Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

Сторони одружені з 02.09.2005 року. Шлюб зареєстрований Ленінським відділом РАЦС Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 474. Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, вказавши в заяві, що фактично шлюбні відносини припинені через відсутність взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, утрати почуття поваги та любові один до одного. Відповідач схильний до насильства, що призвело до заподіяння позивачці тілесних ушкоджень. На теперішній час сторони разом не проживають, спільне господарство сторонами не ведеться. Шлюб сторін носить формальний характер. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку: [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачкою та після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Тому, позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частини усіх видів його доходів щомісячно до її повноліття. Вважаючи збереження родини неможливим, позивачка просить розглянути позов в попередньому судовому засіданні, шлюб розірвати, витрати по оформленню розірвання шлюбу в органах РАЦС покласти на відповідача, та стягнути з нього аліменти на утримання дитини. Представник позивачки, адвокат [PERSON] підтримує її позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, згоден на розірвання шлюбу за рішенням суду та стягнення аліментів на утримання дочки, позов визнав та просить розглянути справу в попередньому судовому засіданні. Згідно ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 21 та ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, тому що сторони припинили шлюбні відносини з серпня 2015 року, спільного господарства не ведуть, шлюб сторін носить формальний характер, відповідач заподіяв позивачці тілесні ушкодження, у звязку з чим позивачка втратила до нього почуття поваги та любові, наполягає на розірванні шлюбу, на примирення сторони не згодні, тому, суд вважає, що їх родина розпалася та їхній шлюб варто розірвати, витрати по оформленню розірвання шлюбу в органах РАЦС покласти на відповідача. Майнової суперечки у сторін не має. Питання про місце проживання неповнолітньої дитини вирішено в добровільному порядку. Також, судом установлено, що в шлюбі у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO] На теперішній час, сторони проживають окремо, дитина знаходяться на повному матеріальному утриманні позивачки, однак, відповідач офіційно працює, має стабільний дохід, згідно вимог законодавства зобовязаний допомагати позивачці коштами на утримання дочки, яка виховує їх сумісну неповнолітню дитину, в розмірі ? частки його заробітку, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Тому, з нього за рішенням суду мають бути стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дочки до досягнення нею повноліття в розмірі ? частини усіх видів доходів щомісячно. Оскільки позивачі по даній категорії справ звільняються від сплати судового збору при подачі позову, то він підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved