Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя в них 24.11.2013 року народилася дочка [PERSON], 22.07.2016 року народився син [PERSON], які проживають з позивачкою і знаходиться на її утриманні. [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON], сина [PERSON], у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що допомоги на утримання дитини відповідач не надає і в добровільному порядку надавати її відмовляється, а тому просить суд стягнути з нього аліменти. В судовому засіданні позивачка [PERSON]П позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей підтримала, просить них задовольнити. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду виниклого спору, повторно, не зявився в судове засідання. Не повідомив суд про причину неявки. На підставі наявних у справі доказів, суд вважає за можливе, зі згоди позивача, розглянути спір по суті у відсутності відповідача, ухваливши заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Письмовими матеріалами справи підтверджено, що в сторін у шлюбі 24.11.2013 року народилася дочка [PERSON], 22.07.2016 року народився син [PERSON], які проживають з позивачкою і знаходиться на її утриманні, батьком яких є відповідач. Відповідно ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними ч.1 ст.181 СК України. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку батька яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому, відповідно до ст.182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дітей, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З матеріалів справи встановлено, що матеріальне становище відповідача задовільне, він не є платником аліментів на інших дітей, непрацездатних членів сімї та інших осіб, яких він зобовязаний утримувати. Враховуючи вік дітей, матеріальне становище сторін те, що відповідач [PERSON] офіційно ніде не працює і немає стабільного щомісячного доходу, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дочки [PERSON], сина [PERSON], у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину щомісячно, до досягнення ними повноліття, задовольнивши заявлений позов. Судові витрати в справі, від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову в суд, на підставі ч.2 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в доход держави, в сумі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved