Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося до Вінницького районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи позовні вимоги тим, що 28.11.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», який в свою чергу виступає правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк» та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» укладено Договір факторингу. Відповідно до п.2.1, 2.2. Договору Банк відступає Фактору свої права Вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, право на вимогу якої належить Банку на підставі документації. З моменту відступлення Банком Фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважають наданими Фактору. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі пов'язані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених Боржниками, процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів. 28.11.2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та Товариством обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» укладено Договір факторинг Відповідно до п.2.1, 2.2. Договору Клієнт (ТОВ «ФК «Вектор Плюс») відступає Фактору (ТОВ «Кредитні ініціативи») свої права Вимоги заборгованості по кредитних договорах укладених з Боржниками, право на вимогу якої належить Клієнту на підставі Документації. З моменту відступлення Клієнтом Фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними до Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі пов'язані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених Боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів. Отже, внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором 0101/0207/88-007 від 19.02.2007 року позичальником згідно якого є [PERSON]. 19.02.2007 року АКБ «ТАС-Комерцбанк» (правонаступник - ПАТ «Сведбанк») та [PERSON] уклали Кредитний договір №0101/0207/88-007, відповідно до умов якого позивач зобов'язується надати відповідачеві кредит у сумі 50,000 (п'ятдесят тисяч) доларів США. Відповідно до умов вказаного Договору, Відповідач зобов'язується в порядку та на умовах що визначені Договором повертати Кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойку та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Графіком погашення кредиту. Позивач свої зобов'язання за Договором виконав, надавши Відповідачеві, кредит в сумі 50 000 (п'ятдесят тисяч) доларів США, однак відповідач, свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 01.11.2013 року має прострочену заборгованість: за кредитом - 33 796,70 (Тридцять три тисячі сімсот дев'яносто шість доларів США 70 центів) доларів США, що за курсом НБУ на 01.11.2013 року складає - 270 137,02 (Двісті сімдесят тисяч сто тридцять сім) грн. 02 коп.; за відсотками - 9 225,21 (Дев'ять тисяч двісті двадцять п'ять доларів США 21 цент) доларів США, що за курсом НБУ на 01.11.2013 року складає - 73 737,10 (Сімдесят три тисячі сімсот тридцять сім) грн. 10 коп. У зв'язку з систематичним порушенням боржником своїх обов'язків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого Кредитного договору йому було нараховано неустойку, яка станом на 01.11.2013 року становить: пеня - 35 228,51 (Тридцять п'ять тисяч двісті двадцять вісім доларів США 51 цент) доларів США, що за курсом НБУ на 01.11.2013 року складає - 281 581,48 (Двісті вісімдесят одна тисяча п'ятсот вісімдесят одна) грн.48 коп. На виконання умов Договору відповідачу була направлена вимога про досудове врегулювання спору, але на дату подання позовної заяви вимога відповідачем не виконана. Оскільки відповідач не виконує належним чином свої кредитні зобов'язання та не погашає існуючу заборгованість, позивач звернувся до суду та просив стягнути з відповідача заборгованість в сумі 625 455,60 (шістсот двадцять п'ять тисяч чотириста п'ятдесят п'ять) грн. 60 коп., з яких: за кредитом - 270 137,02 (Двісті сімдесят тисяч сто тридцять сім) грн. 02 коп.; за відсотками - 73 737,10 (Сімдесят три тисячі сімсот тридцять сім) грн. 10 коп.; пеня - 281 581,48 (Двісті вісімдесят одна тисяча п'ятсот вісімдесят одна) грн.48 коп., а також судові витрати, понесені на сплату судового збору. В судове засідання представник позивача Овчарук А.С. не з`явився, однак попередньо надав заяву, в якій просив справу розглядати без участі представника позивача на підставі наявних доказів та матеріалів, у випадку неявки відповідача не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, однак від представника відповідача попереднього через канцелярію суду надійшла заява, в якій він просить розгляд справи провести у його відсутність, також зазначив, що проти задоволення позову заперечує, при вирішенні даної справи просив врахувати його письмові заперечення та доповнення до них (а.с.89-92, 182,183), які подані до суду та знаходяться в матеріалах справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Згідно ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Між сторонами виникли правовідносини в сфері договірних зобов'язань, що регулюються відповідними нормами Цивільного кодексу України. Судом встановлено, що 19.02.2007 року між Акціонерним комерційним банком №»ТАС - Комерцбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №0101/0207/88-007 (а.с. 5-9), відповідно до умов якого банк зобов'язується надати позичальнику кредит у сумі 50 000,00 (п'ятдесят тисяч) доларів США. На строк 120 місяців з 19.02.2007 року по 18.02.2017 року та на умовах, передбачених у цьому договорі, а позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов'язання у повному обсязі у строки, передбачені цим договором. Згідно п.п. 1.3 кредитного договору передбачено, що позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі 14% річних за весь строк фактичного користування. 28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк», яке виступає правонаступником ВАТ «Сведбанк», яке в свою чергу виступає правонаступником АКБ «ТАС - Комерцбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» було укладено договір Факторингу №15, згідно умов якого банк відповідно до умов даного договору виступає Фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, зазначених у реєстрі заборгованості боржників, право на вимогу якої належить банку на підставі документації, а Фактор шляхом надання фінансової допомоги банку набуває права вимоги такої заборгованості від боржників та передає банку за плату грошові кошти, розпорядження у розмірі, що становить ціну продажу та в порядку, передбаченому даним договором. (а.с. 140-164). Згідно акту прийому - передачі Реєстру Заборгованостей боржників за договором про надання факторингу №15 від 28.11.2012 року, вбачається, що на виконання п.п. 2.3., 3.1. договору факторингу №15, банк передав, а фактор прийняв реєстр заборгованостей боржників від 28.11.2012 року, після чого за умови настання розрахункової дати від банка до фактора переходять права вимоги заборгованостей від боржників і фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с.165). 28.11.2012 року між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір Факторингу, згідно умов якого клієнт відповідно до умов даного договору виступає Фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, зазначених у реєстрі заборгованості боржників та у переліку кредитних договорів та договорів забезпечення, право на вимогу якої належить клієнту на підставі документації, а Фактор шляхом надання фінансової послуги клієнту набуває права вимоги такої заборгованості від боржників та передає клієнту за плату грошові кошти в розпорядження у розмірі, що становить ціну продажу та в порядку, передбаченому даним договором. (а.с. 121-138). Згідно акту прийому - передачі Реєстру Заборгованостей боржників за договором про надання факторингу №15 від 28.11.2012 року, вбачається, що на виконання п.п. 2.3., 3.1. договору факторингу, укладеного між клієнтом та фактором 28.11.2012 року, клієнт передав, а фактор прийняв реєстр заборгованостей боржників від 28.11.2012 року, після чого за умови настання розрахункової дати від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованостей від боржників і фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с.139). Позивач направляв на адресу відповідача вимогу про виконання зобов'язань за кредитним договором та погашення заборгованості (а.с.12-15). Відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 01.11.2013 року виникла заборгованість в сумі 625 455,60 (шістсот двадцять п'ять тисяч чотириста п'ятдесят п'ять) грн. 60 коп., з яких: за кредитом - 270 137,02 (Двісті сімдесят тисяч сто тридцять сім) грн. 02 коп.; за відсотками - 73 737,10 (Сімдесят три тисячі сімсот тридцять сім) грн. 10 коп.; пеня - 281 581,48 (Двісті вісімдесят одна тисяча п'ятсот вісімдесят одна) грн.48 коп. (а.с. 119,120). Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з ст. ст. 525, 526, 530, 536, 543 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк. За користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. У разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Згідно положень ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до змісту ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до положень ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином відступлення права вимоги. Відповідно до положень ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Відповідно до положень ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до положень ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов'язаннях повинен передати новому кредиторові документи, що засвідчують права, що передаються новому кредиторові та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Враховуючи те, що позивачем доведено право вимоги у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, так як це підтверджено за правочинами переходу цих прав, відповідач не виконує належним чином взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, з урахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими, не суперечать вимогам закону та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача слід стягнути на користь позивача 3441 грн. 00 коп. судового збору.

Outcome: approved