Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось до суду із позовом, в якому вказує, що 27 березня 2008р. між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № СМ-SМЕ100/125/2008. Згідно ч.1 кредитного договору банк надає боржникові кредит у сумі 84 500, 00 доларів США, розмір процентної ставки за користування кредитом - 5, 00 % +FIDR (процентна ставка по строкових депозитах фізичної осіб у валюті, тотожній валюті кредиту). Термін дії кредитного договору - до 24 березня 2013 року. 27 березня 2008р. між банком та дружиною боржника [PERSON] - відповідачем [PERSON], з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, був укладений іпотечний договір № РМ- SМЕ100/125/2008, посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 2165. Згідно даного договору, відповідач передає банку в іпотеку об'єкт нерухомості, а саме: чотирьохкімнатну квартиру загальною площею 86, 7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер 10071525). 12 листопада 2010р. між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю та договір про відступлення права вимоги, згідно з якими до позивача переходять усі права банку за кредитним договором та договорами забезпечення між банком та відповідачем. Боржник постійно порушує умови кредитного договору щодо строків та сум сплати заборгованості за кредитом, у зв'язку з чим виникла прострочена заборгованість, яка підтверджується розрахунком заборгованості від 28 березня 2013р. Станом на 28 березня 2013р. заборгованість за кредитним договором складає 2 738 233, 63 грн. та 93 857, 25 доларів США, у том числі: -Заборгованість за відсотками - 9 363, 31 доларів США; -Заборгованість за кредитом - 84 493, 94 доларів США; -Пеня - 2 738 233, 63 грн. Відповідно до ст. 1049, ч.2 ст. 1050 ЦК України, у разі прострочення повернення частини позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати відсотків, належних йому. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику в строк, встановлений договором. Як вбачається зі ст. 3 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Згідно зі ст. ст.7, 11 Закону України «Про іпотеку», майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмету іпотеки. За рахунок предмета іпотеки позивач має право задовольнити свої вимоги за договором кредиту в повному обсязі тобто, включаючи повернення кредиту, сплату процентів, неустойки (пені, штрафу), відшкодування витрат, пов'язаних з пред'явленням вимог за договором кредиту та збитків завданих порушенням Договору кредиту. Відповідно до ч. 1 ст. 35, ст.39 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш, ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд, за заявою іпотеко держателя, виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первинного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивач просив: -ухвалити судове рішення, яким звернути стягнення на нерухоме майно, яке є власносністю відповідача [PERSON] та є педметом іпотеки згідно іпотечного договору № РМ-SVT100/125/2008 від 27 березня 2008р., а саме: на чотирьохкімнатну квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний №10071525) з метою її подальшого продажу та задоволення вимог Позивача за Кредитним договором в сумі 2 738 233,63 грн. та 93 857,25 доларів США; -встановити спосіб реалізації предмету іпотеки, визначений ст. 41 Законом України «Про іпотеку», а саме: шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження; -визначити початкову ціну предмету іпотеки шляхом незалежної експертної оцінки, проведеної в межах процедури виконавчого провадження; -примусово виселити осіб, що мешкають за адресою - [ADDRESS]; -віднести на відповідача відшкодування судового збору у розмірі 3 441, 00 грн. У судове засідання представник позивача за дорученням не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, до суду звернувся з клопотанням про розгляд справи у заочному порядку, без його участі, підтримавши позовні вимоги в повному обсязі. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю представника позивача на підставі наявних по справі доказів. Відповідачка [PERSON] у судове засідання повторно не з'явилася, про день слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку, в тому числі -і шляхом публікації об'яви про дату, час та місце розгляду справи в регіональній газеті «Донбас», причину неявки суду не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи на інший строк суду не надала. Суд визнає причину повторної неявки відповідача [PERSON] у судове засідання неповажною та вважає за можливе, за згодою представника позивача, розглянути справу за її відсутності в порядку ст.224 ЦПК України і ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України, у разі прострочення повернення частини позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати відсотків, належних йому. Як вбачається зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику в строк, встановлений договором. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотеко держателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Ст. ст. 7, 11 Закону України «Про іпотеку» передбачує, що майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмету іпотеки. За рахунок предмета іпотеки позивач має право задовольнити свої вимоги за договором кредиту в повному обсязі тобто, включаючи повернення кредиту, сплату процентів, неустойки (пені, штрафу), відшкодування витрат, пов'язаних з пред'явленням вимог за договором кредиту та збитків завданих порушенням Договору кредиту. Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Згідно ст. 39 «Про іпотеку», одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд, за заявою іпотеко держателя, виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первинного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. В судовому засіданні було встановлено, що 27 березня 2008 р. між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № СМ-SМЕ100/125/2008. Згідно ч.1 вказаного кредитного договору банк-позивач надає боржникові кредит у сумі 84 500, 00 доларів США, встановлено розмір процентної ставки за користування кредитом - 5, 00 % +FIDR (процентна ставка по строкових депозитах фізичної осіб у валюті, тотожній валюті кредиту). Термін дії кредитного договору - до 24 березня 2013 року. 27 березня 2008р. між банком та відповідачем [PERSON], з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, було укладено іпотечний договір № РМ- SМЕ100/125/2008, посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 2165. Згідно даного договору відповідач [PERSON] передає банку в іпотеку об'єкт нерухомості, а саме: чотирьохкімнатну квартиру загальною площею 86, 7 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер 10071525). 12 листопада 2010р. між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю та договір про відступлення права вимоги, згідно з якими до позивача переходять усі права банку за кредитним договором та договорами забезпечення між банком та відповідачем. Боржник постійно порушує умови кредитного договору щодо строків та сум сплати заборгованості за кредитом, у зв'язку з чим виникла прострочена заборгованість, яка підтверджується розрахунком заборгованості від 28 березня 2013р. Станом на 28 березня 2013р. заборгованість за кредитним договором складає 2 738 233, 63 грн. та 93 857, 25 доларів США, у том числі: -Заборгованість за відсотками - 9 363, 31 доларів США; -Заборгованість за кредитом - 84 493, 94 доларів США; -Пеня - 2 738 233, 63 грн. Таким чином, майновий поручитель - відповідач [PERSON] повинна нести відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником - своїм чоловіком [PERSON] основного зобов'язання в межах вартості предмету іпотеки - чотирьохкімнатної квартири загальною площею 86, 7 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер 10071525), за рахунок якого позивач також має право задовольнити свої вимоги за договором кредиту в повному обсязі тобто, включаючи повернення кредиту, сплату процентів, неустойки (пені, штрафу), відшкодування витрат, пов'язаних з пред'явленням вимог за договором кредиту та збитків, завданих порушенням договору кредиту. З огляду на наведене, суд вважає за можливе в повному обсязі задовольнити позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторінг Україна». Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тобто з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 3441 грн. 00 коп., факт сплати якого підтверджується відповідною квитанцією.

Outcome: approved