overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 липня 1994 року, про що у книзі реєстрації актів про укладення шлюбу Хмельницького міського відділу реєстрації актів громадянського стану зроблено актовий запис №1021. Сімейне життя сторін не склалось у зв'язку із різними поглядами на шлюб та сім'ю, сімейні стосунки припинені з грудня 2013 року. Від шлюбу мають двох доньок - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя сторін не склалось, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин у грудні 2013 року. Згода про поділ майна досягнута, спільне господарство не ведеться. Позивач у судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, пояснивши, що сім'я розпалась, зберегти її неможливо. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, пояснивши, що сімейне життя з позивачем не склалось, сім'я розпалась у грудні 2013 року. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 липня 1994 року, про що у книзі реєстрації актів про укладення шлюбу Хмельницького міського відділу реєстрації актів громадянського стану зроблено актовий запис №1021. Від шлюбу мають двох доньок - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя сторін не склалось, сімейні стосунки припинені з грудня 2013 року. Суд приходить до висновку, що подальше сумісне сімейне життя та збереження сім'ї суперечить інтересам сторін. При таких обставинах позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 липня 1999 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що протягом три-валого часу в сім'ї виникають постійні конфліктні ситуації з ініціативи відповідача, що нега-тивно впливає на неповнолітніх дітей. Відповідач по справі зловживає спиртними напоями, на грунці чого вчиняє скандали, бійки, що негативно впливає на виховання дітей. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. На даний час сторони проживають окремо, не мають бажання бути разом. Спільного господарства не ведуть. Подальше спільне прожи-вання та збереження шлюбу між сторонами неможливе. Позивачка просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, неповнолітніх дітей зали-шити проживати з позивачкою, стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частини заробітку відповідача. У суді позивачка підтримала позовні вимоги. У суді відповідач визнав позовні вимоги в частині розірвання шлюбу частково, пояснив-ши, що є ще можливість зберегти сім'ю, а в частині стягнення аліментів на утримання непов-нолітніх дітей частково, пояснивши, що він не має можливості сплачувати аліменти в зазна-ченому в позові розмірі. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає част-ковому задоволенню зі слідуючих підстав. Спільне життя у сторін не склалось через постійні непорозуміння один одного, в зв'язку з чим виникають постійні конфліктні ситуації, шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, на даний час сторони проживають окремо, не мають бажання бути разом, спіль-ного господарства не ведуть, подальше спільне проживання та збереження шлюбу між сто-ронами неможливе, наданий судом сторонам строк для примирення позитивного результату не дав, шлюб носить формальний характер, а тому його необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище - [PERSON]. На думку суду, неповнолітні діти повинна проживати разом із матір'ю, проти чого не заперечував відповідач. . Відповідно до ст.ст.180, 181,182,184 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а аліменти на утримання дитини присуджуються у твердій грошовій сумі, або в частці від доходу (заробітку). При цьому суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дітей; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, не-працездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Інших обставин, які б мали істотне значення для вирішення питання щодо розміру алі-ментів сторонами суду не надано. З врахуванням викладеного, суд задовольняє позовну вимогу частково і вважає необ-хідним стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 час-тини заробітку (доходу, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. На підставі викладеного і

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 липня 2004 року і мають двох спільних малолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Вважаючи, що фактично шлюб існує формально і не бажаючи підтримувати подружні стосунки, позивач з позовом про розірвання шлюбу звернулася до суду. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та пояснила, що подружнє життя у неї з відповідачем не склалось через те, що останній нехтував сім`єю заради друзів та інших жінок. Рік тому вона залишила його і з дітьми проживає окремо. Відповідач має іншу жінку. Вони не планують відновлювати подружні стосунки. Відповідач двічі не з`явився у судові засідання, хоча належним чином був повідомлений про день, час і місце судового розгляду. Судом на підставі ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України ухвалено провести заочний розгляд справи. Розглянувши справу в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити. Так, свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 4) стверджується, що сторони з 24 липня 2004 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, а із свідоцтв про народження (а.с. 6, 7), - що вони мають двох малолітніх дітей. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позивач обґрунтувала свою вимогу про розірвання шлюбу, а безпричинна неявка відповідача в судові засідання свідчить про його байдужості до існування шлюбу. Суд не вбачає підстав для надання сторонам строку на примирення, оскільки вважає рішення виваженим і перевіреним. Цей шлюб вичерпав своє значення для сторін, він не відповідає принципам, встановленим законом і суспільством для такого союзу, а тому його необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про шлюб (а.с. 4), позивач при реєстрації шлюбу своє прізвище [PERSON] змінила на прізвище чоловіка [PERSON] У позовній заяві та судовому засіданні позивач просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, отримане у шлюбі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-08 00:00:00

сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 липня 2009 року. Від шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO]. Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що між нею та відповідачем не склалося спільне життя, оскільки вони є людьми з різними поглядами на життя в тому числі на сімейні стосунки, непорозуміння, що відбувалися між ними призвели до того, що вони стали чужими людьми. Потягом тривалого періоду часу не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер, кожен із них живе своїм життям. Стверджувала, що рішення про розірвання шлюбу є виваженим, посила розірвати її шлюб із відповідачем. У судовому засіданні позивачка підтримала заявлений нею позов, просила розірвати їх з відповідачем шлюб з тих підстав, що вони є різними людьми , а також через відсуктність почуттів. Представник позивачки підтримала думку останньої. Відповідач у судовому засіданні визнав вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу. Пояснив, що він погоджується з рішенням позивачки про розірвання їх шлюбу з тих причин, що дружина живе своїм життям, у них відсутній спільний інтерес, його намагання зберегти шлюб не мали позитивних наслідків. Також підтвердив, що з листопада 2017 року вони з дружиною не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, він надає матеріальну допомогу на утримання дочки. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що сторони тривалий період часу, не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Подальше перебування у шлюбі сторін у справі буде суперечити їхнім інтересам. Судом також встановлено, що сторони у справі не мають претензій один до одного щодо розподілу їх спільного майна, відповідач зобов»язується і в подальшому надавати допомогу на утримання дочки. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам дитини що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд вважає встановленим, що за зазначених вище обставин збереження сім?ї буде суперечити інтересам сторін у справі. Шлюб сторін існує формально і може бути розірваний. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 липня 2009 року, від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. [PERSON] звернулася з дійсним позовом до суду, в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі 2965,90 грн. на місяць до досягнення ним повноліття, на її утримання аліменти у розмірі 30 % від заробітку відповідача щомісячно, посилаючись на те, що відповідач не приймає жодної участі у вихованні, розвитку та утриманні сина, а вона не має джерел доходу, окрім соціальних виплат по догляду за дитиною. 29.12.2014 року [PERSON] надала суду заяву, в якій уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 700 грн., від решти позовних вимог відмовляється, просить розглянути справу за її відсутності, задовольнити уточнені позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] уточнені позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення та просив розглядати справу за його відсутності, про що надав відповідну заяву суду. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі статтею 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, приймаючи до уваги відсутність відомостей про дохід відповідача [PERSON], його обов'язок по утриманню неповнолітньої дитини, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення аліментів у розмірі 700 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 листопада 1990 року. Позивачка у жовтні 2015 року звернулася з позовом у суд про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, покликаючись що спільне життя у них не склалось, так як між ними не було взаєморозуміння, відповідач зловживав алкогольними напоями, між ними постійно виникали непорозуміння і сварки та що з 2010 року вони проживають окремо і не підтримують сімейних відносин, чому їх сімя розпалася і примирення між ними неможливе. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, покликаючись на мотиви такого та доповнила, що подружнє життя з відповідачем не склалося, з листопада 2010 року вони проживають окремо і не підтримують сімейних відносин та що вона втратила до відповідача хороші почуття і вже близько року живе з іншим чоловіком, з яким фактично створила нову сімю. Просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча належно був повідомлений про час та місце розгляду справи, причину неявки не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, оскільки матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Заслухавши пояснення позивачки та розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки між ними вже довгий час немає взаєморозуміння, виникали сварки і з листопада 2010 року вони проживають окремо один від одного, не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, що свідчить про стійкість і тривалість конфлікту між ними. Суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, оскільки вони не проживають разом і не підтримують сімейних відносин вже довгий час, позивачка втратила до відповідача хороші почуття і помиритися з ним не бажає, а тому такий шлюб слід розірвати. На підставі ст.ст.10, 60, 212, 215, 225-226 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 листопада 2013 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, сина - [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з тим, що нормальні подружні стосунки у них з відповідачем не склалися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, протягом останніх трьох років вони не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо, не ведуть спільного господарства, мають різні бюджети, внаслідок чого їх спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам та інтересам їх неповнолітньої дитини, позивачка звернулася з даним позовом до суду і просить їх шлюб розірвати, стягнути з відповідача на її користь судові витрати по справі. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, місце та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. В поданій нею позовній заяві просила слухати справу без її участі. Додатково до позову додала заяву, в якій просила справу слухати без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила шлюб розірвати, оскільки примирення не бажає, сина залишити проживати разом з нею. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про дату, місце та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином через публікацію оголошення про його виклик до суду на сайті Рівненського районного суду Рівненської області, оскільки на адресовані йому повістки про виклик до суду він не відреагував. Причину неявки відповідач суду не повідомив і від нього не надходило клопотання про відкладення розгляду справи чи слухання справи за його відсутності. Суд визнав неявку відповідача до суду неповажною. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає за можливе провести слухання справи у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. А в зв`язку з неявкою відповідача, суд приходить до висновку, що є підстави провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення, проти чого позивачка не заперечує, вказавши про це у своїй заяві. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 листопада 2013 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, сина - [PERSON] , [INFO] . Нормальні подружні стосунки між сторонами не склалися, тривалий час сторони подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають різні бюджети, на примирення не згідні. Суд, відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, прийшов до переконання, що дана сім`я існує формально, примирення подружжя неможливе, їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них і інтересам їх неповнолітньої дитини. Тому суд вважає за необхідне і доцільне розірвати шлюб між ними. На думку суду, неповнолітню дитину необхідно залишити з матір`ю, проти чого сторони не заперечують. В зв`язку з задоволенням позову з відповідача належить стягнути на користь позивачки судовий збір, який був сплачений нею при подачі позову до суду, як це передбачено ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 листопада 2015 року і мають двох спільних малолітніх дітей. Вважаючи, що фактично шлюб існує формально і не бажаючи підтримувати подружні стосунки, позивач з позовом про розірвання шлюбу 19 березня 2019 року звернулася до суду. Ухвалою від 19 березня 2019 року (а.с. 11) відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 04 квітня 2019 року (а.с. 18) підготовче провадження закрито і справу призначено до розгляду по суті. Позивач у судове засідання не з'явилася, у п. 3 позовної вимоги просила справу розглядати за її відсутності та не заперечила проти винесення заочного рішення. Такі заяви позивача відповідають вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, а тому судом ухвалено про розгляд справи за відсутності позивача. Відповідач до суду не з'явився. З врахуванням положень п. 2 ч. 7 та п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, він був належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи (а.с. 21). Про причину неявки відповідач суд не повідомив, не просив про відкладення розгляду справи чи про розгляд без його участі, відзив на позов не подав. Оскільки наявні всі умови, передбачені ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив про прийняття заочного рішення. Розглянувши справу, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити. Із свідоцтва про шлюб (а.с. 7) слідує, що сторони з 24 листопада 2015 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Свідоцтвами про народження (а.с. 5, 6) стверджується обставина, що сторони мають двох спільних малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Збереження шлюбу за відсутності згоди одного з подружжя вже є таким, що буде суперечити його інтересам виходячи з положень ч. 1 ст. 24 СК України. Позивач у позовній заяві обґрунтувала свою вимогу про розірвання шлюбу тим, що відповідач впродовж останніх півтора років не цікавиться життям дітей абсолютно, участі у їх вихованні не приймає, а також зловживає спиртними напоями, у зв'язку з чим, подальшого спільного життя з відповідачем вона не бачить. Враховуючи такі обставини, суд вважає, що цей шлюб вичерпав своє значення для сторін, він не відповідає принципам, встановленим законом і суспільством для такого союзу, а тому його необхідно розірвати. Позивач просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, отримане у шлюбі (а.с. 7). Така вимога відповідає ст. 113 СК України, а тому має бути задоволена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 лютого 2017 року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину, сина - [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з тим, що нормальні подружні стосунки у них з відповідачем не склалися через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, шлюбні відносини вони припинили, спільного господарства не ведуть, внаслідок чого їхнє спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити їхнім інтересам, позивачка звернулася з даним позовом до суду і просить їх шлюб розірвати, стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, місце та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Від неї до суду надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати. В разі неявки відповідача, не заперечує проти розгляду справи у його відсутності та ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про дату, місце та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Причину неявки відповідач суду не повідомив і від нього не надходило клопотання про відкладення розгляду справи чи слухання справи за його відсутності. Суд визнав неявку відповідача до суду неповажною. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає за можливе провести слухання справи у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. А в зв`язку з неявкою відповідача, суд приходить до висновку, що є підстави провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення, проти чого позивачка не заперечує, вказавши про це у своїй заяві. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 лютого 2017 року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину, сина - [PERSON] , [INFO] . Нормальні подружні стосунки між сторонами не склалися, тривалий час сторони подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають різні бюджети. Суд, відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, прийшов до переконання, що дана сім`я існує формально, примирення подружжя неможливе, їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них і інтересам їх неповнолітньої дитини. Тому суд вважає за необхідне і доцільне розірвати шлюб між ними. На думку суду, неповнолітню дитину необхідно залишити з матір`ю, проти чого сторони не заперечують. В зв`язку з задоволенням позову, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки судовий збір, який був сплачений нею при поданні позову до суду за позовну вимогу про розірвання шлюбу.

Outcome: approved