overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-13 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24 липня 1993 р. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами були припинені з весни 2012 року. Спільне життя між ними не склалося. Примирення не можливе. Спільне господарство не ведеться. Спору про розділ майна, що є їх сумісною власністю не мають. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. До початку підготовчого судового засідання позивач надав до суду заяву у якій просить розірвати шлюб з відповідачем, справу розглянути у його відсутність, дитину залишити на утриманні матері. До початку підготовчого судового засідання відповідач надала суду заяву, де просила розглянути справу без її присутності, позовні вимоги визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала, спільного неповнолітнього сина залишити на її утриманні, прізвище залишити шлюбне « [PERSON] ». Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 3 ст. 105 СК України, визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що сторони не підтримують подружні відносини, загальне господарство не ведеться, у зв`язку з чим, суд вважає, що при таких обставинах родина існує формально, подальше проживання чоловіка і жінки і збереження родини неможливо, тому, що це суперечить інтересам обох сторін. Спору про поділ майна сторонами не заявлено. Неповнолітню дитину сина : [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з матір*ю в інтересах дитини. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24 липня 2001 р. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами були припинені у січні 2018 року. Позивачка посилаючись на те, що родиною вони вже не проживають, у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння в сімї, у поданій заяві просить суд розірвати шлюб із відповідачем. Позивачка до суду не зявилась, до початку підготовчого судового засідання надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач через канцелярію суду надав суду заяву, де просив розглянути справу без його присутності, позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Згідно з ч. 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню, тому що судом встановлено, що сторони не підтримують подружні відносини, загальне господарство не ведеться, у зв'язку з чим, суд вважає, що при таких обставинах родина існує формально, подальше проживання чоловіка і жінки і збереження родини неможливо, тому, що це суперечить інтересам обох сторін. Неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] залишити проживати з матірю в інтересах дитини. На підставі викладеного, ст.ст. 104-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24 липня 2004 року. Від шлюбу мають малолітню доньку Софію, [INFO]. Позивачка посилаючись на те, що вони з відповідачем мають різні погляди на сімейне життя, звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу. Сторони в судове засідання не зявилися, надавши суду заяви з проханням справу розглядати без їх участі, відповідач в поданій заяві позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Судом встановлено, що сторони з березня 2016 року не підтримують подружніх стосунків. Миритись і відновлювати подружні стосунки позивачка не бажає, а тому суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сімї неможливе. В поданій до суду заяві позивачка не наполягала на стягненні з відповідача понесених нею судових витрат, тому їх слід віднести на її рахунок. На підставі ст. ст. 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-02 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24 липня 2004 року і від спільного подружнього життя мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивачка звернулася з позовом у суд про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, покликається на те, що спільне життя у них не склалось, так як між ними немає взаєморозуміння, вони виявилися людьми з різними поглядами на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства і виховання дітей, відповідач не приділяє уваги сім'ї, затримується на роботі, додому приходить пізно, через що виникали сварки та що подружні відносини між ними фактично припинені, вона переконана, що їх сім'я розпалася і примирення між ними неможливе. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, покликаючись на мотиви такого та доповнила, що хоча вони з відповідачем проживають в одній квартирі, проте близько двох років не підтримують подружніх відносин, вона втратила до відповідача хороші почуття, переконана, що їх шлюб розпався остаточно. Просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечив та зазначив, що подружнє життя з позивачкою не склалося, виникали сварки і близько двох років вони не підтримують подружніх відносин, переконаний, що їх шлюб розпався. Просить позов задовольнити. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Заслухавши пояснення сторін та розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки між ними вже тривалий час немає взаєморозуміння, виникали сварки, близько двох років вони не підтримують подружніх відносин, що свідчить про стійкість і тривалість конфлікту між ними. Суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, оскільки вони вже тривалий час не підтримують подружніх відносин, втратили один до одного хороші почуття і помиритися не бажають, а тому такий шлюб слід розірвати. На утриманні сторін залишаються неповнолітні діти. На підставі ст.ст.12, 89, 264, 265 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24 липня 2010 року. Від шлюбу мають малолітню доньку Єву, [INFO]. Позивачка посилаючись на те, що вони з відповідачем мають різні погляди на сімейне життя, з жовтня 2015 року фактично не підтримують подружніх стосунків, відповідач допомоги на утримання дитини не надає, звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу та стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання доньки Єви в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. До початку судового засідання позивачка уточнила позовні вимоги та просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки Єви в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач в судове засідання не зявився по невідомим суду причинам, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Позивачка не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки з жовтня 2015 року. Миритись і відновлювати подружні стосунки позивачка не бажає, а тому суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сімї неможливе. Крім того, відповідач не утримує свою дитину, яка знаходиться на утриманні позивачки. Відповідно до ст. 180, ч. 2 ст. 182 СК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягувати аліменти на утримання дитини до досягнення нею повноліття в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави 551 грн. 20 коп. судового збору. На підставі ст. ст. 110, 112, 113, 180, 181, 182 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24 липня 2010 року, від якого у сторін є спільна малолітня дитина син [PERSON], [INFO]. При цьому, шлюбні відносини між сторонами були припинені в травні 2014 року з мотивів відсутності взаєморозуміння з питань ведення домашнього господарства, поглядів на життя та виховання дитини. Позивач, посилаючись на те, що в подальшому збереження сімї неможливе, в поданій заяві просить суд розірвати шлюб. Справу просив розглянути без його участі. Відповідач в судове засідання не зявився двічі без поважних причин, хоча належним чином був повідомлений судом про час та місце розгляду справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає необхідним позов задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Так, згідно ст.10 п.3 та ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що сторони протягом тривалого часу не підтримують шлюбні відносини та проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведеться, у звязку з чим суд прийшов до висновку, що сімя існує формально й в подальшому її збереження неможливе, так як це суперечить інтересам обох сторін. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що при таких обставинах позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного, ст.ст.104-105,110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24 листопада 1984 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивачка посилаючись на те, що вони з відповідачем мають різні погляди на сімейне життя, звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу. Відповідач в судові засідання двічі не з'явився по невідомим суду причинам, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Позивачка не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки з серпня 2012 року. Миритись і відновлювати подружні стосунки позивачка не бажає, а тому суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сім'ї неможливе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24 листопада 1990 року і від спільного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивачка 05 січня 2017 року звернулася з позовом у суд про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, покликаючись, що спільне життя у них не склалось, так як між ними немає взаєморозуміння, вони виявилися людьми з різними поглядами на життя, відповідач зловживає алкогольними напоями, з приводу чого між ними виникають постійні сварки, під час яких відповідач в присутності дітей нецензурно висловлюється та погрожує. Незважаючи на спільне проживання, вони з відповідачем не підтримують подружніх відносин і не ведуть спільного господарства, переконана, що їх сімя розпалась і примирення між ними неможливе. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, покликаючись на мотиви такого та доповнила, що хоча вони з відповідачем проживають в одній квартирі, проте з 2014 року не підтримують подружніх відносин і не ведуть спільного господарства та що вона втратила до відповідача хороші почуття, переконана, що їх шлюб розпався остаточно. Просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча належно був повідомлений про час та місце розгляду справи, причину неявки не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, оскільки матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Заслухавши пояснення позивачки, розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки між ними вже довгий час немає взаєморозуміння, виникали сварки і суперечності, з 2014 року вони не підтримують подружніх відносин і не ведуть спільного господарства, що свідчить про стійкість і тривалість конфлікту між ними. Суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, оскільки вони вже тривалий час не підтримують сімейних відносин, позивачка втратила до відповідача хороші почуття і помиритися з ним не бажає, а тому цей шлюб слід розірвати. На утриманні сторін залишаються неповнолітні діти. На підставі ст.ст.10, 60, 212, 215, 225, 226 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24 листопада 2001р. Від шлюбу дітей не має. Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить шлюб з відповідачем розірвати, посилаючись на те, що спільне життя у них не склалось, відповідач зловживає спиртними напоями, внаслідок чого вони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Відповідач позов визнав. Суд, прийнявши визнання позову відповідачем, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, проти примирення заперечують. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24 листопада 2007 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. У зв'язку з тим, що відносини між подружжям унеможливлюють подальше спільне проживання, позивачка просила суд розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка підтримала позов, просила шлюб розірвати. [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений, про причини неявки від відповідача повідомлення не надійшло. Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення у відсутності відповідача, який не з'явився. Суд, дослідивши письмові докази, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, вважає, що позов підлягає до задоволення. Сторони не підтримують подружні стосунки, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, сім'я існує формально, збереження її неможливе. На підставі викладеного, ст. 111, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24 листопада 2007 року і від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO]. Позивачка у лютому 2016 року звернулася з позовом у суд про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, покликаючись, що спільне життя у них не склалось, так як між ними немає взаєморозуміння, вони виявилися людьми з різними поглядами на життя, через що виникали сварки та що з вересня 2015 року вони не підтримують подружніх відносин, переконана, що їх сім'я розпалась остаточно і примирення між ними неможливе. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, покликаючись на мотиви такого та доповнила, що хоча вони з відповідачем проживають в одній квартирі, проте з вересня 2015 року не підтримують сімейних відносин, вона втратила до відповідача хороші почуття, переконана, що їх сім'я розпалась остаточно і примирення між ними неможливе. Просить позов задовольнити. Відповідач проти позову не заперечив та пояснив, що дійсно між ними виникали сварки, з вересня 2015 року вони не підтримують сімейних відносин, позивачка втратила до нього хороші почуття і помиритися з ним не бажає. Просить позов задовольнити. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Заслухавши пояснення сторін та розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки між ними вже тривалий час немає взаєморозуміння, виникали сварки і з вересня 2015 р. вони не підтримують сімейних відносин, що свідчить про стійкість і тривалість конфлікту між ними. Суд намагався зберегти сім'ю сторін, у квітні цього року надавав їм термін для примирення, проте вони не помирилися. Суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, оскільки між ними вже тривалий час немає взаєморозуміння, вони не підтримують сімейних відносин, позивачка втратила до відповідача хороші почуття і помиритися з ним не бажає, а тому такий шлюб слід розірвати. На утриманні сторін залишається неповнолітня дитина. На підставі ст.ст.10, 60, 212, 215 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24 листопада 2012 року, від якого у сторін є спільна неповнолітня дитина син [PERSON], [INFO]. При цьому шлюбні відносини між сторонами припинені у листопаді 2016 року з мотивів відсутності взаєморозуміння стосовно поглядів на життя, ведення домашнього господарства та виховання дитини. Позивачка, посилаючись на те, що в подальшому збереження сімї неможливе в поданій заяві просить суд розірвати шлюб. Позивачка надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі. Відповідач згідно телефонограми позов визнав в повному обсязі, справу просив розглянути без його участі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає необхідним позов задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Так, згідно ст.10 п.3 та ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що сторони протягом тривалого часу не підтримують шлюбні відносини та проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведеться, у звязку з чим суд прийшов до висновку, що сімя існує формально й в подальшому її збереження неможливе, так як це суперечить інтересам обох сторін. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що при таких обставинах позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного, ст.ст.104-105,110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24 лютого 1996 р. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами були припинені з травня 2015 року. Спільне життя між ними не склалося. Примирення не можливе. Спільне господарство не ведеться. Спору про розділ майна, що є їх сумісною власністю не мають. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачкою. До початку судового засідання позивач надав до суду заяву у якій просить розірвати шлюб з відповідачем справу розглянути у його відсутність. До початку судового засідання відповідач надавала суду заяву, де просила розглянути справу без її присутності, позовні вимоги визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Прізвище просила залишити шлюбне «Фоменко». Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 3 ст. 105 СК України, визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню, тому що судом встановлено, що сторони не підтримують подружні відносини, загальне господарство не ведеться, у зв'язку з чим, суд вважає, що при таких обставинах родина існує формально, подальше проживання чоловіка і жінки і збереження родини неможливо, тому, що це суперечить інтересам обох сторін. Спору про поділ майна сторонами не заявлено. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24 лютого 2001 року, актовий запис №04. Від шлюбу є син [PERSON], [INFO]. Позивачка просить шлюб з відповідачем розірвати, мотивуючи вимоги тим, що мають різні характери та погляди на сімейне життя, на примирення не згодна. Батько зобовязаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, в позовній заяві просить розглянути справу в її відсутність, просить задовольнити позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, про день та час розгляду повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи у його відсутність чи про причини неявки не подано. Ознайомившись з матеріалами справи, заявами сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 3 ст.105 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Під час розгляду справи встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, спільне проживання неможливе через різні характери та погляди на сімейне життя, сімя розпалася, спільно не проживають, на примирення не згодні. При встановлених обставинах збереження шлюбу сімї [PERSON] неможливо, і відповідно до ч.3 ст. 105, ч.2 ст.112 СК України позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Відповідно до ст.113 СК України та ч.8 ст.235 ЦПК України, позивачці, яка змінила прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається, залишається прізвище Прідьма. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого на підставі актового запису про народження є дитина, батьком якої записаний відповідач. Згідно матеріалів справи дитина перебуває на утриманні [PERSON], і відповідно до ст.180 СК України позовні вимоги про стягнення з [PERSON] аліментів підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів враховуються обставини, передбачені ст.182 СК України, і суд вважає за необхідне в порядку ч.3 ст.181 цього Кодексу стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у частці від доходу. Судові витрати по справі в порядку ч.1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24 лютого 2003 року. Від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. У зв'язку з тим, що відносини між подружжям унеможливлюють подальше спільне проживання, позивачка просила суд розірвати шлюб. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, просила шлюб розірвати. [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений, про причини неявки від відповідача повідомлення не надійшло. Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення у відсутності відповідача, який не з'явився. Суд, дослідивши письмові докази, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, вважає, що позов підлягає до задоволення. Сторони не підтримують подружні стосунки, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, сім'я існує формально, збереження її неможливе. На підставі викладеного, ст. 111, 112 СК України,

Outcome: approved