overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 23 листопада 2010 року. Шлюб зареєстрований виконкомом Зимогір`ївської міської ради Слов`яносербського району Луганської області, актовий запис № 64. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Останнім часом сторони сумісне подружнє життя припинили з тієї причини, що у них виявилися різні характери і погляди на сімейне життя, із-за чого часто виникали сімейні сварки з будь-яких приводів. Подальше спільне життя і збереження сім`ї неможливо. Посилаючись на вимоги Сімейного Кодексу України позивачка просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Позивачка надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, з позовом згоден. Дослідивши матеріали справи, перевіривши надані докази, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстровано му шлюбу з 23 листопада 2010 року. Шлюб зареєстрований виконкомом Зимогір`ївської міської Слов`яносербського району Луганської області, актовий запис за № 64, прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка -[PERSON], дружини - [PERSON] Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Подальше спільне життя і збереження сім`ї позивач вважає неможливим. Таким чином, суд вважає, що родина фактично розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам позивача та відповідача. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. З свідоцтва про шлюб вбачається, що відповідачка після реєстрації шлюбу змінила прізвище, при розгляді справи по суті не виявила бажання змінювати прізвище на дошлюбне, тож суд залишає позивачці прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-01 00:00:00

Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 23 листопада 2012 року. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Позивач, посилаючись на те, що він з відповідачем мають різні погляди на життя, втратили взаємоповагу один до одного, спільне господарство не ведуть, оскільки з березня 2013 року разом не проживають, збереження сімї вважає неможливим, звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу. Позивач в судове засідання не зявився, до початку розгляду справи надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, справу просив розглянути в його відсутності. Відповідач в судове засідання повторно не зявилася, причину неявки суду не повідомила, хоча була належно повідомлена про день та час слухання справи. У відповідності до ст. 280 ЦПК суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні сторони, 23 листопада 2012 року зареєстрували шлюб в відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції полтавської області, актовий запис - №352. Згідно статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ст.110 СК, один з подружжя має право предявити до суду позов про розірвання шлюбу. Згідно ст.112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, разом сторони не проживають, сімейних відносин не підтримують, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 23 листопада 2013 року. Від шлюбу дітей не мають. Позивач, посилаючись на те, що він з відповідачкою припинили спільне проживання в липні 2014 року, оскільки втратили взаємоповагу один до одного, звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу. Позивач підтримав свій позов про що надав до суду заяву. Відповідачка проти позову не заперечує про що вказала у своїй заяві. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони спільно не проживають з липня 2014 року. Миритися і відновлювати подружні стосунки позивач не бажає, а тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 23 листопада 2013 року та з серпня 2015 року фактично припинили шлюбні відносини та стали проживати окремо. Від шлюбу сторони дітей не мають. Позивач звернувся до суду з позовом та, посилаючись на те, що причинами розпаду сімї послужили їх різні погляди на життя та сімю, постійні сварки, просив розірвати шлюб з відповідачем, оскільки подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. В судове засідання позивач не зявився, надавши до суду заяву /а.с.12/ згідно якої позов підтримав та просив розглянути справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не зявилася, надавши до суду заяву /а.с.11/, згідно якої позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала та просила розглянути справу у її відсутність. Після розірвання шлюбу просила змінити їй прізвище на «Рішко». Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності позивача та відповідача, без фіксування судового процесу. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України: обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України: у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що є законні підстави для задоволення позову, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 23 лютого 1985 року, у шлюбі неповнолітніх дітей не має. Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб із відповідачкою, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з часом спільне життя з відповідачкою не склалось через те, що кожний з них має різні погляди на життя та ведення спільного господарства. Вони проживають у одній квартирі, однак протягом останніх років у окремих кімнатах. Оскільки шлюб існує лише формально, хоче припинити шлюбні відносини. У зв'язку із наведеним, просить суд позов задовольнити. У судовому засіданні позивач позов підтримав, дав пояснення аналогічні наведеним, додатково пояснив, що протягом останніх чотирьох років він перебуває на заробітках у Російській федерації. Сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства. Просить суд позов задовольнити. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала, дала пояснення аналогічні наведеним, просить суд позов задовольнити. Суд ухвалив справу розглядати у заочному порядку, без відповідачки, яка без поважних причин у судове засідання не прибула, хоча була належним чином повідомлена про час і місце судового засідання. Однак матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що сім'я розпалася повністю, не може бути збережена і позовні вимоги підлягають задоволенню. Встановлено, що сторони уклали шлюб 23.02.1985 року у якому мають двох повнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] дітей не мають /а.с.4-6/. Непорозуміння, сварки створили умови за яких їх шлюб фактично припинився, тривалий час шлюбні відносини не підтримують та спільне господарство не ведуть і відновлювати не збираються. Враховуючи викладене, суд вважає, що сім'я сторін розпалася, примирення не можливе, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 23 лютого 2007 року, у якому у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Позивач звернулася до суду із позовом із позовом, у якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем 23.02.2007 року. Свої позовні вимоги мотивує тим, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя. Внаслідок постійних суперечок та конфліктів спільне життя сторін стало не можливим. Шлюбні відносини між ним припинились понад два роки. З того часу спільне господарство не ведуть. У зв'язку із наведеним, просить суд позов задовольнити. У судове засідання позивачка не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча належним чином була повідомлений про час та місце розгляду справи, однак подала до суду заяву, у якій просить проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить такі задовольнити. Суд ухвалив проводити розгляд справи у відсутності відповідача, який, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Крім того подав до суду заяву, у якій просить проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає, просить розірвати шлюб, укладений між сторонами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що сім'я розпалася повністю, не може бути збережена і позовні вимоги підлягають задоволенню. Встановлено, що сторони уклали шлюб 23 лютого 2007 року, у якому у них народилася донька [PERSON], [INFO]. /а.с.6-7/. Любов та повага між сторонами відсутні. Останнім часом непорозуміння створили умови за яких їх шлюб фактично припинився, сторони шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть і відновлювати не збираються. Крім того, понад два роки сторони проживають окремо та жодних стосунків не підтримують. Враховуючи викладене, суд вважає, що сім'я сторін розпалася, примирення не можливе, а тому шлюб підлягає розірванню, а визнання відповідачкою пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З урахуванням норм ст. 141 ЦПК України, суд приходить до переконань, про те, що з відповідача слід стягнути на користь позивачки суму сплаченого нею судового збору у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 23 січня 2004 року. В шлюбі мають спільних дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. [PERSON] звернулася в суд з даним позовом вказуючи на те, що сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя. На час звернення до суду сторони проживають окремо, не підтримують подружні стосунки та не ведуть спільне господарство. Також, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей. Діти знаходяться на повному утриманні позивача, а тому [PERSON] змушена звернутись до суду з позовними вимогами про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, заперечувала проти надання строку на примирення та наполягала на розірванні шлюбу. Також просила стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання дітей. [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце судового розгляду справи, не повідомивши суд про причини неявки, ніяких клопотань не заявив. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши докази по справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного: по справі встановлено, що з 23 січня 2004 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі. Мають двох спільних неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На протязі останнього часу сторони шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, позивач висловилася про необхідність розірвання шлюбу та категоричного заперечувала про надання строку на примирення. За таких доказів, враховуючи викладені позивачем в обґрунтування заявлених вимог про розірвання шлюбу обставини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження сімї є неможливим та буде порушувати права позивача. Тому, шлюб необхідно розірвати. Також судом встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В порушення вимог ст. 180 Сімейного кодексу України [PERSON] ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дітей. Тому кошти на утримання неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] необхідно стягнути в судовому порядку. На підставі ст.183 Сімейного кодексу України суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку відповідно до припису ст. 182 СК України. Враховуючи інтереси малолітніх дітей суд вважає за необхідне залишити [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], на вихованні [PERSON]. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 23 травня 2002 року, у шлюбі мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб із відповідачкою, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що сімейне життя з відповідачкою не склалось, оскільки вони виявились різними людьми з різними поглядами на життя. Вони фактично втратили один до одного почуття любові, припинили вести спільне господарство, а тому вважають, що збереження шлюбу неможливе та суперечить спільним інтересам. У звязку із наведеним, просить суд позов задовольнити. У судовому засіданні позивач позов підтримав, дав пояснення аналогічні наведеним, додатково пояснив, що з відповідачкою не проживає з березня 2015 року, переїхав жити до своєї мами. Після розірвання шлюбу донька залишиться проживати з відповідачкою. Суд ухвалив справу розглядати у заочному порядку, без відповідачки, яка без поважних причин у судове засідання не прибула, хоча була належним чином повідомлена про час і місце судового засідання. Однак матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що сімя розпалася повністю, не може бути збережена і позовні вимоги підлягають задоволенню. Встановлено, що сторони уклали шлюб 23.05.2002 року у якому мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] /а.с.5,8/. Непорозуміння, сварки створили умови за яких їх шлюб фактично припинився, з березня 2015 року проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують та спільне господарство не ведуть і відновлювати не збираються. Враховуючи викладене, суд вважає, що сімя сторін розпалася, примирення не можливе, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-29 00:00:00

Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 24.07.2004 року, у якому мають двох неповнолітнього дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Позивач звернулася до суду із позовом у якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем 24.07.2004 року. Свої позовні вимоги мотивує тим, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя, сімейні стосунки і сімейні обов`язки. Шлюбні відносини між ними припинились з травня 2019 року. Сім`я існує лише формально і її збереження не можливе. У судовому засідання позивачка позовні вимоги підтримала, просить такі задовольнити. У судовому засідання відповідач позовні вимоги не заперечував, просив такі задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що сім`я розпалася повністю, не може бути збережена і позовні вимоги підлягають задоволенню. Встановлено, що сторони уклали шлюб 24.07.2004 року, у якому мають двох неповнолітнього дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] /а.с.4-6/. Любов та повага між сторонами відсутні. У сторін різні погляди на життя, сімейні стосунки і сімейні обов`язки. Шлюбні відносини між ними припинились з травня 2019 року. Шлюб існує лише формально, його збереження не можливе. Враховуючи викладене, суд вважає, що сім`я сторін розпалася, примирення не можливе, а тому шлюб підлягає розірванню, а визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З урахуванням норм ст. 141 ЦПК України, суд приходить до переконань, про те, що з відповідача слід стягнути на користь позивачки суму сплаченого нею судового збору у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 24.09.2005 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Спір про поділ спільного майна та місце проживання дітей між подружжям відсутній. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, не ведуть спільне господарство, разом не проживають на протязі тривалого часу. За таких підстав позивачка просить шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилася, в своїй письмовій заяві просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримала з тих же підстав. Відповідач в судове засідання не з'явився, в своїй заяві просив справу розглядати у його відсутність, просив шлюб між ним та позивачкою розірвати.. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати з наступних підстав. Так, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого 24.09.2005 року відділом РАЦС Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24.09.2005 року, актовий запис №341. Сторони шлюбні стосунки не підтримують, їх шлюб носить формальний характер. Заходи, вжиті судом, відповідно до ст. 111 СК України щодо примирення подружжя, позитивних результатів не дали. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін та неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь позивача підлягають також стягненню з відповідача й судовий збір, сплачений позивачем при подачі позовної заяви. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 24 вересня 2011 року, у якому мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб із відповідачкою, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що деякий час після реєстрації шлюбу їхні сімейні стосунки були нормальні, однак після народження дитини стали виникати непорозуміння та сварки, вони перестали знаходити спільну мову щодо питань побуту та виховання дитини. Тривалий час позивач перебував за межами України, що також негативно вплинуло на їх стосунки. Після його повернення в Україну у березні 2015 року вони проживають окремо і не ведуть спільного господарства. Донька проживає з матірю. У звязку із наведеним, просить суд позов задовольнити. У судовому засіданні позивач позов підтримав, дав пояснення аналогічні наведеним, додатково пояснив, що за час, наданий судом для примирення, вони не примирились, відповідачка пише клопотання про надання їм нового строку для примирення для затягування розгляду справи, оскільки ніяких дій для примирення не вживає. Суд ухвалив справу розглядати у заочному порядку, без відповідачки, яка у судове засідання не прибула, хоча була належним чином повідомлена про час і місце судового засідання. Однак матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті. Суд не бере до уваги клопотання відповідачки про відкладення розгляду справи у звязку із неможливістю зявитись у судове засідання через те, що вона має малолітню дитину, оскільки не вважає таку причину поважною. Крім того суд не бере до уваги клопотання відповідачки про надання повторного строку для примирення, оскільки судом такий строк вже надавався і відповідачка не скористалась своєю можливістю примиритись. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що сімя розпалася повністю, не може бути збережена і позовні вимоги підлягають задоволенню. Встановлено, що сторони уклали шлюб 24.09.2011 року /а.с.4/ у якому мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] /а.с.5/. Непорозуміння, сварки створили умови за яких їх шлюб фактично припинився, тривалий час шлюбні відносини не підтримують та спільне господарство не ведуть і відновлювати не збираються. За час, наданий сторонам судом для примирення, сторони не примирились. Враховуючи викладене, суд вважає, що сімя сторін розпалася, примирення не можливе, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved