Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

ТОВ «Кредитсервіс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 190610-001 від 11.06.2019 року в сумі 35910 гривень та судових витрат по справі. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 11.06.2019 року між ТОВ «Кредитсервіс» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 190610-001, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 30000 грн. на умовах строковості, зворотності та платності та строк до 11.06.2020 року. Відповідно до пункту 4.2 договору плата за користування кредитом складає 5% на місяць від загального розміру кредиту. Крім щомісячних процентів, стягується разовий процент у розмірі 5 % від загального розміру кредиту. Разовий процент стягується із суми кредиту у день перерахування кредиту на банківський рахунок відповідача. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надав відповідачу кредитні кошти у передбаченому договором розмірі, перерахувавши кошти на картковий рахунок відповідача, зазначений в договорі, проте відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, внаслідок чого має заборгованість загальною сумою 35910 гривень, яку позивач просить стягнути в примусовому порядку. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, при цьому відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлена через оголошення на веб-сайті судової влади України, заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, а також відзиву на позов до суду не надала. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 11 червня 2019 року між ТОВ «Кредитсервіс» та [PERSON] укладено кредитний договір № 190610-001, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 30000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, зобов`язалася повернути кредитні кошти позивачеві та зробити оплату за користування кредитом на умовах, що передбачені договором (а. с. 7-9). Відповідно до пункту 4.2 договору плата за користування кредитом складає 5 % на місяць від загального розміру кредиту. Крім щомісячних процентів, стягується разовий процент у розмірі 5 % від загального розміру кредиту. Разовий процент стягується із суми кредиту у день перерахування кредиту на банківський рахунок відповідача. Відповідно до пункту 2.2. вказаного кредитного договору відповідач зобов`язаний сплатити заборгованість до 11 червня 2020 року, але в будь-якому разі договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Відповідно до п. 7.2 Договору у разі порушення позичальником виконання зобов`язань щодо погашення суми кредиту та/або процентів за цим договором, він зобов`язується сплатити на користь кредитодавця штраф. У разі несвоєчасної оплати кожного щомісячного платежу ( понад 7 календарних днів) позичальник сплачує штраф в розмірі 10 % від загальної суми простроченої заборгованості. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надав відповідачу кредитні кошти у передбаченому договором розмірі, перерахувавши кошти на картковий рахунок відповідача, зазначений в договорі (копія платіжного доручення № 212 від 11.06.2019 року - а.с. 10). Проте відповідач взяті на себе зобов`язання по виплаті кредитних коштів у строки, визначені кредитним договором, не виконала, на вимоги повернути кредит та сплатити проценти не реагує. За розрахунками позивача [PERSON] на день подання позову має заборгованість за кредитним договором № 190610-001 від 11.06.2019 року в сумі 35910 гривень, з яких: 16100 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 18000 грн - заборгованість за відсотками, а також 1810 грн. - штрафні санкції. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори й інші правочини. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Відповідно до ст.ст. 525,526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Ст. 530 ЦК України визначає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк( термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання, тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 1 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Разом з тим, статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. З боку відповідача не надано до суду жодних пояснень, заперечень та відзиву щодо позовних вимог позивача, а також у відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України жодного належного та допустимого доказу в спростування доводів позивача щодо нарахованих сум. Таким чином, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача необхідно задовольнити повністю, оскільки відповідачем порушено умови договору та не виконано взятих на себе зобов`язань за кредитним договором № 190610-001 від 11.06.2019 року. Крім того, відповідно до ст. 264 ЦПК України, суд під час ухвалення судового рішення вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. При цьому відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог , інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Як встановлено в судовому засіданні, позивач поніс судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 2102 гривні, що підтверджується платіжним дорученням № 167 від 14.12.2020 року (а.с.4), а тому суд у відповідності ст. 141 ЦПК України стягує його з відповідача.

Outcome: approved