Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-26 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. 13.07.2020 року [PERSON] звернувся до Малинського районного суду Житомирської області з зустрічною позовною заявою про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та скасування запису про реєстрацію права власності на нерухоме майно. В обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що в провадженні Малинського районного суду перебуває цивільна справа №283/1232/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням по [ADDRESS] . [INFO] помер батько позивача [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на все належне йому за життя майно. Спадкоємцями після смерті [PERSON] були його діти: [PERSON] та [PERSON] . Державним нотаріусом Малинської державної нотаріальної контори було заведено спадкову справу №453-2005 до майна померлого [PERSON] та видано на ім`я [PERSON] свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] на спадкове майно: житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] та на право на земельну частку (пай), право власності на майновий пай. Разом з цим, при зверненні позивача до Малинської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, нотаріусом 06 липня 2020 року була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з видачею свідоцтв на спадкове майно в цілій частині на ім`я [PERSON] . Позивач стверджує, що на день смерті свого батька він проживав разом з ним та був його місце проживання було зареєстровано за адресою [ADDRESS] . Таким чином, посилаючись на норми ст. 1268 ЦК України, позивач вважає, що він прийняв спадщину після смерті батька, так як на день його смерті проживав та був зареєстрований разом із останнім, а при видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] нотаріус не врахував право [PERSON] на отримання частки у спадщині після смерті [PERSON] . Отже, позивач просить суд визнати недійсним Свідоцтво про право на спадщину за законом від 03 травня 2006 року, яке видане Малинською державною нотаріальною конторою на ім`я [PERSON] на спадкове майно: житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] ; скасувати запис про право власності за №17233853 від 16.05.2007 року в Реєстрі прав власності на нерухоме майно щодо реєстрації за [PERSON] права приватної власності на житловий будинок [ADDRESS] . Представник позивача Реус Д.С., який діє в інтересах [PERSON] на підставі договору про надання правової допомоги, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання з`явилася, заперечила щодо позову [PERSON] , просила відмовити у задоволенні позову за безпідставністю вимог. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору державний нотаріус Іваненко О.М. в судове засідання не з`явилася, про час та місце судового розгляду справи повідомлена належно, направила до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі, при прийнятті рішення покладається на розсуд суду. Вивчивши письмові матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом. [INFO] в с. Іванівка Малинського району Житомирської області помер батько сторін по справі [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис про смерть №1 (а.с.45) та свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] (а.с.8), свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] (а.с.45). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне йому за життя майно, в тому числі: житловий будинок з господарськими будівлями в [ADDRESS] , належний померлому на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно № [NUMBER] , виданому виконавчим комітетом Іванівської сільської ради 05.12.2006 року (а.с.47); на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСГП імені 1 Травня, розміром 4,29 в умовних кадастрових гектарах, належному померлому на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №007363, виданому на підставі розпорядження Малинської районної державної адміністрації (а.с.48); на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, в якому частка [PERSON] визначена в розмірі 5487 грн. (0,5 відсотків), належному померлому на підставі Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ЖИ-6 №278083, виданого головою Недашківської сільської ради Малинського району Давиденко Н.Б. 07.01.2005 року (а.с.50). На підставі заяви [PERSON] державним нотаріусом Малинської державної нотаріальної контори 07 лютого 2005 року була заведена спадкова справа №453-2005 до майна померлого [PERSON] (а.с.40-55). В матеріалах спадкової справи міститься довідка Іванівської сільської ради Малинського району №132 від 20.03.2007 року за підписом сільського голови Давиденко Н.Б., згідно якої [PERSON] проживав один за адресою: [ADDRESS] . 03.05.2006 року державним нотаріусом Іваненко О.М. на ім`я [PERSON] було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] , загальною площею 62,7 кв.м., житловою площею 21,5 кв.м. (а.с.52) та Свідоцтво на право на спадщину за законом на спадкове майно - право на земельну частку (пай), право власності на майновий пай (а.с.53). Право власності [PERSON] на об`єкт нерухомого майна зареєстровано в Малинському районному державному комунальному підприємстві по технічній інвентаризації, що підтверджується витягом індексний номер 14563033 від 16.05.2007 року (а.с.35). Отже, [PERSON] на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 03.05.2006 року стала одноосібним власником житлового будинку в [ADDRESS] та права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСГП імені 1 Травня, майнового пая члена колективного сільськогосподарського підприємства. В період до 06.07.2020 року позивач з відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті батька до нотаріуса не звертався. 06.07.2020 року державним нотаріусом Малинської державної нотаріальної контори Ходаківською Л.В. була винесена постанова №02-14/610 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої [PERSON] було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у зв`язку з тим, що свідоцтва на спадкове майно видані в цілій частині на ім`я [PERSON] (а.с.9). Відповідно до довідки виконавчого комітету Іванівської сільської ради Малинського району Житомирської області №269 від 24.06.2020 року, на момент смерті [PERSON] , в житловому будинку по [ADDRESS] був зареєстрований його син [PERSON] (а.с.7,58). Згідно довідки виконкому Іванівської сільської ради №270 від 24.06.2020 року про реєстрацію місця проживання особи, [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] (а.с.10). Мотиви та застосовані норми права. Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до частин першої-третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Звертаючись до суду з цим позовом, [PERSON] посилався на те, що він є спадкоємцем першої черги після смерті свого батька, постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується відповідними довідками сільської ради та протягом строку, встановленого законом не відмовився від спадщини, а тому є таким, що прийняв спадщину після смерті [PERSON] . Згідно з пунктом 211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5, у редакції, чинній на момент відкриття спадщини, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини. Доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Згідно з довідками виконкому Іванівської сільської ради Малинського району Житомирської області за вих. №269 від 24 червня 2020 року [PERSON] , який помер [INFO] , до часу смерті проживав разом з сином [PERSON] в [ADDRESS] . Згідно з даними виконкому Іванівської сільської ради, місце проживання позивача зареєстровано адресою: [ADDRESS] . З паспортних даних [PERSON] вбачається, що позивач з 18.05.2004 року по 05.09.2012 року та з 10.04.2013 року по даний час зареєстрований в [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] на момент смерті батька проживала за іншою адресою, а саме по [ADDRESS] . До спадкової справи відповідач надала довідку, видану їй виконкомом Іванківської сільської ради Малинського району у 2007 році, що [PERSON] проживав один в [ADDRESS] , яка видана після видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Надавши належну правову оцінку доказам, які містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] як спадкоємець постійно проживав разом з батьком [PERSON] на час відкриття спадщини після його смерті, а отже вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Як роз`яснено у пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Отже, судом установлено, що при видачі 03.05.2006 року державним нотаріусом Малинської державної нотаріальної контори Свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] на ім`я [PERSON] , не було враховано право [PERSON] як спадкоємця, який фактично прийняв спадщину, а тому суд дійшов висновку про визнання недійсним Свідоцтва про право на спадщину за законом, що зареєстроване в реєстрі за № 2622, видане на ім`я [PERSON] , з підстав порушення у зв`язку з його видачею спадкових прав позивача. Щодо позовної вимоги [PERSON] про скасування запису про право власності за №17233853 від 16.05.2007 року суд відмовляє у її задоволенні за безпідставністю зважаючи на пред`явлення власником нерухомого майна вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідним для ефективного відновлення його права . Таким чином позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню.

Outcome: approved