Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-04 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. [PERSON] звернулася до суду з позовом, вимоги якого уточнила та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 04 серпня 2018 року Долинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №117, неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , залишити на проживання з нею, після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] їй не змінювати. Свої вимоги мотивує тим, що 04.08.2018 вона уклала шлюб з [PERSON] , який зареєстрований Долинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 117. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Спільне життя не складається через те, що у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки. [PERSON] постійно нехтує сімейними цінностями, не хоче розуміти сутності проблем, не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї. Шлюбні відносини припинені півтора роки тому. Проживають вони окремо один від одного. Подальше подружнє життя між ними неможливе і надавати термін на примирення вважає за недоцільне. Подальше спільне життя та збереження шлюбу сеперечитиме їхнім інтересам. [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву (а.с. 23), в якій просить розгляд справи за її позовом здійснювати у її відсутності, позов задовольнити, шлюб розірвати, судові витрати з відповідача не стягувати. Не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, відзив на позов суду не подавав. Спір між сторонами не вирішений. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 11.05.2021 відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання за участю сторін. 01 червня 2021 року позивачкою подано заяву про розгляд справи без її участі, в якій вона також уточнила позовні вимоги в частині стягнення судового збору та не заперечила проти заочного розгляду справи (а.с. 23). Відповідно до положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Ухвалою суду від 25.06.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Відповідач відзиву, будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань, жодних доказів на спростування обґрунтувань позивачки суду не надав. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також те, що відповідачка клопотань про відкладення судового засідання на адресу суду не направляла, в силу положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за доцільне здійснити судовий розгляд за її відсутності. Ухвалою суду від 05.08.2021 постановлено провести заочний розгляд даної справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Приймаючи до уваги наведені положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, предмет спору, його значення для сторін, за письмової згоди позивачки, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про місце, день і час судового засідання, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України та ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: сторони по справі з 04 серпня 2018 року перебувають у шлюбі, актовий запис № 117, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 04.08.2018 Долинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області (а.с. 3). Як вбачається зі світлокопії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.09.2018, виданого виконкомом Витвицької сільської ради об`єднаної територіальної громади Долинського району Івано-Франківської області, за час шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 25 (а.с. 4). Судом встановлено, що позивачка зареєстрована в [ADDRESS] з 23.06.2016 по теперішній час (а.с. 5). З нею проживає малолітній [PERSON] , [INFO] . Позивачка зазначає, що вона з відповідачем з 2020 року проживають окремо, не ведуть спільне господарство та не підтримують подружніх відносин. Заперечень з даного приводу від відповідача не поступало. Між сторонами виник спір з приводу розірвання шлюбу, який вони, враховуючи наявність малолітньої дітини, не можуть розірвати в позасудовому порядку. Оцінка суду: проаналізувавши доводи сторони позивачки, викладені в позові та письмовій заяві, дослідивши письмові докази в їх сукупності, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з такого. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічне положення містить ч. 1 ст. 24 СК України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що подружнє життя у сторін не складається, вони з 2020 року проживають окремо, позивачка не бажає зберігати сім`ю за умов, які склалися між подружжям, відповідач заперечень з даного приводу чи будь-яких інших заяв та клопотань не заявляв, тому відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Виходячи з цього, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати, малолітнього [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з матір`ю [PERSON] , прізвище останньої не змінювати, що, відповідно до ст. 113 СК України, є її правом після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Розподіл судових витрат: питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України. При цьому враховує, що в своїй письмовій заяві від 01.06.2021 (а.с. 23) позивачка просить судові витрати з відповідача не стягувати. На підставі викладеного, ст.ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113, 114 СК України та

Outcome: approved