Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа: [PERSON], про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: на квартиру [NUMBER], що знаходиться в будинку [ADDRESS], в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 06-0366/02-01 від 07.05.2007 року у розмірі 295 382 гривень 31 коп. та 3 423,64 гривень витрат по сплаті судового збору. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 17.12.2012 р. між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено Договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступило на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та фізичними особами. Відповідно до Договору та чинного законодавства Покупець набув усі права вимоги по відступленим кредитам включаючи сплату суми основного боргу, відсотків, комісій, нарахованих штрафних санкцій. Отже, внаслідок укладення вищезазначеного договору відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 06-0366/02-01 від 07.05.2007 року, позичальником згідно якого є третя особа у справі [PERSON]. Позивач зазначає що третя особа - [PERSON] - неналежно виконує взяті на себе зобов'язання, чим грубо порушує істотні умови Кредитного договору, в результаті чого станом на 31.08.2015 р., має прострочену заборгованість: за кредитом - 100 847,34 грн., по відсотках - 123 260,29 грн., по комісії - 4 134,73 грн., по пені - 67 139,95 грн. Відповідно до ч.6 ст. 3 ЗУ «Про іпотеку», у разі порушення Боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки та відповідно до ст. 12 ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Враховуючи невиконання відповідачами основного зобов'язання, Позивач звернувся до суду з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі на підставі наданих доказів, в якій просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с.116). Представник відповідачів та третьої особи [PERSON] в судове засідання не з'явилась та надала суду заяву, в якій проти позову заперечувала, просила суд відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення вимог чинного законодавства при укладенні та виконанні договору про відступлення прав вимоги, сплив строків позовної давності, наявність судових рішень про стягнення заборгованості за цим же кредитним договором, просила справу розглянути без неї (а.с.93, 149). У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 07 травня 2007 року між [PERSON] та Акціонерним комерційним промислово - інвестиційним банком (закритим акціонерним товариством) в особі кредитної філії «Орджонікідзевського відділення Промінвестбанку м. Запоріжжя», був укладений кредитний договір за № 06-0366/02-01, на підставі якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 110000, (сто десять тисяч гривень), на строк з 07.05.2007 року до 10.04.2027 року, зі сплатою 18% річних та погашення кредиту частинами відповідно до графіку платежів (Додаток №1 до договору) (а.с.33-38). На забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором № 06-0366/02-01 від 07.05.2007 року укладено іпотечний договір №06-0364/03-01 від 07.05.2007 року, згідно якого в іпотеку передано майно, а сааме: квартира [ADDRESS], яка належить [PERSON] та [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER], виданого Заводською районною адміністрацією 17.11.2006 року (а.с.54-56). 17.12.2012 року між Акціонерним комерційним промислово - інвестиційний банком(закрите акціонерне товариство), правонаступником якого є ПАТ Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено Договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Кредитні Ініціативи» передали грошові кошти в розпорядження ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступив ТОВ «Кредитні Ініціативи» свої права грошових вимог до боржників за Кредитними договорами (а.с.28-31). Отже відбулася зміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за Кредитним договором від 07.05.2007 року № 06-0366/02-01, та забезпечувальними договорами до нього, а саме Іпотечним договором № 06-0364/03-01, який слугує забезпеченням зобов'язань позичальника за Кредитним договором. Згідно умов договору, а саме п. 2.1., Первісний кредитор передає (відступає), а Новий кредитор приймає Кредитний портфель та зобов'язується сплатити за нього грошову винагороду (ціну продажу) на умовах, визначених цим Договором. Згідно п. 4.2., 4.3. Договору про відступлення прав вимоги, сторони підписують реєстр позичальників, що є Додатком № 1, за умови зарахування на банківський рахунок Первісного кредитора оплати Новим кредитором Ціни продажу відповідно до умов Розділу 3 цього договору. Відповідно до вимог статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права та обов'язки первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Строк дії кредитного договору №06-0366/02-01 від 07 травня 2007 року, укладеного [PERSON] з Акціонерним комерційним промислово - інвестиційним банком (закритим акціонерним товариством) в особі кредитної філії «Орджонікідзевського відділення Промінвестбанку м. Запоріжжя», встановлений наступним чином: з 07.05.2007 року до 10.04.2027 року, зі сплатою 18% річних та погашення кредиту частинами відповідно до графіку платежів щомісяця за користуванням кредитом. У той же час, відповідно до п.5.3.1. кредитного договору від 07.05.2007 року у разі несплати позичальником чергового платежу у строки, встановлені умовами договору, банк вправі вимагати від позичальника дострокового виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати відсотків та інших платежів. У зв'язку із допущеною заборгованістю зі сплати чергових платежів за кредитним договором, Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк (закрите акціонерне товариство) в особі кредитної філії «Орджонікідзевського відділення Промінвестбанку м. Запоріжжя», у 2009 році скористався своїм правом на пред'явлення вимоги до позичальника про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором. Внаслідок цього 01.10.2009 року Заводським районним судом м. Запоріжжя було винесено заочне рішення по справі № 2-1110/09, яким стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] в межах вартості належної їм на праві власності частини квартири [NUMBER], що знаходиться в будинку [ADDRESS] на користь Акціонерного комерційного - промислово - інвестиційний банк (закрите акціонерне товариство) в особі філії «Відділення Промінвестбанку в м. Запоріжжя», заборгованість у розмірі 117252 грн.93 коп. за кредитним договором №06-0366/02-01 від 07.05.2007 року в тому числі шляхом звернення стягнення на частину квартири [NUMBER], що знаходиться в будинку [ADDRESS] шляхом продажу на прилюдних торгах (а.с.94-95). Окрім того, 30.11.2014р. приватним нотаріусом Чуловським В.А. було видано виконавчий напис про стягнення з відповідачів на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» заборгованості за вказаним кредитом шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якою є спірна квартира (а.с.98). Постановою держвиконавця Заводського ВДВС від 25.03.2010р. відкрито виконавче провадження з цього приводу (а.с.96) Отже, згідно ст.378 ЦПК України позивач вправі подати відповідну заяву про заміну сторони (а саме - стягувача) у вказаному виконавчому провадженні. Слід також зазначити, що як на підставу для задоволення позову суд у вищезазначеному рішенні від 01.10.2009р. (а.с.94-95) послався на ч.2 ст.1050 ЦК України та на умови договору про дострокове виконання зобов'язання за цим договором. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново (ч. ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), зазначене вище правило застосовується й до додаткових вимог банку. Перебіг позовної давності почався зі спливом строку виконання зобов'язання, тобто з 12.06.2009р. (ця дата як момент порушення відповідачами своїх зобов'язань вже встановлена вищезазначеним судовим рішенням від 01.10.2009р.), а тому позивачем ТОВ «Кредитні Ініціативи» у вересні 2015 року позов пред'явлено до суду за межами трирічного строку позовної давності. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Представник відповідачів таку заяву суду надав (а.с.149). Крім цього, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік, але позивачем, в порушення вимог цивільного законодавства, надано до суду розрахунок, здійснений за період починаючи з 13.03.2013 року, що значно перевищує термін позовної давності, встановлений до даної категорії вимог. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Згідно з пунктом 7 частини 11 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Пунктом 31 постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз'яснено, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку з цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), зазначене вище правило застосовується й до додаткових вимог банку. Слід також зазначити, що судом позивачу надсилались запити про рух коштів по кредитним рахункам (а.с.126) та запит з вимогою надати суду оригінали доказів (а.с.144), але позивач вимоги суду не виконав, оригінали доказів та рух коштів позивачем суду надані не були, представник позивача до судового засідання для надання пояснень не з'явився. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не засновані на законі та не обґрунтовані, а тому в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити у повному обсязі. Оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено, суд в силу ст.88 ЦПК України не знаходить підстав для стягнення судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed