overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 30 жовтня 2011 року. Від шлюбу у сторін дітей немає. Позивач просить шлюб розірвати мотивуючи тим, що їх сім»я розпалась з причин повної відсутності взаєморозуміння , в наслідок чого в сім'ї часто виникали суперечки , вказує, що разом не проживають три роки, тому шлюб існує формально. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, вважає, що збереження сім»ї неможливе, оскільки перебувають з відповідачем в неприязних відносинах, понад три роки проживають окремо. Відповідач в судове засідання не з»явилась, повідомлена належним чином. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 30 жовтня 2011 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новоушицького районного управління юстиції у Хмельницькій області,[PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб 30 жовтня 2011 року, про що зроблено актовий запис № 89. Згідно свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 18 липня 2013 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новоушицького районного управління юстиції у Хмельницькій області, [PERSON] змінив прізвище на «[PERSON]», про що зроблено актовий запис № 10. Згідно паспорта громадянина України прізвище позивача [PERSON]. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 цього ж Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони перебувають в неприязних стосунках, тривалий час проживають окремо, спільного майна, дітей не мають, тому подальше формальне збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам . Згідно ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 30 липня 1995 року у Лозівській селищній раді Деражнянського району Хмельницької області, актовий запис №8. Від шлюбу у сторін є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Позивачка звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що подружнє життя у неї з відповідачем не склалося, оскільки в сім'ї було відсутнім взаєморозуміння через різні інтереси та погляди на життя, у зв'язку з чим протягом останніх одинадцяти років вони з відповідачем спільно не проживають і не підтримують подружніх відносин, тому вона просить задовольнити її позов. В судовому засіданні позивачка підтримала позов і пояснила, що фактично вона проживає з іншим чоловіком, з яким має намір створити сім'ю, а тому збереження її з відповідачем шлюбу є неможливим, тому вона наполягає на його розірванні. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, визнаючи позов та не заперечуючи щодо розірвання шлюбу. Вислухавши доводи позивачки та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приймає до уваги доводи позивачки в обґрунтування позовних вимог, оскільки такі доводи не заперечуються відповідачем. Враховується і те, що сторони протягом тривалого часу спільно не проживають і не підтримують подружніх відносин, тому суд приходить до висновку, що шлюб між ними доцільно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

сторони зареєстрували шлюб 30 липня 1998 року у відділ РАГСу Львівського міськвиконкому, актовий запис № 1260. Від шлюбу дітей не мають. Позивач звернувся в суд із позовною заявою про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що подружнє життя із відповідачем не склалося, у них виявились протилежні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги між ними негативно вплинуло на їх сімейні стосунки. Наслідком чого постійно виникають сварки та скандали. Вважає неможливе подальше збереження шлюбу. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, покликаючись на обставини та факти, викладені в заяві, просив позов задовольнити. Відповідач подала на адресу суду заяву, в якій позов не заперечила, зазначила що згідна на розірвання шлюбу, оскільки такий існує формально. Справу просила розглядати без її участі. Заслухавши пояснення представника позивача, оглянувши письмову заяву відповідача, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільне домашнє господарство. Відсутність взаєморозуміння і взаємоповаги один до одного стали приводом до втрати між ними почуття любові та поваги. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення для справи. Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально, тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 30 липня 2004 року у Чернігівському міському відділі реєстрації актів цивільного стану Чернігівського обласного управління юстиції, Україна, актовий запис № 821. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинили своє існування, спільне господарство не ведеться. В сім»ї часто виникали сварки та суперечки з суттєво важливих питань. Між сторонами втрачені почуття поваги та взаєморозуміння. За таких обставин подальше сумісне життя і збереження шлюбу та сім»ї позивач вважає неможливим. З приводу розподілу майна спору не виникає. Після розірвання шлюбу дитина залишається з матір'ю. Примирення між позивачем та відповідачем неможливе. Позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 30 липня 2004 року у Чернігівському міському відділі реєстрації актів цивільного стану Чернігівського обласного управління юстиції, Україна, актовий запис № 821. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу і відновлення прізвища позивача. Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 30 липня 2004 року у Чернігівському міському відділі реєстрації актів цивільного стану Чернігівського обласного управління юстиції, Україна, актовий запис № 821, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.3). Від шлюбу мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.4). Враховуючи обставини життя подружжя, визнання сторонами факту припинення сімейних стосунків, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 30 липня 2011 року. Від подружнього життя мають сина [PERSON],[INFO]. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, покликаючись на те, що сімейне життя не склалось через постійні сварки між ними, причиною яких були несумісність характерів, відсутність будь-яких спільних інтересів. Все це призвело до того, що тривалий час вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть і не підтримують жодних стосунків. Позивач в судове засідання не зявилась, подала заяву з проханням слухати справу без її участі, просить позов задовольнити, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Пронів». Відповідач в судове засідання не зявився, подав заяву про те, щоб слухати справу без його участі, на розірвання шлюбу згідний. За таких обставин на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України прийнято рішення про проведення розгляду справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальних засобів. Дослідивши обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Суд вважає, що сімя між сторонами розпалась остаточно, збереження її неможливе, а тому їх шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 30 липня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Деражнянського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №64. Від шлюбу у сторін є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Позивачка звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що подружнє життя у неї з відповідачем не склалося, оскільки в сім'ї було відсутнім взаєморозуміння. Крім того, з серпня 2012 року відповідач переїхав за місцем проживання його батьків в с. Вільховець Новоушицького району, після чого з позивачкою не підтримує подружніх відносин, тому вона просить задовольнити її позов. В судовому засіданні позивачка підтримала позов і пояснила, що за наданий судом строк до примирення з відповідачем вони не дійшли, збереження їхнього шлюбу є неможливим, тому вона наполягає на його розірванні. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, визнаючи позов та не заперечуючи щодо розірвання шлюбу. Вислухавши доводи позивачки та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ухвалою суду від 18 липня 2013 року сторонам надавався строк для примирення на шість місяців, проте як вбачається із пояснень позивачки та змісту заяви відповідача, до примирення вони не дійшли. Суд приймає до уваги доводи позивачки в обґрунтування позовних вимог, оскільки такі доводи не заперечуються відповідачем. Враховується і те, що сторони протягом тривалого часу спільно не проживають і не підтримують подружніх відносин, тому суд приходить до висновку, що шлюб між ними доцільно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 30 липня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Умані Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 314. Від даного шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. Позивачка звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу між нею та [PERSON], посилаючись на те, що у них різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Збереження шлюбу між сторонами та їх спільне проживання неможливе. Також позивачка ставить питання про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], оскільки відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дочки, хоча має таку можливість і це передбачено законодавством. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити, тобто розірвати шлюб з [PERSON] та стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/3 частини від його заробітку. При цьому пояснила, що на протязі останніх трьох років відповідач став зловживати спиртними напоями та перебуваючи в стані алкогольного спяніння вчиняв скандали, вів себе не адекватно. Спільне проживання з відповідачем припинили два місяці тому. На даний час вона проживає разом із дочкою та за період окремого проживання відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає та й взагалі дитиною не цікавиться. Тому вона змушена звернутися з даним позовом до суду. Крім того, просила після розірвання шлюбу залишити їй дошлюбне прізвище Лейбенко. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, а саме не заперечував щодо розірвання шлюбу, проте не згоден з розміром аліментів які просить стягнути позивач. Так, як він отримує не велику заробітну плату, тому згоден сплачувати аліменти в розмірі ? частини від заробітку. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони не проживають однією сімєю на протязі двох місяців та не ведуть спільного господарства, на примирення не погоджуються. Крім того, враховуючи, що позивач ставить питання про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/3 частини від заробітку відповідача, суд вважає, що є всі підстави для часткового задоволення даного позову, оскільки судом встановлено, що відповідач дійсно є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження: серії І-СР № 149722, виданим 10 липня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Умані Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, відповідач працездатний, має можливість надавати матеріальну допомогу і не заперечує проти сплати аліментів на дитину. Суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з урахуванням матеріального забезпечення відповідача. Відповідно ст.ст. 84, 104, 110, 112, 180-182 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

сторони зареєстрували шлюб 30 серпня 1981 року у Львівському палаці урочистих подій, актовий запис № 3146. Від даного шлюбу мають дітей, які є повнолітні. Позивач звернулась в суд із позовною заявою про розірвання шлюбу покликаючись на те, що з 2009 року подружні відносини із відповідачем почали погіршуватись, виникали сварки, скандали, що негативно вплинуло на їх сімейні стосунки. На даний час вони проживають окремо, не ведуть спільного домашнього господарства та не підтримують подружніх відносин. Позивач в судове засідання не з'явилась, подавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить розірвати шлюб. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, зіславшись на обставини та факти, викладені в заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки судом встановлено, що сторони з 2009 року проживають окремо. З того часу не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільне домашнє господарство. Відсутність взаєморозуміння і взаємоповаги один до одного стали приводом до втрати між ними почуття любові та поваги. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення для справи. Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально, тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 30 серпня 1987 року у Нижнянській сільській раді Деражнянського району Хмельницької області, актовий запис №7. Неповнолітніх дітей у них немає. Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що подружнє життя у нього з відповідачкою не склалося, оскільки між ними було відсутнім взаєморозуміння, часто виникали сварки. З 2000 року вони з відповідачкою не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства, тому він просить задовольнити його позов. В судовому засіданні позивач підтримав позов і пояснив, що за наданий судом строк до примирення з відповідачкою вони не дійшли, тому він наполягає на розірванні шлюбу. Відповідачка позов визнала і пояснила, що ті обставини, на які посилається позивач в обґрунтування його вимог, дійсно мають місце, на розірвання шлюбу згідна. Вислухавши доводи сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст.112 цього ж Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ухвалою суду від 18 травня 2015 року сторонам надавався строк для примирення на шість місяців, проте як вбачається із пояснень сторін, до примирення вони не дійшли. Суд приймає до уваги доводи позивача в обґрунтування позовних вимог, оскільки такі доводи не заперечуються відповідачкою. Враховується і те, що сторони протягом тривалого часу не підтримують подружніх відносин, тому суд приходить до висновку, що шлюб між ними доцільно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 30 серпня 2003 року у Богдановецькій сільській раді Деражнянського району Хмельницької області, актовий запис №03. Від шлюбу у сторін є двоє неповнолітніх дітей: син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Позивачка звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що подружнє життя у неї з відповідачем не склалося, оскільки в сім'ї було відсутнім взаєморозуміння, часто виникали сварки на ґрунті вживання відповідачем спиртних напоїв, тому вона просить задовольнити її позов. В судовому засіданні позивачка підтримала позов і пояснила, що за наданий судом строк до примирення з відповідачем вони не дійшли, тому вона наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем. Відповідач позов визнав і пояснив, що ті обставини, на які посилається позивачка в обґрунтування її вимог, дійсно мають місце, на розірвання шлюбу згідний. Вислухавши доводи сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст.112 цього ж Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ухвалою суду від 30 січня 2014 року сторонам надавався строк для примирення на шість місяців, проте як вбачається з пояснень сторін, до примирення вони не дійшли. Суд приймає до уваги доводи позивачки в обґрунтування позовних вимог, оскільки такі доводи не заперечуються відповідачем. Враховується і те, що сторони прийшли до обопільної згоди про неможливість збереження сім'ї, тому суд приходить до висновку, що шлюб між ними доцільно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 30 серпня 2007 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 2575, від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач звернувся в суд із позовною заявою про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що їхнє подружнє життя не склалось, вони виявились зовсім різними людьми з різними характерами та різними поглядами на життя. Позивач в судовому засіданні підтримав вимоги, викладені в позовній заяві, зіславшись на обставини та факти, що вказані в позові, також доповнив, що відсутність взаєморозуміння між ним та відповідачкою щодо їх подружнього життя вплинуло на їх подружні відносини, крім того як вказав позивач, що він та відповідачка більше двох років проживають окремо, не ведуть спільного домашнього господарства, подружніх стосунків не підтримують, вважає, що примирення неможливе, просить шлюб між ним та відповідачкою розірвати, так як їх подружнє життя не склалось, вищезгадане свідчить про втрату любові та поваги один до одного, шлюб існує формально. У судовому засіданні відповідачка позов визнала та пояснила, що дійсно вони з позивачем більше двох років проживають окремо, з того часу не ведуть спільного домашнього господарства, подружніх стосунків не підтримують. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки судом встановлено, що сторони більше двох років проживають окремо, з того часу не ведуть спільне домашнє господарство, подружніх стосунків не підтримують. Крім того, як вказав позивач в судовому засіданні, що відсутність взаєморозуміння і взаємоповаги один до одного стали приводом до втрати між ними почуття любові та поваги один до одного. Позивач та відповідачка ствердили в судовому засіданні про стійкий розлад у сім'ї та формальний шлюб, внаслідок чого збереження подружнього життя між сторонами є неможливе. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення для справи. Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально, тому його слід розірвати.

Outcome: approved