Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

ТзОВ «ФК «Довіра та Гарантія» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №25/V01-12-2007 від 06 грудня 2007 року в сумі 382670,31 грн., яка складається з наступного: 161434,86 грн. - заборгованість по кредитному договору, 2229,13 грн. - 3% річних, 178324,74 грн. - інфляційне збільшення суми боргу, 40681,58 грн. - пеня та судові витрати в розмірі 3654 грн. В судовому засіданні представник позивача Шевчук Р.О. позовні вимоги підтримала частково, змінивши заявлену до стягнення суму індексу інфляції з 178324,74 грн. на 16889,88 грн. та вказала, що 06 грудня 2007 року між Відкритим Акціонерним Товариством Банк «БІГ Енергія» та [PERSON] було укладено кредитний договір №25/V01-12-2007, згідно якого банк надав позичальнику кредит на споживчі цілі в сумі 35000 доларів США, строком з 06 грудня 2007 року по 06 грудня 2012 року, з сплатою за користування кредитом відсотків в розмірі 15% річних. Відповідно до п.3.1 кредитного договору, позичальник зобов'язується неухильно виконувати всі положення цього договору. Пунктом 2.1 кредитного договору передбачено, що у забезпечення виконання зобов'язання банком прийнята застава - автобус «Богдан» згідно договору застави від 06 грудня 2007 року. 17.11.2010 року між Відкритим Акціонерним Товариством Банк «БІГ Енергія» та [PERSON] було укладено додаткову угоду №2 до кредитного договору №25/V01-12-2007 від 06 грудня 2007 року. Даною додатковою угодою змінені умови кредитування згідно кредитного договору №25/V01-12-2007 від 06.12.2007 року, зокрема встановлено термін повного повернення кредиту позичальником банку 15 грудня 2010 року. 27 грудня 2013 року між ВАТ Банк «Біг Енергія» та ТзОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було укладено договір купівлі-продажу права грошової вимоги №3-233, згідно якого право грошової вимоги за кредитним договором укладеним між ВАТ Банк «Біг Енергія» та [PERSON] перейшло до ТзОВ «ФК «Довіра та Гарантія». Відповідно до п.4.1 кредитного договору, у разі несвоєчасного погашення кредиту та відсотків за його користування позичальник виплачує банку пеню в такому розмірі: при несвоєчасному погашенні основного боргу по кредиту - 0,15 відсотків від суми простроченого кредиту за кожен день прострочки; при несвоєчасному погашенні відсотків - 0,5 відсотків від суми прострочених відсотків за кожний день прострочки. Представник позивача зауважила, що 14 лютого 2014 року [PERSON], в рахунок погашення кредитної заборгованості за кредитним договором №25/V01-12-2007, вніс на рахунок ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» 18000 грн., що підтверджується платіжним дорученням №ПН6963 від 14 лютого 2014 року і свідчить про визнання відповідачем свого боргу. Просить стягнути з [PERSON] на користь ТзОВ «ФК «Довіра та Гарантія» суму боргу в розмірі 161434,86 грн. - заборгованість по кредитному договору, 2229,13 грн. - 3% річних, 16889,88 грн. - інфляційне збільшення суми боргу, 40681,58 грн. - пеня та судові витрати. В судове засідання відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений, не з'явився, однак уповноважив на представництво своїх інтересів представника [PERSON] В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав та вказав, що дійсно 06 грудня 2007 року між Відкритим Акціонерним Товариством Банк «БІГ Енергія» та [PERSON] було укладено кредитний договір №25/V01-12-2007, згідно якого банк надав позичальнику кредит на споживчі цілі в сумі 35000 доларів США, строком з 06 грудня 2007 року по 06 грудня 2012 року, з сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 15% річних. 15.12.2010 року між Відкритим Акціонерним Товариством Банк «БІГ Енергія» та [PERSON] було укладено додаткову угоду №2 до кредитного договору №25/V01-12-2007 від 06 грудня 2007 року. Даною додатковою угодою встановлено термін повного повернення кредиту позичальником банку 15 грудня 2010 року. 27 грудня 2013 року між ВАТ Банк «Біг Енергія» та ТзОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було укладено договір купівлі-продажу права грошової вимоги №3-233, згідно якого право грошової вимоги за кредитним договором укладеним між ВАТ Банк «Біг Енергія» та [PERSON] перейшло до ТзОВ «ФК «Довіра та Гарантія». Зазначає, що дійсно у [PERSON] є заборгованість перед ТзОВ «ФК «Довіра та Гарантія», однак позивач пропустив трьохрічний строк позовної давності, тому просить в позові відмовити. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що дана позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Матеріалами справи встановлено, що 06 грудня 2007 року між Відкритим Акціонерним Товариством Банк «БІГ Енергія» та [PERSON] було укладено кредитний договір №25/V01-12-2007, згідно якого банк надає позичальнику кредит на споживчі цілі в сумі 35000 доларів США, строком з 06 грудня 2007 року по 06 грудня 2012 року, з сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 15% річних. Відповідно до п.3.1 кредитного договору, позичальник зобов'язується неухильно виконувати всі положення цього договору. Під час розгляду справи встановлено, що банк виконав належним чином свої зобов'язання згідно кредитного договору і надав кредитні кошти [PERSON] 17 листопада 2010 року між Відкритим Акціонерним Товариством Банк «БІГ Енергія» та [PERSON] було укладено додаткову угоду №2 до кредитного договору №25/V01-12-2007 від 06 грудня 2007 року. (Копія зазначеної додаткової угоди надана стороною позивача, оригінал вказаної додаткової угоди було оглянуто в судовому засіданні). Пунктом 1 додаткової угоди №2 до кредитного договору №25/V01-12-2007 від 06 грудня 2007 року встановлено, що сторони досягли згоди змінити умови кредитування згідно кредитного договору №25/V01-12-2007 від 06.12.2007 року (далі - договір), а саме: встановити термін повного повернення кредиту позичальником банку 15 грудня 2010 року. Пунктами 2 та 3 вказаної додаткової угоди встановлено, що всі інші умови договору залишаються без змін і що ця додаткова угода є невід'ємною частиною вищенаведеного договору і вступає в силу з моменту її підписання. 15 грудня 2010 року між Відкритим Акціонерним Товариством Банк «БІГ Енергія» та [PERSON] було укладено додаткову угоду №2 до кредитного договору №25/V01-12-2007 від 06 грудня 2007 року. (Копія зазначеної додаткової угоди надана стороною відповідача, оригінал вказаної додаткової угоди було оглянуто в судовому засіданні). Пунктом 1 додаткової угоди №2 до кредитного договору №25/V01-12-2007 від 06 грудня 2007 року встановлено, що сторони досягли згоди змінити умови кредитування згідно кредитного договору №25/V01-12-2007 від 06.12.2007 року (далі - договір), а саме: встановити термін повного повернення кредиту позичальником банку 15 грудня 2010 року. Пунктами 2 та 3 вказаної додаткової угоди встановлено, що всі інші умови договору залишаються без змін і що ця додаткова угода є невід'ємною частиною вищенаведеного договору і вступає в силу з моменту її підписання. Сторони просять рахувати різність дат укладення додаткової угоди №2 до кредитного договору №25/V01-12-2007 від 06 грудня 2007 року технічною помилкою, оскільки зміст наданих сторонами додаткових угод є ідентичним. 27 грудня 2013 року між ВАТ Банк «Біг Енергія» та ТзОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було укладено договір купівлі-продажу права вимоги №3-233, згідно якого, право грошової вимоги за кредитним договором №25/V01-12-2007 від 06.12.2010 року укладеним між ВАТ Банк «Біг Енергія» та [PERSON] перейшло до ТзОВ «ФК «Довіра та Гарантія». Повідомленням про заміну кредитора в зобов'язанні, ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» сповістило [PERSON] про укладений договір купівлі - продажу права вимоги №3-233 від 27 грудня 2013 року, де відповідачу також було запропоновано в повному обсязі виконати зобов'язання за кредитним договором перед новим кредитором. Сторона відповідача підтвердила отримання вказаного повідомлення. Представник відповідача [PERSON] просить відмовити в позові через сплив строку позовної давності, покликаючись на те, що трьохрічний строк позовної давності сплинув, оскільки термін повного повернення кредиту позичальником банку є 15 грудня 2010 року, а позивач пред'явив вимогу до [PERSON] лише 02 липня 2014 року. З матеріалів справи вбачається, що 14 лютого 2014 року [PERSON], в рахунок погашення кредитної заборгованості за кредитним договором №25/V01-12-2007, вніс на рахунок ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» 18000 грн., що підтверджується платіжним дорученням №ПН6963 від 14 лютого 2014 року. Частиною 1 ст.264 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Оскільки останній платіж за кредитним договором №25/V01-12-2007 від 06.12.2007 року [PERSON] здійснено 14 лютого 2014 року, тому підстав стверджувати про сплив позовної давності очевидно не вбачається. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. В судовому засіданні встановлено, що заборгованість [PERSON] за кредитним договором №25/V01-12-2007 від 06 грудня 2007 року існує в розмірі - 221235,45 грн., яка складається з наступного: 161434,86 грн. - заборгованість по кредитному договору, 2229,13 грн. - 3% річних, 16889,88 грн. - інфляційне збільшення суми боргу, 40681,58 грн. - пеня. Відповідно до п.4.1 кредитного договору, у разі несвоєчасного погашення кредиту та відсотків за його користування позичальник виплачує банку пеню в такому розмірі: при несвоєчасному погашенні основного боргу по кредиту - 0,15 відсотків від суми простроченого кредиту за кожен день прострочки; при несвоєчасному погашенні відсотків - 0,5 відсотків від суми прострочених відсотків за кожний день прострочки. Згідно розрахунку пені за період з 28 грудня 2013 року по 13 червня 2014 року, за прострочення [PERSON] виконання грошового зобов'язання, ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» нарахована пеня в розмірі 40681,58 грн. Відповідно до ст.551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи складну економічну ситуацію в країні, втрату відповідачем роботи, що призвело до скрутного матеріального становища боржника, суд приходить до висновку, що нарахована за кредитним договором пеня в розмірі 40681,58 грн. може бути зменшена внаслідок зазначених обставин, які, на думку суду, мають істотне значення. З огляду на вищевикладене, виходячи з засад розумності і справедливості, суд прийшов до висновку про зменшення розміру пені, нарахованої за кредитним договором у зв'язку з неналежним виконанням його умов з 40681,58 грн. до 10000 грн. Отже, на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» з [PERSON] слід стягнути заборгованість по поверненню кредитних коштів в сумі 161434,86 грн., по сплаті відсотків в сумі 2229,13 грн., індексу інфляції в сумі 16889,88 грн., пені у зв'язку з простроченням виконання зобов'язань в сумі 10000 грн., таким чином частково задовольнивши позов. Крім того, при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 3654 грн., що підтверджується квитанцією, який на підставі ч.1 ст.88 ЦПК України підлягає частковому стягнення з відповідача на користь позивача, пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: partial