Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

ТОВ «Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія» звернулось в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 14 000,88 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в силу Закону України «Про ринок електричної енергії» з 01 січня 2019 року позивач розпочав діяльність з постачання електричної енергії споживачам. На підставі публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, позивач з 01 січня 2019 року здійснював постачання електричної енергії відповідачу за адресою: [ADDRESS] . Відповідач не виконує належним чином зобов`язання з оплати електричної енергії, в результаті чого станом на 23 березня 2021 року виникла заборгованість в розмірі 14 000,88 грн. Учасники справи, належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Від представника позивача надійшла заява, в якій він просить позовні вимоги задовольнити та розглядати справу в його відсутність. Відповідач подала заяву, в якій зазначила, що визнає позовні вимоги в повному обсязі, наслідки визнання позову їй відомі та зрозумілі. Додатково зазначила, що є власником будинку, за адресою: [ADDRESS] , та останнім часом не в повному обсязі сплачувала за електроенергію. Крім того, просила розглядати справу у її відсутність. Підстав для відкладення розгляду справи, визначених ст. ст. 223 та 240 ЦПК України, судом не встановлено. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини. На підставі Закону України «Про ринок електричної енергії» з 01 січня 2019 року обов`язок щодо постачання електричної енергії на території Кіровоградської області перейшов до ТОВ «Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія». Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії (абз. 5. п. 13 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії»). Судом встановлено, що починаючи з 01 січня 2019 року, позивач за адресою: [ADDRESS] , постачав електричну енергію, а відповідач частково здійснювала оплату використаної електроенергії. Тобто, між сторонами було укладено публічний договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг шляхом фактичного споживання відповідачем електричної енергії та її часткової оплати, з відкриття відповідачу особового рахунку № [NUMBER] . Відповідно до 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. За змістом ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»: житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. До житлово-комунальних послуг належать, зокрема, послуги постачання та розподілу електричної енергії (п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» на споживача покладено обов`язок, серед іншого, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. При цьому, ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно з ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Системний аналіз зазначених норм права дає підстави зробити висновок, що споживач комунальних послуг, незалежно від факту укладення договору про надання житлово-комунальної послуги, зобов`язаний оплачувати фактично отримані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства. З роздруківки балансу та роздруківки платежів по особовому рахунку відповідача № [NUMBER] вбачається, що з 01 січня 2019 року по 04 січня 2021 року відповідачем спожито 14177 кВт/г на загальну суму 22 113,84 грн. При цьому, відповідачем частково здійснено оплату спожитої електричної енергії на суму 8 112,96 грн. Тобто, заборгованість відповідача за спожиту електричну енергію станом на 23 березня 2021 року становить 14 000,88 грн. Згідно зі ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612, ст. 629 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи те, що відповідач, як власник нерухомо мого майна (будинку) та споживач, не виконала передбачені публічним договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг і законом зобов`язання, внаслідок чого утворилася заборгованість за фактично отримані комунальні послуги, а також те, що відповідач визнала позов в повному обсязі та визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір, пропорційно до задоволених вимог. Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки, відповідачем визнано позов до початку розгляду справи по суті, то суд вважає, що позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 1 135,00 грн., а іншу частину судового збору у розмірі 1 135,00 грн., сплаченого позивачем, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 2 270,00 грн.

Outcome: approved