Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

ТОВ «РИБКОП» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про виділ в натурі у окремий об'єкт власності 3/5 частки нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, який мотивує тим, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24.04.2015 року, товариство є власником 3/5 частки нежитлових будівель кафе «[INFO], розташованих за адресою [ADDRESS]. Інші 2/5 частки зазначеного нерухомого майна належать відповідачці [PERSON] на підставі договору дарування від 23.06.2015 року. Оскільки добровільно виділити співвласникам частки нежитлової будівлі в натурі не представляється можливим, просить виділити їй внатурі у окремий об'єкт власності 3/5 частки нерухомого майна, що є у спільній частковій власності сторін. В судовому засіданні представник позивача Бондар В.Б. змінив позовні вимоги, в зв'язку з експертним висновком про технічну неможливість виділення кожній із сторін частки нежитлової будівлі у окремий об'єкт нерухомості внатурі, просить встановити порядок користування зазначеним спільним нерухомим майном. Представник відповідачки в судовому засіданні про встановлення порядку користування спільним нерухомим майном не заперечувала. Судом встановлені слідуючі фактичні обставини справи та відповідні правовідносини. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження майном, визначено ст. 317 ЦК України. Відповідно до ч.3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яке відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER], виданого реєстраційною службою Генічеського районного управління юстиції Херсонської області індексний номер 36760617 від 24.04.2015 року, ТОВ «РИБКОП» є власником 3/5 частки нерухомого майна, що складається з нежитлової будівлі кафе «[INFO]» літ. «Д» загальною площею 60 кв.м., прибудови літ «д» загальною площею 73,9 кв.м., складу літ «Є» загальною площею 30,7 кв.м., вбиральні літ. «Т», що розташоване по [ADDRESS]. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №40174567 від 06.07.2015 року [PERSON] на підставі договору дарування №1374 від 23.06.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Ковельського районного нотаріального округу Волинської області Олейніковою О.В., на праві спільної часткової власності належить 2/5 частки нерухомого майна, розташованого за адресою [ADDRESS]. Зазначене нерухоме майно знаходиться на земельній ділянці площею 1537 кв.м., яка перебуває у спільному користуванні позивача та відповідачки. Оскільки між сторонами існує спір про визнання порядку користування нерухомим майном, що перебуває у спільній частковій власності, для вирішення зазначеного питання судом була призначена судова будівельно-технічна експертиза, висновок від 20.04.2016 року №8. Вивчивши висновок експертизи, суд вважає, що можливо встановити порядок користування нежитловою будівлею кафе «[INFO]» відповідно до запропонованого варіанту експертизи від 20.04.2016р. №8 (а.с.101-116), з передачею кожному співвласнику належної йому частини нежитлової будівлі, що перебуває у фактичному користуванні позивача та відповідачки на даний час, оскільки цей варіант передбачає можливість для учасників спору вільно користуватися нежитловим приміщенням, не порушуючи прав та інтересів кожного з них, та прав та інтересів будь-яких інших осіб. Суд вважає, що питання щодо палатки, належної сторонній особі, яка не є складовою частиною спірного майна, розташованої на земельній ділянці, що знаходиться в спільному користуванні сторін, яка на думку відповідачки знижує функціональну значимість входу до будівлі, яка їй пропонується експертом в користування, може бути вирішено сторонами в послідуючому при встановленні порядку користування зазначеною земельною ділянкою. Посилання відповідачки в судовому засіданні на ту обставину, що їй з позивачем виділені не однакові за функціональним значенням приміщення та що вона не має можливості користуватися центральним входом-виходом до її приміщення, суд не може прийняти до уваги, оскільки в матеріалах справи наявний договір оренди нерухомого майна №01 від 27.04.2015, п.1.1, укладеного між відповідачкою та [PERSON], в якому зазначене саме те майно, про передачу в користування якого відповідачці йде мова в висновку експерта від 20.04.2016 року №8, що свідчить про те, що відповідачка погоджувалась з фактично визначеним сторонами в спорі порядком користування нежитловими приміщеннями, використовувала його саме таким чином, та навіть здавала свою частину майна в оренду іншій особі, користуючись при цьому саме входом-виходом з бокової частини спірної нежитлової будівлі. Що стосується посилання відповідачки на те, що експертом при наданні висновку не врахована вартість майна, суд вважає, що дане питання не має суттєвого значення, оскільки на кінцевому етапі спору мова йде не про виділ майна, що є у спільній власності, а про встановлення порядку користування цим майном. Таким чином, вирішуючи спір по суті, із урахуванням позиції сторін у справі, та ту обставину, що представник позивача у справі Бондар В.Б. не наполягає на компенсації понесених позивачем судових витрат, суд приходить до переконання про необхідність задоволення позовних вимог та передачі в користування кожному співвласнику чистини нежитлової будівлі, згідно висновку експертизи від 20.04.2016р. №8.

Outcome: approved