодноразові попередження про необхідність повернення боргу відповідачка не реагує. Такі її дії свідчать про відмову від добровільного повернення боргу, в зв`язку з чим виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача згідно довіреності № 314 від 11.01.2021 року Бо днар Н.Я. не з`явився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просив розглянути справу в його відсутності, вказавши, що не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідачка відзиву на позов не подавала, в судове засідання не з`явилася та не повідомила про причини своєї неявки, незважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду справи була належно повідомлена у встановленому законом порядку, що рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 18). За таких обставин суд 11.02.2021 року постановив ухвалу про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов належить до задоволення, виходячи з наступного. Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1052 даного Кодексу передбачено, що у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що між ТзОВ «Вендор-Фінанс» та [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно якого позивач надав відповідачці кредит в сумі 5 000,00 грн. на період з 19.06.2018 року по 11.12.2019 року зі щомісячною сплатою кредиту та процентів єдиним платежем в розмірі 903,53 грн., про що свідчить договір № КА01-00243 про надання фінансового кредиту від 19.06.2018 року (а.с. 4-5) та видатковий касовий ордер від 19.06.2018 року, який підтверджує факт перерахування позивачем коштів у розмірі 5 000,00 грн. (а.с. 6). Згідно з п. 4.1 укладеного між сторонами договору, в разі несвоєчасної сплати позичальником єдиного платежу більше ніж 1 день від дати, визначеної в договорі, позичальник сплачує кредитодавцю штраф у розмірі 50,00 грн. за кожен факт порушення умов договору. Як вбачається з розрахунку заборгованості по клієнту [PERSON] , договір № КА01-00243 від 19.06.2018 року, що наданий позивачем (а.с. 10), заборгованість відповідачки по кредиту становить 11 889,37 грн., з них: 4 857,14 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 6 982,23 грн. - заборгованість по процентах та 50,00 грн. - штрафні санкції. Цей же розрахунок підтверджує, що відповідачка не виконувала належним чином взяті на себе зобов`язання за договором № КА01-00243 від 19.06.2018 року, не здійснювала належним чином сплати (єдиний платіж) для погашення кредиту. За таких обставин, враховуючи, що відповідачка [PERSON] істотно порушила умови укладеного з позивачем кредитного договору, своєчасно кредит не погашала не повернула позичені кошти, суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення і з неї на користь позивача слід стягнути 11 889,37 грн. боргу по договору про надання фінансового кредиту № КА01-00243 від 19.06.2018 року. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, в якій зазначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. На підставі викладеного, ст.ст. 526,536,554,625,651,1050,1052,1054 ЦК України,

Outcome: approved