Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-05 00:00:00

Стислий виклад позовних вимог та позиції позивача. Голова правління КС «ОЩАД КАСА» Гогендорф [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом та просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь кредитної спілки «ОЩАД КАСА» заборгованості за договором про споживчий кредит № ОК-3/0014/18/7/1 від 02.02.2018 в сумі 7470\~гривень 99 копійок, яка складається з наступного: заборгованість по сплаті основної суми кредиту в розмірі 3401,42 грн; сума несплачених процентів відповідно до умов кредитного договору станом на 07.10.2019 в розмірі 2814,04 грн; сума нарахованої пені в розмірі 181,05 грн; суму нарахованого штрафу за прострочення виконання грошового зобов`язання в розмірі 1074,48 грн. Також просить стягнути судовий збір в розмірі 1921,00 грн та 2400,00 грн понесених витрат на правову допомогу при підготовці позовної заяви. Позов обґрунтовано тим, що 02.02.2018 між Кредитною спілкою «ОЩАД КАСА» в особі голови правління Гогендорф Ірини Ярославівни та членом кредитної спілки [PERSON] був укладений кредитний договір на строк 12 місяців до 02.02.2019, за яким відповідач отримав від позивача кредитні кошти в сумі 5300,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, забезпеченості та цільового використання на споживчі потреби. Відповідач кошти отримав, але умови договору щодо порядку та строків повернення кредиту частинами не виконував та за весь час користування кредитом здійснив сім платежів з простроченням, тоді як повинен був здійснити дванадцять платежів у розмірах та строки визначені графіком. Внаслідок цього відповідач має заборгованість перед позивачем, що останній підтверджує розрахунком по кредитному договору № ОК-3/0014/18/7/1 від 02.02.2018. Посилаючись на\~обов`язковість договору\~для виконання\~сторонами,\~а також\~на умови договору та\~положення Цивільного кодексу України,\~позивач просить\~суд стягнути з відповідача всю\~суму заборгованості\~за тілом кредиту\~з нарахованими процентами, пенею та штрафом Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 05.11.2019 відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Відповідачу [PERSON] було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву і всі наявні докази, що підтверджують заперечення проти позову та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін може бути призначене судом за його клопотанням, яке він повинен подати в строк для подання відзиву на позов. У встановлений судом строк відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи, не надав відзиву на позов та не подав клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, а тому суд у відповідності до ч.2 ст.191, ч.5 ст. 279 ЦПК України ухвалив вирішити спір за наявними матеріалами справи. Фактичні обставини встановлені судом з посиланням на докази. Дослідивши зміст позовної заяви та матеріали справи, суд визнав подані позивачем письмові докази належними, допустимими та достовірними в розумінні статей 77-79 ЦПК України, які у своїй сукупності є достатніми для встановлення наступних обставин справи. 19.05.2017 на засіданні правління Кредитної спілки «ОЩАД КАСА» (протокол № 96 від 19.05.2017) було розглянуто заяву [PERSON] та прийнято рішення про прийом його в члени Кредитної спілки (а.с. 10-11). 02.02.2018 [PERSON] звернувся до голови кредитного комітету КС «ОЩАД КАСА» з заявою про надання кредиту в розмірі 5300 грн. 00 коп. на споживчі потреби строком на 12 місяців до 02.02.2019, яка в той же день була розглянута на засіданні кредитного комітету та прийнято позитивне рішення (а.с.14,15). 02.02.2018 між Кредитною спілкою «ОЩАД КАСА» (кредитодавець) в особі голови правління Гогендорф І.Я. та [PERSON] (позичальником) був укладений кредитний договір № ОК-3/0014/18/7/1 (далі Договір), за яким кредитодавець надає позичальнику кредит в сумі 5300 грн.00 коп. на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язується повернути кредит та проценти за користування коштами у строки та порядку, визначеному договором (а.с. 16-18). Відповідно до п.1.3 цей Договір укладений строком на дванадцять місяців з 02.02.2018 до 02.02.2019, але в будь-якому випадку він діє до моменту повного виконання позичальником зобов`язань за договором. Позивач виконав умови Договору, надавши відповідачу кошти в розмірі 5300 грн. що підтверджується видатковим чеком від 02.02.2018 та розпискою відповідача (а.с. 21). За умовами договору нарахування процентів, визначених у п. 2.8 договору в розмірі 39,31% річних, здійснюється на залишок заборгованості за кредитом за фактичну кількість календарних днів користування кредитом з розрахунку 0,181% в день, до дня повного погашення заборгованості за кредитом (п.3.1. Договору). За змістом п.п.8 п.8.2.2. Договору позичальник [PERSON] зобов`язувався повертати кредит частинами та сплачувати відсотки, щомісячними платежами не пізніше 25-го числа кожного місяця у строки та сумами не меншими ніж вказані в Таблиці 1 (п.4.2. Договору). Згідно Таблиці 1, сторони погодили розмір та графік платежів та визначили останній день, до якого позичальник зобов`язаний повністю виплатити кредит 02.02.2019. Протягом строку кредитування відповідач мав здійснити дванадцять щомісячних платежів на загальну суму 7383,56 грн., з яких 5300 грн. позичені кошти (кредит) та 2083,56 грн. проценти (вартість кредиту) У пункті 4.3 Договору визначена черговість зарахування коштів на виконання зобов`язань позичальника у разі недостатності суми здійснення платежу, де: у першу чергу сплачуються прострочені сума кредиту та прострочені проценти; у другу чергу сума кредиту та проценти за користування ним, у третю чергу неустойка та інші платежі за договором. Відповідно до пункту п.6.4 Договору позивач, як кредитор має право вимагати від відповідача (позичальника) дострокового повернення кредиту та сплати відсотків у разі затримання сплати частини кредиту/та або процентів більш як на один місяць. Виконання зобов`язання щодо повернення кредиту забезпечено неустойкою у виді пені. Так, згідно з п.п.1 п.11.5. Договору, позичальник, який порушив своє зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним, має відшкодувати кредитодавцю завдані цим збитки відповідно до закону з урахуванням наступного: сплати пені у розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15% суми простроченого платежу. Сторони за кредитним договором також погодили відповідальність позичальника за невиконання грошового зобов`язання, а саме: кредитодавець має право вимагати від позичальника додатково сплатити на користь кредитодавця 45 % річних від простроченої суми боргу (основної суми та процентів за користування кредитом) на підставі ст. 625 ЦКУ (п.п.5 п. 11.5 Договору). Згідно даних позивача, наведених в таблиці розрахунку по всім складовим заборгованості за договором про споживчий кредит № ОК-3/0014/18/7/1 від 02.02.2018, складеного станом на 07.10.2019, відповідач, починаючи з 25.07.2018 неналежно виконував взяті на себе обов`язки та допустив прострочення сплати чергових платежів, у зв`язку з чим йому почала нараховуватись пеня та штрафи, відповідно до умов договору (а.с.26). Згідно вищевказаного розрахунку відповідач за графіком погашення кредиту сплатив наступні суми: 20.03.2018 - 939,00 грн., з яких: 498,16 грн. зараховано на погашення тіла і 440,84 грн. на погашення процентів; 17.04.2018 - 714,00 грн., з яких: 470,89 грн. зараховано на погашення тіла і 243,11 грн. зараховано на погашення процентів; 11.05.2018 - 688,00 грн., з яких: 500,05 грн. зараховано на погашення тіла і 187,95 грн. зараховано на погашення процентів; 14.06.2018 - 665,00 грн., з якої: 429,48 грн. зараховано на погашення тіла і 235,52 грн. зараховано на погашення процентів . У липні та серпні 2018 року чергові платежі на погашення кредиту не надходили. У зв`язку з цим 13.09.2018 позивач направив на адресу [PERSON] вимогу про погашення заборгованості по кредиту, процентам та пені, що підтверджується копією листа № 274/18 та копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення адресату (а.с.27,28). Відповідно до цієї вимоги позичальник за договором [PERSON] мав достроково - до 22.09.2018 сплатити такі суми: 3401,42 грн. тіло кредиту; 553,56 грн. - нараховані проценти, 34,09 грн. пені, що в сумі на дату складання вимоги - 3989,07 грн. Як встановлено з того ж розрахунку заборгованості, після отримання відповідачем вимоги від 13.09.2018 про дострокове погашення кредиту, ним було сплачено 1300 гривень трьома платежами, а саме: 07.12.2018 500,00 грн., 24.01.2019 500,00 грн., 01.03.2019 300,00 грн. З вказаних сум на погашення процентів за користування кредитом було зараховано 198,56 грн (7,68+130,56), на погашення пені, яка донараховувалась -544,14 грн (218,26+164,17+161,71), на погашення штрафу у виді процентів, нарахованих як відповідальність за порушення грошового зобов`язання в порядку ст. 625 ЦПК України, зараховано 617,62 грн (274,06+205,27+138,29) Отже, судом встановлено, що, [PERSON] прострочив грошове зобов`язання за договором кредиту щодо повернення позики (кредиту) щомісячними платежами в строки, визначені договором та після отримання вимоги кредитора до 22.09.2018 повернути кредит та нараховані проценти не розрахувався з Кредитною спілкою повністю. Зміст спірних правовідносин та норми, що їх регулюють. Судом встановлено, що спір виник з кредитних правовідносин, які врегульовані нормами Цивільного кодексу України в частині позики та договору кредиту, а також регулюються загальними положеннями про договір та зобов`язання. Згідно зі статтями\~526,\~530,\~610 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений строк (термін), відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною першою статті\~ 612\~ЦК\~України визначено: боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком ( ч.1 ст. 546 ЦК України) Відповідно до положень ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Стаття 625\~ЦК України\~визначає \~відповідальність боржника за\~порушення грошового зобов`язання шляхом \~сплатити на\~вимогу кредитора\~суму боргу\~з урахуванням\~індексу інфляції\~ за\~весь час\~прострочення,\~а також\~три проценти\~річних від\~простроченої суми,\~якщо інший розмір процентів\~не встановлений\~договором або законом. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четверта статті 631 ЦК України). Згідно зі\~статтею\~1054\~ЦК\~України\~за кредитним\~договором\~банк\~або інша\~фінансова\~установа\~(кредитодавець)\~зобов`язується\~надати\~грошові кошти\~(кредит)\~позичальникові\~у\~розмірі та\~на\~умовах,\~встановлених\~договором,\~а\~позичальник\~зобов`язується\~повернути\~кредит\~та сплатити\~проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї\~глави,\~якщо\~інше\~не встановлено\~цим\~параграфом\~і не\~випливає\~із\~суті кредитного\~договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. \~ Відповідно\~до ч.1\~ст.\~1048\~ЦК України\~позикодавець має\~право на\~одержання від\~позичальника процентів\~від суми\~позики,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом.\~Розмір і\~порядок одержання\~процентів встановлюються\~договором.\~Якщо договором\~не встановлений\~розмір процентів,\~їх розмір\~визначається на\~рівні облікової\~ставки Національного\~банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За правилами частини першої статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та слати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.21\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» у\~договорах про\~споживчий кредит\~пеня за\~невиконання зобов`язання\~щодо повернення\~кредиту та\~процентів за\~ним не\~може перевищувати\~подвійної облікової\~ставки Національного\~банку України,\~що діяла\~у період,\~за який\~сплачується пеня,\~та не\~може бути\~більшою за\~15\~відсотків суми\~простроченого платежу. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня), нарахована за порушення зобов`язань споживачем на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. Мотивована оцінка аргументів позивача. За правилом частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відсутність відзиву на позов із запереченнями відповідача, не розцінюється судом, як визнання позовних вимог та/або обставин, якими вони обґрунтовуються, з огляду на те, що подання заперечень на позов це право, а не обов`язок відповідача і це право не може бути обмежене будь-яким способом, в тому числі і шляхом застосування норм Цивільного процесуального кодексу України щодо звільнення позивача від доказування або ухвалення рішення про задоволення позову. Доводи позивача щодо наявності у відповідача заборгованості за кредитним договором, внаслідок невиконання ним взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту зі сплатою відсотків у розмірах та строки погоджені сторонами, є переконливими, оскільки гуртуються на вимогах закону та умовах договору, підтверджуються обставинами справи, встановленими судом на підставі поданих письмових доказів. Як встановлено 02.02.2018 позивач надав відповідачу кредит у розмірі 5300 грн зі сплатою 39,31 % річних на умовах погашення суми позики та процентів щомісячними черговими платежами протягом 12 місяців до 02.02.2019. [PERSON] , будучи боржником у грошовому зобов`язанні за договором кредиту, сплачував щомісячні чергові платежі та не мав простроченої заборгованості до 25.07.2018 включно. Після цієї дати він перестав погашати кредит у розмірах та строки відповідно до графіку платежів, а отже прострочив виконання зобов`язання. Внаслідок припинення з 25.07.2018 виконання грошового зобов`язання, Кредитна спілка на підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України та п. 6.4 Договору надіслала відповідачу вимогу про дострокове - до 22.09.2018 повернення всієї суми кредиту, нарахованих та несплачених процентів, а також пені. Такою вимогою кредитор\~на власний розсуд\~змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Отже, позивач на підставі закону та договору змінив кінцеву\~дату кредитування з 02.02.2019 на 22.09.2018. В розумінні положень ст. 599 та ст.631, ч.2 ст. 1050 ЦК України, відповідач починаючи з 22.09.2018, тобто з наступного дня після закінчення строку кредитування, що був змінений позивачем, має грошове зобов`язання - повернути всю заборгованість за договором. Позивачем доведено наявність у відповідача боргу по основній сумі кредиту в розмірі 3401,42 грн. Так, отримавши від Кредитної спілки 5300,00 грн за договором кредиту, [PERSON] повернув щомісячними платежами кредит на суму 1898,58 грн., які зараховані на ці цілі у відповідності до умов договору, як частина із загальної суми 4306,00 грн, сплачених позичальником коштів на виконання грошового зобов`язання за Договором. Що стосується стягнення з відповідача нарахованих та несплачених процентів в розмірі 2814,04 грн, то в цій частині, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. З розрахунку заборгованості вбачається, що проценти за користування кредитними коштами у розмірі, визначеному договором, нараховувались відповідачу щомісяця, як під час строку кредитування, який закінчився за вимогою позивача 22.09.2018 про дострокове повернення кредиту, так і після нього до 07.10.2019. У пункті 54 постанови Верховного Суду від 28.03.2018 (справа № 444/9519/12), Велика Палата зазначила, що право кредитодавця нараховувати проценти за кредитом, які були передбачені договором припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування. Як зазначається у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року (справа № №\~310/11534/13-ц), право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. В досліджуваній ситуації не сплаченні проценти станом на 22.09.2018 (день визначений вимогою позивача про дострокове погашення боргу за кредитним договором) складали 615,07 грн, що визначено судом відповідно до розрахунку, наданого позивачем та виходячи із процентної ставки, встановленої договором. Після спливу цього строку позивачем безпідставно щомісяця продовжувались нараховуватись проценти, які на дату розрахунку - 07.10.2019 склали суму 2814,04 грн Враховуючи те, що на виконання вимоги позивача про дострокове повернення до 22.09.2018 суми кредиту зі сплатою нарахованих процентів та пені, відповідач сплатив трьома платежами 1300,00 грн, з яких 138,24 грн зараховані на погашення процентів, стягненню з відповідача підлягає сума неповернутих процентів 476,87 грн (615,07-138,24) Вирішуючи питання про стягнення з відповідача пені в розмірі 181,05 грн, то ця сума визначена позивачем віно, відповідно до умов договору та вимог закону, оскільки є неустойкою, яка нараховується незалежно від закінчення строку кредитування. Верховний Суд у пункті 71 постанови від 28.03.2018 (справа № 444/9519/12) вказав, що за змістом приписів параграфу 2 глави 49 ЦК України особливість пені у тому, що вона нараховується з першого дня прострочення та доти, поки зобов`язання не буде виконане. Період, за який нараховується пеня за порушення зобов`язання, не обмежується. Її розмір збільшується залежно від тривалості порушення зобов`язання. Тобто, вона може нараховуватись на суму невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання (зокрема, щодо повернення кредиту чи сплати процентів за кредитом) протягом усього періоду прострочення, якщо інше не вказано у законі чи в договорі. Щодо вимог позивача в частині стягнення штрафу в розмірі 1074,48 грн, то суд також находить їх обґрунтованими, виходячи з наступного. Розрахунок заборгованості та умови договору, дають підстави для висновку, що визначена позивачем до стягнення сума 1074,48 грн є видом відповідальності за невиконання грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України), а не видом забезпечення виконання зобов`язання неустойкою (ст. 549 ЦК України). Ця сума складається з нарахованих відсотків у розмірі 45% річних на кожен неповернутий платіж за весь час прострочення у відповідності до положень п.п.5 п. 11.5 Договору, де зазначено, що таке нарахування здійснюється у разі невиконання грошового зобов`язання у строки, встановлені договором згідно з ст. 625 ЦК України. Стаття 625 ЦК України регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, зокрема сплату боржником процентів від простроченої суми у розмірі встановленому договором або законом. За юридичною природою проценти, що підлягають сплаті за ст. 625 ЦК України є видом відповідальності боржника за невиконання грошового зобов`язання. Проценти ж, нараховані у відповідності до ст. 549 ЦК України є неустойкою (пенею, штрафом), як вид забезпечення виконання зобов`язання (не лише грошового) з метою стимулювання боржника до виправлення порушення та добросовісного виконання своїх обов`язків у зобов`язанні. Враховуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку, про часткове задоволення позовних вимог, визначивши загальну суму стягнення за кредитним договором № ОК-3/0014/18/7/1\~від 02.02.2018 5272, 02 грн., яка складається з наступного: 3401,42 грн. основна сума неповернутого кредиту; 615,07 грн. сума несплачених процентів станом на 22.09.2018; 181.05 грн сума нарахованої пені, як неуситойка станом на 07.10.2019; 1074,48 грн сума нарахованого штрафу, як відповідальність за невиконання грошового зобов`язання. Вирішення питання розподілу судових витрат. За правилами ч.ч.1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір та інші судові витрати покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1921,00 грн., як передбачено ст. 4 ЗУ «Про судовий збір». Ціна позову визначена позивачем сумою стягнення - 7470,99 грн. Оскільки, суд частково задовольняє вимоги на суму 5272,02, що становить 70,57%., з відповідача на користь відповідача підлягає стягненню 1356 грн (1921,00х70,57%) судових витрат у виді судового збору. Відповідно до\~ч.3\~ст.\~133\~ЦПК України\~до судових\~витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи\~ також\~належать витрати на професійну правничу допомогу. Порядок визначення та стягнення цих витрат регламентується, зокрема ст. 137 ЦПК України, де зазначається, що витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з судовими витратами. Позивач просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу 2400,00 грн, пов`язані з підготовкою позовної заяви та документів. При цьому зазначає, що для підготовки позовної заяви та інших документів звертався за кваліфікованою допомогою до ФОП [PERSON] і загальна вартість послуг згідно договору складає 2400 грн. 00 коп, що підтверджує документами: копією договору № 1 на надання послуг (виконання робіт) від 06.02.2019; копією Акту № 24 від 03.10.2019 прийому-передачі наданих послуг (виконаних робіт) між СПД [PERSON] і КС «ОЩАД КАСА» до Договору № 1 від 06.02.2019, копією видаткового ордеру на суму 2400 грн. 00 коп. Вищевказані документи вказують, що позивач при підготовці позову користувався юридичними послугами за плату, однак не підтверджують, що у даній справі позивачу надавались професійні послуги адвоката, а тому, підстав передбачених ст. 133 та 137 ЦПК України для розподілу витрат на професійну правничу допомогу немає. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial