Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-08 00:00:00

ТОВ «Вердикт Капітал» (далі - Позивач) звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що 31.05.2012 між ПАТ «Укрсоцбанк» (далі - Банк) та Відповідачем було укладено Кредитний договір № 0410/022266-ZP, відповідно до умов якого Банк надав Відповідачу кредит в розмірі 50000 грн. з процентною ставкою за користування кредитом 14.5 % річних. В свою чергу, позичальник зобов`язався здійснювати сплату грошових коштів. 28.01.2019 між Банком та ТОВ «ФК «Веста» було укладено Договір факторингу № 2019-1УСБ/ВЕСТА, відповідно до якого Банк відступив, а ТОВ «ФК Веста» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту Кредитним договором №0410/022266-ZP від 31.05.2012, укладеного між Банком та відповідачем [PERSON] 29.01.2019 між ТОВ «ФК Веста» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір відступлення права вимоги № 29-01/19/1, відповідно до якого ТОВ «ФК Веста» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту №0410/022266-ZP від 31.05.2012, укладеного між Банком та Відповідачем. За період користування кредитними коштами Відповідачем здійснено часткові платежі на погашення основної суми кредиту, проте, заборгованість відповідача за Кредитним договором в повному обсязі не погашена, в зв`язку з чим Позивач просить стягнути з Відповідача заборгованість за кредитним договором № 0410/022266-ZP від 31.05.2012 в розмірі 35354.32 грн., судовий збір в розмірі 2102 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20000 грн. Ухвалою судді Козелецького районного суду Чернігівської області від 04.01.2021 відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник Відповідача подала відзив на позовну заяву, позовні вимоги не визнав з тих підстав, що Позивачем не доведено, що він є кредитором за кредитним зобов`язанням. З Договору факторингу та Договору відступлення права вимоги з витягом з додатку до цього Договору не вбачається, що у Позивача виникло право вимоги до відповідача, тобто ці документи не свідчать про перехід права вимог від ПАТ «Укрсоцбанк» до ТОВ «Веста», а в подальшому і до ТОВ «Вердикт Капітал». Позивачем не надано суду доказів на підтвердження кредитних відносин між первісним кредитором та Відповідачем, а саме, надання йому кредитних коштів. Не надано виписку про рух коштів по рахунку на підтвердження існування боргу та його розміру. Розрахунок заборгованості не містить відомостей про дату та період виникнення та нарахування заборгованості по кредиту та відсоткам, неможливо відстежити дати внесення платежів, їх зарахування в рахунок погашення заборгованості. Також, представник відповідача просить застосувати строк позовної давності, оскільки строк дії кредитного договору сплинув 31.05.2013, що свідчить про те, що трирічний строк позовної давності сплив 31.05.2016, в той час як ТОВ «Вердикт Капітал» звернулося з позовом до суду 22.12.2020. Представник позивача подав відповідь на відзив, в якому зазначено, що факт отримання кредитних коштів підтверджується наявними у справі доказами - виписками по рахункам, які є регістрами аналітичного обліку, та вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, розрахунком заборгованості, заявою на отримання кредиту. Умовами кредитного договору № 0410/022266-ZP від 31.05.2012 та додатками до нього визначено детальну інформацію щодо погашення заборгованості, нарахування відсотків та ставки. Під час підписання кредитного договору [PERSON] були роз`яснені значення процентної ставки та порядок обчислення процентних доходів, перелік, розмір і базу розрахунку комісій та тарифів банку, що пов`язані з наданням, обслуговуванням та погашенням кредиту. Також, представник позивача заперечує щодо застосування позовної давності, оскільки стягнення заборгованості відбувається за кожним окремим платежем в межах позовної давності у відповідності до графіку платежів за Кредитним договором № 0410/022266-ZP від 31.05.2012. Сторони, будучи належним чином повідомленими про час, дату і місце розгляду справи у судове засідання не з`явилися. При цьому, в матеріалах справи наявне клопотання представника Позивача про розгляд справи без участі представника ТОВ «Вердикт Капітал». Представник відповідача подала клопотання про розгляд справи без її участі та участі відповідача, позовні вимоги не визнає. Відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено наступне. 31.05.2012 між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 0410/022266-ZP, відповідно до умов якого Банк надав [PERSON] кредит в розмірі 50000 грн. строком на 1 (один) рік з можливістю його автоматичного продовження та з процентною ставкою за користування кредитом 14.5 % річних. 28.01.2019 між АТ «Укрсоцбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Веста» укладено Договір факторингу № 2019-1УСБ/Веста, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Веста» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Укрсоцбанк» за плату, а АТ «Укрсоцбанк» відступає ТОВ «Фінансова компанія «Веста», а ТОВ «Фінансова компанія «Веста» набуває належне АТ «Укрсоцбанк» право вимоги до Боржників за договорами, перелік яких міститься в Додатку № 1-1 до Договору, що додається до даного Договору на паперовому носії. Сторони погодили, що до ТОВ «Фінансова компанія «Веста» переходять всі права, які належать АТ «Укрсоцбанк» за Основними договорами, на умовах передбачених Основними договорами, за виключенням права нарахування відсотків, комісій, неустойки, що передбачені умовами Основних договорів. Згідно з п. 2.3 Договору в дату здійснення оплати ТОВ «Фінансова компанія «Веста» ціни прав вимоги відповідно до п. 4.2 цього Договору сторони підписують Акт приймання-передачі Реєстру боржників, за формою, встановленою в Додатку № 2 до цього Договору. Відповідно до п. 2.3.1 АТ «Укрсоцбанк» зобов`язаний передати новому кредитору Реєстр боржників за формою, встановленою в Додатку № 1-2 (Реєстр боржників має містити поля відповідно до переліку згідно Додатку №1-2) до цього Договору з усіма заповненими даними про боржників. 29.01.2019 між ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір про відступлення права вимоги № 29-01/19/1, за умовами якого ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» відступило новому кредитору належне йому право вимоги до боржників. Згідно з п. 2.3 Договору в дату здійснення оплати ТОВ «Вердикт Капітал» ціни прав вимоги відповідно до п. 4.2 цього Договору сторони підписують Акт приймання-передачі Реєстру боржників, за формою, встановленою в Додатку № 2 до цього Договору. Відповідно до п. 2.3.1 Договору АТ «Укрсоцбанк» зобов`язаний передати новому кредитору Реєстр боржників за формою, встановленою в Додатку № 1-2 (Реєстр боржників має містити поля відповідно до переліку згідно Додатку №1-2) до цього Договору з усіма заповненими даними про боржників. Згідно з витягом з додатку № 1-2 до Договору про відступлення прав вимоги від № 29-01/19/1 від 29.01.2019 у реєстрі боржників зазначено відомості про боржника за кредитним договором № 0410/022266-ZP від 31.05.2012 [PERSON] , дата отримання кредиту - 31.05.2012, залишок по тілу кредиту в валюті кредиту - 8757.25 грн.; залишок по відсоткам в валюті кредиту - 23483.68 грн. Статтею 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним (ст. 1082 ЦК України). Позивач зазначає, що за період користування кредитними коштами, Відповідачем здійснені часткові платежі на погашення основної суми кредиту, проте, заборгованість за Кредитним договором № 0410/022266-ZP від 31.05.2012 в повному обсязі не погашена. З огляду на те, що відповідачем прострочено грошове зобов`язання по поверненню кредитних коштів, отриманих на підставі Кредитного договору договором № 0410/022266-ZP від 31.05.2012, Позивач вважає, що у нього виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат та 3% річних. Згідно з розрахунком Позивача заборгованість Відповідача за Кредитним договором № 0410/022266-ZP від 31.05.2012 станом на 18.11.2020 становить 35354.32 грн. та складається з: 8757.25 грн. - заборгованості за кредитом (тілом кредиту); 20449.55 грн. - заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги; 1571.55 грн. - подвійної облікової ставки НБУ; 1457.21 грн. - втрат від інфляції; 788.96 грн. - нарахованих 3 % річних; 2329.80 грн. - заборгованості за нарахованими відсотками згідно Кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості). Із розрахунку заборгованості також вбачається, що 08.11.2019 були внесені кошти в рахунок погашення заборгованості в сумі 303.53 грн.; 06.12.2019 в сумі 1137.10 грн.; 28.12.2019 в сумі 1293.50 грн.; 24.03.2020 в сумі 300 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) зобов`язання його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено законом чи договором. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Тобто, за змістом цього положення несприятливі умови для нового кредитора пов`язуються із виконанням боржником обов`язку первісному кредитору, а не у звільненні від такого обов`язку в цілому. Згідно із вимогами ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду (ч. 2 ст. 13 ЦПК України). Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості необхідно відмовити. Так, в позовній заяві Позивач посилається на те, що він набув право вимоги за Кредитним договором № 0410/022266-ZP від 31.05.2012, тобто до Відповідача. Однак, судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази переходу права вимоги саме за Кредитним договором № 0410/0222 66-ZP від 31.05.2012, оскільки відсутні: Додатки № 1-2 (перелік договорів) та № 1-2 (Реєстр боржників) до Договору факторингу № 2019-1УСБ/Веста від 28.01.2019; Додаток № 1-1(перелік договорів) до Договору відступлення прав вимоги № 29-01/19/1 від 29.01.2019. Договір відступлення прав вимоги № 29-01/19/1 від 29.01.2019 з витягом з Додатку № 1-2 (Реєстру боржників) до нього, у якому зазначено боржника [PERSON] не є достатнім доказом переходу права вимоги за Кредитним договором № 0410/0222 66-ZP від 31.05.2012 до Позивача, оскільки з Договору факторингу № № 2019-1УСБ/Веста від 28.01.2019 неможливо встановити боржників право вимоги щодо яких набуло ТОВ «Фінансова компанія «Веста». З огляду на викладене, ТОВ «Вердикт Капітал» не доведено право вимоги до відповідача [PERSON] . Щодо наданого позивачем розрахунку заборгованості, суд зазначає, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з цим положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75 (в редакції, чинній на час звернення до суду з позовною заявою), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Таким чином, належним та допустимим доказом наявності заборгованості у Відповідача може бути виписка по рахунку, яка дала б можливість встановити чи користувався Відповідач кредитними коштами (чи отримував готівку у банкоматі та відділенні банку, чи купував товари та чи перерахував кошти на інші рахунки), якщо користувався, то в якому розмірі, чи здійснював повернення кредитних коштів позивачу, якщо здійснював, то в якому розмірі. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 16.09.2020 (справа №200/5647/18). Позивачем в силу принципу змагальності сторін не доведено обґрунтованості вимог, відповідно до яких кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підставі викладеного, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити в повному обсязі, оскільки Позивачем не надано доказів на підтвердження права вимоги до Відповідача за Кредитним договором № 0410/022266-ZP від 31.05.2012. Щодо заяви представника Відповідача про застосування строків позовної давності, то суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Оскільки суд дійшов висновку, що право Позивача порушене не було, тому відмовляє у позові через його необґрунтованість. Дана позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.05.2018 по справі № 369/6892/15-ц. В зв`язку із відмовою в позові, судовий збір та витрати на правничу допомогу, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed